Справа № 203/7659/23
Провадження № 1-кс/0203/926/2024
УХВАЛА

06 березня 2024 року слідчий суддя Кіровського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання слідчого СВ ВП №12 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, не маючого на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей, непрацездатних осіб, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України, заявлене у рамках кримінального провадження №0000231 від 01.11.2023 року,

встановив:

01.03.2024 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернулась слідчий СВ ВП №12 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором, з клопотанням про обрання запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України, заявлене у рамках кримінального провадження №0000231 від 01.11.2023 року, в якому слідчий просить суд:

- обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком на 60 діб, заборонивши йому залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за винятком випадків необхідності переміщення до найближчого укриття під час сигналу «Повітряна тривога» та подальшого невідкладного повернення до житла;

- покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за їх викликом; не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання.

В обґрунтування вимог клопотання слідчий зазначила, що підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану. На підставі оцінки доказів, що містяться в матеріалах кримінального провадження, сторона обвинувачення вважає, що підозрюваний може спробувати вчинити дії, передбачені ст. 177 КПК України, а саме: може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення проти власності. Також підозрюваний не має міцних соціальних зв`язків.

З урахуванням викладеного, сторона обвинувачення вважає, що запобіжний захід відносно підозрюваного у виді цілодобового домашнього арешту забезпечить справедливий баланс між правами підозрюваного та метою запобіжного заходу як заходу забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 01.03.2024 року, судову справу №203/7659/23, провадження №2-кс/0203/926/2024, було розподілено головуючому судді ОСОБА_1 , яка передана канцелярією суду 04.03.2024 року.

Судове засідання з розгляду справи було призначене судом на 06.03.2024 року, в яке з`явились всі учасники справи.

Під час судового засідання прокурор та слідчий підтримали вимоги клопотання у повному обсязі та просили суд його задовольнити. Прокурор у судовому засіданні також зазначила, що кримінальне правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_5 , є тяжким, повідомлена йому підозра обґрунтованою та ризики, визначені слідчим, доведеними.

Захисник у судовому засідання зазначила, що сторона захисту не погоджується із клопотанням та вважає, що воно не підлягає задоволенню. Оскільки, на думку захисника, сторона обвинувачення не довела належними та допустимими доказами наявність ризиків, вказаних у клопотанні. Тим більше, що підозрюваний самостійно з`являвся до слідчого за викликом телефоном, не бажає переховуватися. При цьому захисник вважає, що клопотання слідчого ґрунтується на припущеннях.

Підозрюваний у судовому засіданні підтримав свого захисника.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення прокурора, слідчого, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, проаналізувавши норми КПК України, дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що у провадженні ВП №12 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження №0000231 від 01.11.2023 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

29.02.2024 року слідчий СВ ВП №12 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 повідомила ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно в умовах воєнного стану.

Повідомлення про підозру було вручене підозрюваному та його захиснику адвокату ОСОБА_6 29.02.2024 року об 11:20 годині.

Відповідно до протоколу допиту потерпілого ОСОБА_7 від 01.11.2023 року, 26.10.2023 року та 27.10.2023 року він таксував на автомобілі Kia Cerato, д.н.з. НОМЕР_1 . В ці дні він здійснював перевезення багатьох пасажирів, однак трьом з них давав у руки банківську картку, щоб вони здійснили оплату поїздки за допомогою переказу коштів на його картку, готівки у них не було. Він виявив, що 28.10.2023 року та 29.10.2023 року з його банківської картки списані грошові кошти та здійснено три платежі, які він не здійснював. Таким чином, йому завдано матеріального збитку у розмірі приблизно 2586,56 грн за рахунок кредитного ліміту.

Відповідно до протоколу допиту підозрюваного від 29.02.2024 року, ОСОБА_5 показав, що він повністю визнає свою провину в інкримінованому йому злочині. Так, він, зокрема, показав, що 28.10.2023 року та 29.10.2023 року робив замовлення продуктів харчування, скориставшись банківськими даними з картки водія таксі, який давав йому свою банківську карту для здійснення оплати проїзду. Він запам`ятав тризначний код безпеки на зворотній стороні картки. Після останнього замовлення він зрозумів, що йому не приходять смс-повідомлення про списання грошових коштів за здійснені замовлення. Ненавмисно здійснив чотири замовлення через сервіс доставки «Глово».

Відповідно до характеристики ОСОБА_5 від 19.12.2023 року, наданої головою Квартального комітету №3 АНД району м. Дніпра, за адресою: АДРЕСА_1 , скарг від сусідів в кв. пом. 3 не надходило. ОСОБА_5 проживає без реєстрації, поганих звичок не має, веде нормальний спосіб життя.

У судовому засіданні також були безпосередньо досліджені судом такі докази: інформація про рух коштів за банківським рахунком ОСОБА_7 за період з 27.10.2023 року по 30.10.2023 року, листи про надання інформації та відповіді на них, в тому числі щодо поїздок водія ОСОБА_7 в рамках договірних відносин з ТОВ «Уклон», рапорти, протокол огляду місця події від 22.12.2023 року з фототаблицею, об`єкт огляду мобільний телефон Iphone11, що належить ОСОБА_5 , клопотання слідчого про арешт майна та тимчасовий доступ до документів, які містять охоронювану законом таємницю, ухвали слідчих суддів про їх задоволення у справі №203/7659/23, протоколи допитів свідків, протоколи тимчасового доступу до речей та документів з додатками, постанови про здійснення тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, від 01.01.2024 року, від 25.01.2024 року, в порядку п. 20-7 Перехідних положень КПК України, анкета-заява та фотокартка, постанова про об`єднання матеріалів досудового розслідування від 29.02.2024 року, вимога щодо підозрюваного, медичні довідки щодо підозрюваного.

