Справа № 504/2373/24
Номер провадження 1-кп/504/603/24
У Х В А Л А

04.06.2024 рокусмт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 ,

м/л потерпілого ОСОБА_4 ,

законного представника м/л потерпілого ОСОБА_5 ,

захисника-адвоката ОСОБА_6 ,

особи, відносно якої розглядається клопотання н/л ОСОБА_7 ,

законного представника особи, відносно якої розглядається клопотання ОСОБА_8 ,

представника служби у справах дітей ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Доброслав клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до ЄРДР № 0000037 від 12.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, учня 8 класу Опорного закладу освіти «Доброславський ліцей» Доброславської селищної ради Одеського району Одеської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

В С Т А Н О В И В:

До Комінтернівського районного суду Одеської області надійшло клопотання прокурора Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про застосування примусових заходів виховного характеру в порядку ст. 498 КПК України відносно неповнолітнього ОСОБА_7 , за ознаками суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України з якого вбачається, що 11 квітня 2024 року о 14:10 год. неповнолітній ОСОБА_7 , перебував у великому фойє Опорного закладу освіти «Доброславського ліцею» Доброславської селищної ради Одеського району Одеської області, який розташований за адресою: Пр.-т Свободи, будинок 10 в смт. Доброслав, Доброславської ОТГ, Одеського району Одеської області, де зустрів ОСОБА_4 та між ними, на ґрунті неприязних відносин, виник конфлікт.

В цей момент у ОСОБА_7 виник протиправний умисел, направлений на умисне спричинення легких тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .

З метою реалізації свого протиправного умислу, ОСОБА_7 умисно кулаком правої руки наніс удар в область носу ОСОБА_4 , чим спричинив останньому тілесне ушкодження у вигляді закритого перелому кісток носу без зміщення уламків, забій м`яких тканин носо-лобної ділянки, яке згідно п.п. 2.3.3 і. 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 р.) відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Неповнолітній ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на момент вчинення вказаного суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, не досяг віку, відповідно до ст. 22 КК України з якого може наставати кримінальна відповідальність, та відповідно до заяв останнього та його законного представника вони не заперечують проти застосування до неповнолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусових заходів виховного характеру передавши під нагляд матері, про що просить прокурор у своєму клопотанні.

В судовому засіданні встановлено, що 11 квітня 2024 року о 14:10 год. неповнолітній ОСОБА_7 , перебував у великому фойє Опорного закладу освіти «Доброславського ліцею» Доброславської селищної ради Одеського району Одеської області, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , де зустрів ОСОБА_4 та між ними, на ґрунті неприязних відносин, виник конфлікт. В цей момент у ОСОБА_7 виник протиправний умисел, направлений на умисне спричинення легких тілесних ушкоджень ОСОБА_4 . З метою реалізації свого протиправного умислу, ОСОБА_7 умисно кулаком правої руки наніс удар в область носу ОСОБА_4 , чим спричинив останньому тілесне ушкодження у вигляді закритого перелому кісток носу без зміщення уламків, забій м`яких тканин носо-лобної ділянки, яке згідно п.п. 2.3.3 і. 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 р.) відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Своїми діями неповнолітній ОСОБА_7 вчинив суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки кримінального проступку, передбаченого за ч.2 ст. 125 КК України, що кваліфікується як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

В судовому засіданні прокурор Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , підтримуючи клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру зазначив, що ОСОБА_7 , на момент вчинення кримінального проступку був неповнолітнім, вчинив суспільно небезпечне діяння не досягши віку з якого передбачена кримінальна відповідальність, щиро розкаявся у вчиненому, на досудовому розслідування та в судовому засіданні щиро покаявся та надав пояснення про обставини вчинення ним суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України.

В судовому засіданні ОСОБА_7 свою вину у вчиненні суспільно небезпечного діяння визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому та підтвердив обставини викладені у клопотанні про застосування примусових заходів виховного характеру.

Законний представник неповнолітньої особи у відношенні якої застосовуюсься примусові заходи виховного характеру ОСОБА_8 та захисник неповнолітньої особи у відношенні якої застосовуються примусові заходи виховного характеру адвокат ОСОБА_6 просили суд задовольнити клопотання прокурора про застосування до неповнолітнього ОСОБА_7 примусових заходів виховного характеру.

