Справа № 459/3137/23
Провадження № 1-кп/459/169/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2024 року Червоноградський міський суд Львівської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Червонограді кримінальне провадження №0000840 від 24.08.2023 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Конотоп, Сумської області, українця, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Конотопського міського суду від 23.10.2013 за ч.2 ст.185 КК України, із застосуванням ст. ст. 71, 72 КК України строком на 3 роки позбавлення волі, а в подальшому звільненого від відбування покарання 19.08.2016 у зв`язку із відбуттям терміну покарання, вироком Червоноградського міського суду від 05.04.2017 за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, із застосуванням ст. 70 КК України до 1 року та 2 місяців обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, вироком Червоноградського міського суду від 22.03.2021 за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення полі із застосуванням ст. 75 КК України строком на 2 роки та на підставі ухвали від 03.04.2023 року Червоноградського міського суду звільнений від відбування призначеного покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_5 24.08.2023, близько 18 години 19 хвилин, перебуваючи поблизу овочевого ринку в м. Червоноград Львівської області, біля приміщення, що розташоване за адресою: вул. Б. Хмельницького, 57, діючи повторно, в умовах воєнного стану, введеного 24.02.2022 на підставі Указу Президента України № 64/2022, з подальшими змінами та доповненнями, з метою заволодіння чужим майном реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, підійшов до малолітньої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проїжджала поряд на велосипеді, марки «АRDIS», салатового кольору, вартістю 7000 грн, що належав її матері ОСОБА_6 , після чого, користуючись своєю віковою та фізичною перевагою, наказав малолітній ОСОБА_7 передати йому вищевказаний велосипед, та без дозволу власника і особи в користуванні якої такий перебував, сів на цей велосипед та поїхав із місця події, відкрито викравши вказане майно, незважаючи на те, що малолітня ОСОБА_7 кричала йому у слід зупинитись та повернути зазначений велосипед. Однак обвинувачений, з місця події із велосипедом втік, розпорядившись викраденим на свій власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальна шкода на суму 7000 гривень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений вину свою у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав частково. Пояснив, що в цей день 24.08.2023 він повертався з роботи додому через базар, який знаходиться по вул. Б. Хмельницького. Ідучи дорогою побачив, як стояли дівчинка та хлопчик близько 10 років, коло велосипеда. Коли підійшов до дітей вони повідомили, що у велосипеда зламались гальма. Тому, запропонував свою допомогу, діти не були проти. Після того, він полагодив велосипед та з їх дозволу дітей вирішив проїхатись навколо базару. Коли, повернувшись на те саме місце, дітей уже там не було. Після цього, він зателефонував дружині яка рекомендувала повернутись додому та знайти власника велосипеда через оголошення в мережі інтернет. Однак, він вирішив зробити це пізніше, оскільки мав заплановану зустріч із кумою у парку. Зазначив, що мав на меті повернути велосипед одразу після зустрічі, через фото оголошення велосипеда в інтернеті. Пізніше, у нього працівниками поліції був виявлений даний велосипед. Вказав, що дітей у яких забрав велосипед не знає. Крім цього, не чув, що діти кричали йому вслід коли він їхав на велосипеді, будь якого тиску на них не вчиняв та не погрожував. Велосипед не залишав через те, щоб його ніхто не забрав. Визнав, що забрав велосипед, але вибачився перед потерпілою і запевнив, що готовий відшкодувати моральну шкоду. Наголосив, що велосипед відкрито не викрадав, а заволодів ним шляхом обману, більш того хотів повернути даний велосипед власниці.

Не зважаючи на часткове визнання вини обвинуваченим, його винність у вчиненому повністю підтверджується належними та допустимими доказами, дослідженими у судовому засіданні.

Так, потерпіла ОСОБА_6 в суді пояснила, що у її доньки, ОСОБА_8 , віком 9 років, викрали велосипед. Вказала, що подія відбулась приблизно у серпні 2023 року. Перебуваючи на роботі у магазині « Рукавичка», що по вул. Хмельницького, 59, через вікно помітила свою доньку у сльозах. Донька пояснила, що до неї підійшов дядько та попросив покататись на велосипеді, відмови він не прийняв, забрав велосипед і поїхав десь у сторону магазину «АТБ» та не повернувся. Донька була не сама, а із другом хлопчиком, який усе бачив. Після того, як донька все розповіла вона звернулась до поліції. Велосипед був салатового кольору, його вартість складала 7000грн. В подальшому велосипед був вилучений. Очевидцем події вона не була, про обставини справи знає зі слів доньки.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що обвинувачений є її кумом. точної дати події не пам`ятає. Пригадує, що разом із своїм знайомим ОСОБА_10 , пішли у парк, де зустріли кума. ОСОБА_11 вільно, відкрито катався на салатовому велосипеді. Згодом, усі троє пішли у магазин «Акцент», який знаходиться по вул. Сокальській, навпроти магазину «АТБ». Вказала, що у магазин не заходила, а перебувала на вулиці, поруч з велосипедом. Згодом, під`їхали працівники поліції і з`ясовували кому належить даний велосипед.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснив, що він працював на той час в службі охорони. В цей день їхали на виклик, зупинившись на червоне світло світлофора, по вул. Б. Хмельницького в районі ринку. Помітив, як стояло двоє дітей з якими розмовляв чоловік. Через відкрите вікно чув розмову, чи вміють діти їздити. В подальшому цей чоловік забрав у однієї із них велосипед і поїхав. Інші обставини справи йому не відомі. Дана подія відбувалась між ринком Левада і ринком Майдан.

