10.06.2024 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 542/535/16-к
Провадження № 1-кп/533/59/24
УХВАЛА

іменем України

05 червня 2024 року селище Козельщина

Козельщинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 (у режимі ВКЗ),

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 (у режимі ВКЗ),

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду заяву обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід прокурора ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному у Єдиний реєстр досудових розслідувань 25.01.2013 за № 0000066, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Козельщинського районного суду Полтавської області перебуває кримінальне провадження № 0000066 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

05 червня 2024 року від обвинуваченого ОСОБА_4 надійшла заява про відвід прокурора Новосанжарського відділу Решетилівської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Заява обґрунтована тим, що у обвинуваченого маються сумніви у неупередженості прокурора ОСОБА_3 у зв`язку з тим, що вона приймала участь у судових засіданнях 11.07.2014 та не надала судді Новосанжарського районного суду ОСОБА_6 висновки судово-медичної експертизи Харківського ОБОМЕ від 27.12.2013, в яких тяжкі тілесні ушкодження потерпілого ОСОБА_7 не знайшли свого підтвердження.

Обвинуваченим зазначалось, що дані експертизи були проведені до судового засідання 11.07.2014 та на їх підставі слідчим суддею ОСОБА_8 закрито справу за відсутність складу злочину.

Також обвинувачений звертав увагу, що під час розгляду даного кримінального провадження у Козельщинському районному суді Полтавської області (суддя ОСОБА_9 ) прокурори ОСОБА_3 та ОСОБА_10 приховали сім папок кримінальної справи. На його запити щодо зникнення матеріалів справи, прокурори надавали відповідь, що знаходяться у суді. Лише на вимогу Новосанжарського районного суду сім папок з матеріалами справи були доставлені та долучені до справи.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заяву про відвід прокурора ОСОБА_3 підтримав та зазначив, що на його думку прокурор ОСОБА_11 приймала участь у фальсифікації даної справи та неспроможна вести її об`єктивно. На думку обвинуваченого, прокурорка діє упереджено та необ`єктивно.

Захисниця обвинуваченого заяву свого підзахисного про відвід прокурора підтримала.

Прокурорка Новосанжарського відділу Решетилівської окружної прокуратури ОСОБА_3 заперечувала проти задоволення заяви про відвід та зазначила, що обвинуваченим не було наведено обґрунтованих та підтверджених підстав для її відводу, передбачених ст. 77 КПК України.

Заслухавши сторін, ознайомившись з матеріалами провадження у межах заявленого відводу, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення… Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, при якому мають ураховуватися особисті переконання та поведінка конкретного судді (тобто, чи мав суддя будь-які особисті упередження або чи був він об`єктивним у цій справі); та (іі) об`єктивним критерієм, тобто шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд (та, серед інших аспектів, його склад) достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності. У контексті об`єктивного критерію, крім поведінки судді слід визначити, чи існують переконливі факти, які можуть викликати сумніви щодо його або її безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у відповідній справі обґрунтована причина побоюватися, що конкретний суддя або орган, який засідає в якості суду, є небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати таке побоювання об`єктивно обґрунтованим. Об`єктивний критерій в основному стосується ієрархічних чи інших зв`язків між суддею та іншими учасниками провадження. У зв`язку з цим навіть зовнішні прояви мають певну важливість, або, іншими словами, «правосуддя має не лише здійснюватися, має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (див. рішення у справі «Михайлова проти України»).

При цьому така інституція як "Суд" в розумінні практики ЄСПЛ має відноситься не тільки саме до суду, а і до інших державних органів, у тому числі і прокуратури.

Відповідно до ч. 1 , 2 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений, зокрема: підтримувати державне обвинувачення в суді, відмовлятися від підтримання державного обвинувачення, змінювати його або висувати додаткове обвинувачення у порядку, встановленому цим Кодексом.

Статтею 77 Ккримінального процесуального кодексу України передбачені підстави для відводу прокурора, слідчого, дізнавача, а саме прокурор не має права брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Попередня участь прокурора у цьому ж кримінальному провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, як прокурора не є підставою для його відводу.

Відповідно до ч. 3, 5 ст. 80 КПК України заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Відвід повинен бути вмотивованим.

Відповідно до ст.131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює, в тому числі, підтримання публічного обвинувачення в суді; організацію і процесуальне керівництво досудовим розслідуванням, вирішення відповідно до закону інших питань під час кримінального провадження, нагляд за негласними та іншими слідчими і розшуковими діями органів правопорядку.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про прокуратуру» одними зі засад діяльності прокуратури є неупередженість, об`єктивність, презумпції невинуватості.

Згідно зі ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Стаття 9 Кодексу професійної етики та поведінки прокурорів визначає, що прокурор має керуватися принципом презумпції невинуватості на всіх етапах кримінального провадження. Він повинен враховувати всі обставини незалежно від того, свідчать вони проти підозрюваного (обвинуваченого) чи на його користь, вживати заходів для гарантування права особи на справедливий судовий розгляд. Прокурор має бути переконаний, що всі проведені слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії та зібрані докази дають достатні підстави для звинувачення особи у вчиненні кримінального правопорушення. При виконанні прокурором повноважень у кримінальному провадженні поводження з особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків (ч. 6 ст. 22 КПК України).