Малолітній потерпілий ОСОБА_4 та законний представник малолітнього потерпілого ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримали підтвердили обставини викладені у клопотанні про застосування примусових заходів виховного характеру та не заперечували проти задоволення клопотання прокурора.

Представник служби у справах дітей ОСОБА_9 також вважала необхідним клопотання прокурора задовольнити.

Інспектор СЮП Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 , перебуває на лікарняному, у зв`язку із чим т.в.о. начальника ВП №3 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_11 надав лист про розгляд справи за відсутності останньої, на підставі викладеного суд вважає можливим розглянути клопотання за відсутності представника уповноваженого підрозділу НПУ, оскільки її неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Суд приходить до висновку, що в діях неповнолітнього ОСОБА_7 містяться ознаки суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального проступку передбаченого ч.2 ст.125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Заслухавши пояснення неповнолітнього ОСОБА_7 , який на момент вчинення суспільно небезпечного діяння не досяг віку кримінальної відповідальності, його законного представника, захисника, м/л потерпілого та його законного представника, представника служби у справах дітей, враховуючи думку прокурора про задоволення клопотання, перевіривши докази та інші обставини, які мають істотне значення для вирішення питання про застосування примусових заходів виховного характеру, суд прийшов до висновку, що клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що на момент вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, ОСОБА_7 , відповідно до ст. 22 КК України, не досяг віку, з якого передбачена кримінальна відповідальність.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» № 2 від 15 травня 2006 року, примусові заходи виховного характеру застосовують лише у разі постановлення судом рішення про звільнення неповнолітнього від кримінальної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 97 КК України, до особи, котра до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння (ч.2 ст.97 КК України) та при звільненні неповнолітнього від покарання відповідно до ч.1 ст.105 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 97 КК України, примусові заходи виховного характеру, передбачені ч. 2 ст. 105 КК України, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.

Згідно ст. 498 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п.п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 105 Кримінального кодексу України, до неповнолітнього можуть бути застосовані примусові заходи виховного характеру у виді застереження, обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього, а також передачі неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх замінюють.

Частиною 3 статті 105 КК України передбачено, що до неповнолітнього може бути застосовано кілька примусових заходів виховного характеру, що передбачені у частині другій цієї статті. Тривалість заходів виховного характеру, передбачених пунктами 2 та 3 частини другої цієї статті, встановлюється судом, який їх призначає.

Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 15 травня 2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передбачено, що передача неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх замінять, допускається лише за наявності даних про те, що вони здатні забезпечити позитивний виховний вплив на нього та постійний контроль за його поведінкою. Строк нагляду, передбаченого п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи, мети виправлення неповнолітнього та з урахуванням практики має здійснюватись, як правило, не менше одного року.

Оцінивши зібрані по кримінальному провадженню докази, суд вважає, що винуватість ОСОБА_7 в скоєнні суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України доведена в повному обсязі.

При цьому, суд враховує, що ОСОБА_7 свою винуватість визнав та щиро розкаявся у вчиненому, раніше не судимий, задовільно характеризуються за місцем навчання.

Неповнолітній ОСОБА_7 вчинив суспільно небезпечне діяння не досягнувши віку, з якого передбачена кримінальна відповідальність, отже він підпадає під критерії, зазначені в статті 97 КК України.

При призначенні примусових заходів виховного характеру, суд враховує обставини вчиненого, суспільну небезпечність, наслідки діяння, дані про особу неповнолітнього, його характеристику, умови життя, виховання і поведінку, ставлення до вчиненого.

Як встановлено в судовому засіданні та з матеріалів кримінального провадження неповнолітній ОСОБА_7 проживає разом з матір`ю ОСОБА_8 , яка згодна на передачу сина їй під нагляд.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання про застосування до неповнолітнього ОСОБА_7 , примусових заходів виховного характеру у вигляді передачі під нагляд матері ОСОБА_8 строком на один рік.

Речових доказів та процесуальних витрат по справі немає. Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 22, 97, 105 КК України, ст.ст. 322, 342-376, 498-501 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до ЄРДР № 0000037 від 12.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, відносно неповнолітнього ОСОБА_7 - задовольнити.

Застосувати на підставі п. 3 ч.2 ст. 105 КК України до неповнолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі під нагляд матері ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 1 (один) рік.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом семи діб з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1