Свідок ОСОБА_13 суду пояснив, що подія відбувалась у серпні 2023 року. Під час зустрічі із ОСОБА_14 у парку, він бачив у нього велосипед темно зеленого кольору.

Свідок ОСОБА_15 суду пояснила, вона працює продавцем в магазині «Акцент», що по вул. Шевченка, 30/16, м. Червоноград. В той день обвинувачений заходив у магазин з двома особами. Згодом, забігли працівники поліції та в подальшому проводили слідчі дії біля магазину.

Свідок ОСОБА_16 суду пояснив, що знайомий із потерпілою, ОСОБА_17 , оскільки купляє продукти у магазині де вона працює. Пригадує, що приблизно 24 серпня 2023 року у вечірній час йому потерпіла повідомила про викрадення велосипеда у дитини.

Свідок ОСОБА_18 суду пояснила, що 24.08.2023 близько 17:00 год подзвонив її чоловік ОСОБА_5 та повідомив про ситуацію яка з ним трапилась. Зі слів чоловіка, він ішов біля ринку і помітив дітей, які лагодили велосипед. Тому, запропонував їм свою допомогу, діти не заперечували. Полагодивши велосипед, чоловік з дозволу дітей проїхав на велосипеді навколо базару. Однак, коли повернувся дітей уже не було. Вона рекомендувала йому повернутись додому і через оголошення в інтернеті відшукати власника велосипеда. Чоловік повідомив, що не може повернутись додому оскільки, має заплановану зустріч із своєю кумою. В подальшому, вона дізналась від куми, що її чоловіка затримали працівники поліції за викрадення велосипеда.

Із досліджених в судовому засіданні пояснень малолітньої дитини ОСОБА_7 яка була допитана, як свідок у порядку ст. 225КПКУкраїни, у присутності законного представника, психолога, встановлено, що вона із другом йшли з парку, де катались на велосипеді. До них підійшов незнайомий дядько і сказав, що гарний велосипед та просив дати покататись, але вона йому відмовила. Однак, дядько не послухавши сказав, що перевірить гальма, сів на велосипед та поїхав, так і не повернувшись. Вона кричала вслід повернути велосипед, але її ніхто не слухав. Після цього, вони пішли шукати велосипед.

Із досліджених в судовому засіданні пояснень малолітнього свідка ОСОБА_19 , який був допитаний як свідок у порядку ст. 225КПКУкраїни, у присутності законного представника, психолога встановлено, що він із подругою йшли дорогою і до ОСОБА_20 підійшов дядько. Він був одягнутий у білу майку, шортах та мав окуляри. Дядько повідомив, що у велосипеда не справні гальма та попросив у Єви велосипед аби перевірити їх, на що остання відмовила. Однак, чоловік забрав велосипед і поїхав у невідомому напрямку. Крім цього, Єва кричала, щоб їй повернули велосипед, однак її ніхто не слухав. Велосипед був зелено -чорного кольору.

З заяви про вчинення злочину від 24.08.2023 встановлено, що потерпіла ОСОБА_6 24 серпня 2023 року звернулась до Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області із заявою, у якій вказала, що невідома особа вчинила крадіжку належного їй велосипеда марки «АRDIS», зеленого кольору, яким користувалась її донька ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( Т. 1 а.с.85).

Із товарного чеку від 14.04.2018 року, підтверджується, що вартість велосипеда марки «АRDIS», салатового кольору становить 7000грн.

З оглянутого в судовому засіданні протоколу огляду місця події від 24.08.2023 та додатком до нього - диском DVD-R із відеозаписами, який був досліджений у судовому засіданні, встановлено, що місцем події була територія біля будинку №10, що по вул.. Сокальська у м. Червонограді. Поруч із входом у магазин «Акцент» було виявлено ОСОБА_5 та велосипед марки «АRDIS», салатового кольору (Т. 1 а.с. 88).

З протоколу огляду речових доказів від 25.08.2023 встановлено, що слідчим у присутності потерпілої ОСОБА_6 був оглянутий велосипед салатового кольору марки «АRDIS», який за словами потерпілої що належить їй (Т. 1 а.с. 93-95).