Відвід у кримінальному процесі - це усунення учасників кримінального процесу від участі у справі за заявою сторони, прокурора (або за власною ініціативою того, хто відводиться, - самовідвід) за наявності передбачених процесуальним законом обставин, що викликають сумнів у їх неупередженості.

Метою застосування інституту відводів є:

1) належне виконання завдань кримінального провадження (ст. 2 КПК України);

2) забезпечення всебічного, повного та неупередженого дослідження обставин кримінального провадження;

3) винесення законного, обґрунтованого і справедливого рішення в кожному кримінальному провадженні.

Основні аргументи обвинуваченого для відводу прокурора узагальнено можна викласти так: надання прокурором суду зібраних доказів не у повному обсязі, ненадання суду тих доказів, що були зібрані на стадії досудового розслідування, але свідчили на користь обвинуваченого, та звідси об`єктивний сумнів у неупередженості прокурора, який, окрім іншого, має керуватися принципом невинуватості особи.

Оцінюючи доводи обвинуваченого суд уважає за необхідне зауважити, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Кримінальне провадження здійснюється на засадах, передбачених ст. 7 КПК України, до яких, зокрема, відносяться, верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності. Основою правової та соціальної держави, якою є Україна, є діяльність її державних органів та посадових осіб, що направлені на забезпечення гарантій прав і законних інтересів учасників суспільних правовідносин з тим, щоб кожна особа в силу принципу правової визначеності усвідомлювала належні гарантії для реалізації її прав задля досягнення мети для якої їй надані такі права.

У судовому засіданні не встановлено суб`єктивних даних, які б поза розумним сумнівом свідчили про упереджений характер дій прокурора, якому було заявлено відвід.

Оцінивши твердження обвинуваченого про те, що прокурор ОСОБА_3 разом з іншим прокурором приховала частину матеріалів кримінального провадження, суд зазначає, що у відповідності до ст. 7, 22 КПК України до однієї з основних засад кримінального провадження відноситься змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Отже і сторона обвинувачення, і сторона захисту самостійно обирають, які саме докази слід подавати суду на доведення та спростування певних обставин.

Разом з тим, згідно зі ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язанні всебічно, повно і неупереджено дослідити усі обставини кримінального провадження. Лише за такої умови можливе виконання завдань кримінального судочинства. Усебічність дослідження обставин кримінального провадження означає, по-перше, висунення і дослідження всіх можливих версій щодо характеру події, що має ознаки кримінального правопорушення, винуватість особи; а-по друге, однаково ретельне встановлення і перевірку як обставин, що викривають, так і тих, що виправдовують особу. Повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини, компетентна особа у будь-якому випадку не має права брати участь в здійсненні кримінального провадження, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в її неупередженості та об`єктивності.

При вирішенні заяви про відвід судом ураховується, що сприйняття громадянами прокурора неупередженим впливає, серед іншого, на їх довіру до суду і оцінку справедливості судового рішення в цілому.

Суд виходить з того, що при вирішенні питання відводу застосування того чи іншого критерію залежить від конкретних фактів оспорюваної поведінки суб`єкта, якому заявлено відвід.

Прокурор уважається неупередженим, поки не доведено зворотного.

Обвинувачений не навів суб`єктивних критеріїв, які дають підстави сумніватися у безсторонності, незацікавленості чи неупередженості прокурора.

Водночас згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують переконливі факти, які можна встановити та які можуть викликати сумніви щодо неупередженості прокурора.

Викладені у заяві обвинуваченого про відвід прокурора підстави для відводу можуть викликати сумнів в учасників справи та у стороннього спостерігача у неупередженості прокурора.

Отже, наявний такий об`єктивний критерій, коли у стороннього спостерігача можуть виникнути сумніви в неупередженості прокурора.

З метою забезпечення особі права на справедливий суд шляхом виключення будь-якого обґрунтованого сумніву в неупередженості прокурора відповідно до пункту 3 частини першої статті 77 КПК України, є підстави для задоволення заяви про відвід.

З урахуванням наведеного вище, оскільки у сторони по справі (обвинуваченого) виникла недовіра до прокурора, яка виражається в побоюваннях зацікавленості та упередженості по справі, суд вважає, що не забезпечивши при цьому достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з приводу безсторонності, неможливо досягти дієвості кримінального провадження, тому заява обвинуваченого про відвід прокурора підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 7, 17, 22, 36, 77, 80, 81, 369-372 КПК України суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід прокурора задовольнити.

Відвести прокурора Новосанжарського відділу Решетилівської окружної прокуратури ОСОБА_3 від участі у даному кримінальному провадженні.

Копію ухвали направити до Решетилівської окружної прокуратури для виконання вимог ч. 1 ст. 83 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її проголошення.

Повний текст ухвали складено та підписано суддею 10 червня 2024 року. Повний текст не оголошувався, у зв`язку з неявкою учасників провадження на оголошення ухвали.

Суддя ОСОБА_1