Слідчий суддя зазначає, що відповідно до статей 131, 132, 176, частини 2 статті 177, частини 1 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), запобіжний захід, різновидом якого є домашній арешт, застосовується під час досудового розслідування до особи на підставі ухвали слідчого судді за клопотанням слідчого, погодженого з прокурором, за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні такою особою кримінального правопорушення, а також за наявності хоча б одного з ризиків вчинення особою дій, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України.

Згідно з частиною 1 статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

За правилами, встановленими частинами 1, 2, 6 статті 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до частин 2, 3, 4, 7 статті 194 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Судове рішення стосовно запобіжного заходу у виді домашнього арешту повинно відповідати вимогам статті 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, та містити як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи підозрюваного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у частині 1 статті 177 КПК України.

Згідно з положеннями статті 9 Конституції України та статті 17, частини 5 статті 19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

При вирішенні клопотання слідчий суддя враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень частини 5 статті 9 КПК України, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішенні від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994 року, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення, що у даному випадку стороною обвинувачення дотримано, оскільки наявні, на цей час докази у провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного із злочином, в якому він підозрюється.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак, те, що можна вважати обґрунтованим, залежить від обставин.

У справі «Феррарі-Браво проти Італії» Європейський суд з прав людини зазначив, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою.

Аналіз викладеного вище та встановлених у ході судового засідання обставин кримінального провадження та досліджених матеріалів клопотання дає слідчому судді підстави для висновку про те, що надані стороною обвинувачення матеріали клопотання, досліджені у судовому засіданні, у своїй сукупності доводять наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, ч. 4 ст. 185 КК України, яке відноситься до тяжкого і за вчинення якого у разі доведення винуватості підозрюваного, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі строком від п`яти до восьми років.

Відповідно до положень ст. 178 КПК України, слідчим суддею також врахована вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, характеризуючі дані про його особу в їх сукупності.

При цьому слідчий суддя не має повноважень надавати оцінку доказам, наявним в матеріалах кримінального провадження з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Разом з тим, обов`язковою умовою для застосування запобіжного заходу має бути доведеність сукупності обставин, визначених частиною 1 статті 194 КПК України, за якою прокурор зобов`язаний довести не лише наявність обґрунтованої підозри, а й надати докази на підтвердження підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, на які посилається слідчий у клопотанні та обґрунтувати недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, визначеним у клопотанні.

Водночас з тексту заявленого клопотання та доданих до нього документів, які були безпосередньо досліджені в судовому засіданні, з урахуванням особи підозрюваного, який раніше не судимий, має постійне місце проживання, щиро розкаявся та визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, про що він повідомив слідчому під час його допиту в якості підозрюваного, суд не бачить наявності достатніх підстав вважати, що існує ризик, визначений пунктом 1 частини 1 статті 177 КПК України, а саме наявність ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду. Натомість стороною обвинувачення доведена належними доказами наявність ризиків впливу на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення. З урахуванням цього, суд вважає, що сторона обвинувачення не довела належними доказами недостатність застосування до підозрюваного, з урахуванням його поведінки, більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, наявність яких знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду клопотання.

Так, суд, з урахуванням вимог частини 4 статті 194 КПК України, дійшов висновку, що відсутні достатні підстави для застосування до підозрюваного такого запобіжного заходу як цілодобовий домашній арешт та вважає за необхідне обмежитися застосуванням до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.

Відповідно до положень статті 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий, а якщо справа перебуває у провадженні суду, прокурор.

Відповідно до частини 5 статті 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме:

1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом;

5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом;

6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності;

7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання;

8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

9) носити електронний засіб контролю.

Тому суд, застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, у межах вимог клопотання, вважає за необхідне покласти на підозрюваного наступні обов`язки, а саме: 1) прибувати за викликом до слідчого, прокурора чи суду; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи (служби); 4) утримуватися від спілкування із свідками, потерпілим з приводу обставин вчинення інкримінованого йому злочину; 5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне частково задовольнити клопотання слідчого.

Керуючись статтями 176-178, 179, 181, 184, 193, 194, 196, 199 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

ухвалив:

Клопотання слідчого СВ ВП № 12 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України, заявлене у рамках кримінального провадження №0000231 від 01.11.2023 року, задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на період дії запобіжного заходу у межах строку досудового розслідування на строк не більше двох місяців, тобто до 29.04.2024 року, такі обов`язки:

1) прибувати за викликом до слідчого, прокурора чи суду;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи (служби);

4) утримуватися від спілкування із свідками, потерпілим з приводу обставин вчинення інкримінованого йому злочину;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Попередити підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до підозрюваного може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 прожиткового мінімуму до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У задоволенні іншої частини вимог клопотання відмовити.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Виконання та контроль за виконанням ухвали слідчого судді покласти на слідчого, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження.

Строк дії ухвали рахувати з дня проголошення ухвали та визначити до 29.04.2024 року включно.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту проголошення.

Повний текст ухвали слідчого судді складено та проголошено 11.03.2024 року о 17 годині 55 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_1