Протоколом огляду речей від 25.08.2023 та фототаблицею до протоколу, з якого установлено, що свідок ОСОБА_22 у ході огляду відеозапису впізнав особу яку він знає, як ОСОБА_5 (Т. 1 а.с. 103-106).

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24.08.2023 згідно з яким свідок ОСОБА_12 впізнав особу, зображену під номером «2», якою є обвинувачений ОСОБА_11 (Т. 1 а. с.107-109)

З протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 24.08.2023 встановлено, що обвинувачений ОСОБА_11 був затриманий 24 серпня 2023 року поблизу будинку АДРЕСА_2 і відповідно до ст.ст.40,104,131,132,208-211,213 КПК України як особу, підозрювану у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст 186 ККУкраїни (Т. 1 а.с.110-113).

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12.09.2023 встановлено у присутності понятих та законного представника свідок малолітня дитина ОСОБА_19 . впізнав особу, зображену під номером «3», якою є обвинувачений ОСОБА_11 (Т. 1 а. с.127-129)

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12.09.2023 встановлено у присутності понятих та законного представника свідок малолітня дитина ОСОБА_23 впізнала особу, зображену під номером «2», якою є обвинувачений ОСОБА_11 (Т. 1 а. с.130-132).

Протоколом огляду речей від 15.09.2023 та фототаблицею до протоколу, з якого установлено, що свідок ОСОБА_9 вказала на одяг обвинуваченого в який був одягнений ОСОБА_5 під час вчинення кримінального правопорушення 24.08.2023 (Т. 1 а.с. 138-141).

В судовому засіданні обвинувачений в своїх поясненнях вказував, що він заволодів майном потерпілої, шляхом обману та з дозволу дітей.

Захисник обвинуваченого у судовому засіданні заявив клопотання щодо перекваліфікації дій обвинуваченого на ст. 190 КК України (шахрайство).

Суд не погоджується з даним твердженням сторони захисту. Так, виходячи із фактичних даних, які були здобуті у судовому засіданні, пояснень малолітніх свідків, потерпілої, встановлено, що малолітня дитина добровільно не передавала свій велосипед обвинуваченому, що є обов`язковою ознакою шахрайства. Остання заперечувала передачу велосипеда обвинуваченому. Фактично ОСОБА_5 використав обставини що об`єктивно склалися на момент грабежу, взяв велосипед, мотивуючи перевіркою справності гальм. То ж обман потерпілого у конкретному випадку був лише способом доступу до чужого майна, вилучаючи яке у присутності малолітнього потерпілого, обвинувачений розраховував на те, що його дії не будуть сприйматися ним як протиправні. Крім того, малолітня дитина кричала йому вслід повернути велосипед. Обвинувачений розумів, що його дії вже носять відкритий характер та втік на велосипеді, реалізувавши свій намір на відкрите викрадення майна. Тому підстав для перекваліфікації дій обвинуваченого суд не вбачає.

Дослідивши всі обставини кримінального провадження, оцінюючи наведені вище докази в їх сукупності з точки зору належності, допустимості, достовірності, суд вважає, що вина обвинуваченого у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю поза розумним сумнівом.

Вина обвинуваченого у тому, що він вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч.4 ст.186 КК України.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_5 є вчинення кримінального правопорушення у присутності дитини.

Разом з тим суд враховує і особу обвинуваченого, що раніше неодноразово судимий, на шлях виправлення не став, є людиною молодого віку, не працює, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Згідно із ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

З врахуванням наведених вище обставин в їх сукупності, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого та попередження учинення нових злочинів можливе при призначенні покарання у виді позбавлення волі.

Цивільний позов не заявлено. Судові витрати відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому слід залишити без змін до вступу вироку у законну силу.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Арешти, накладені ухвалами слідчого судді необхідно скасувати.

Керуючи ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винним за ч.4 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без змін до вступу вироку в законну силу.

Строк відбування покарання рахувати з часу фактичного затримання 24.08.2023.

Після набрання вироком законної сили скасувати арешти накладені ухвалами слідчого судді Червоноградського міського суду Львівської області від 28.08.2023 року.

Речові докази у справі:

-цифрові носії DVD-R диски, з наявними на них відеозаписами - залишити при матеріалах кримінального провадження,

-футболку білого кольору виробника «PORSHE», шорти чорного кольору із емблемою фірми «ADIDAS» із полосами світло-жовтого кольору, - повернути ОСОБА_5

- велосипед марки «ARDIS» салатового кольору, який був повернутий власнику на підставі ухвали Червоноградського міського суду Львівської області від 18.12.2023року - вважати повернутим.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Червоноградський міський суд Львівської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: ОСОБА_1