У Х В А Л А

30 квітня 2024 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши в судовому засіданні клопотання обвинуваченого про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України у кримінальному провадженні №0000751 від 11.11.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

в с т а н о в и в:

До Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000751 від 11.11.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України. ОСОБА_4 подав клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності в порядку ч. 4 ст. 309 КК України. В обґрунтування клопотання зазначив, що він добровільно звернувся до медичного центру ТОВ «АТОС» та пройшов курс лікування індивідуальні психокорекції від наркотичної залежності в кількості 10 сеансів по 05.02.2024 року включно, у зв`язку з чим на його переконання він підлягає звільненню від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник підтримали клопотання та просили закрити кримінальне провадження. Прокурор в судовому засіданні заперечила щодо клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності, оскільки відсутні підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбачені ч. 4 ст. 309 КК України.

Розглянувши питання про звільнення від кримінальної відповідальності, суд вирішив відмовити у задоволенні клопотання з таких підстав.

Положеннями ч. 4 ст. 309 КК визначено, що особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені частиною першою цієї статті. Тобто приписи вказаної правової норми дають можливість застосовувати її за наявності таких умов: 1) добровільне звернення до лікувального закладу особи, яка хворіє на наркоманію; 2) особою розпочато лікування від наркоманії. При цьому вказана норма права є імперативною та не дозволяє встановлювати додаткові, не визначені нею обставини для її застосування.

Для правильного застосування цієї норми права необхідно керуватися й положеннями Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» від 15 лютого 1995 року № 62/95-ВР (далі-Закон), які містить дефініції таких понять: добровільне лікування лікування від наркоманії, яке здійснюється за згодою хворого або його законного представника; наркоманія психічний розлад, зумовлений залежністю від наркотичного засобу або психотропної речовини внаслідок зловживання цим засобом або цією речовиною; зловживання наркотичними засобами або психотропними речовинами умисне систематичне незаконне вживання наркотичних засобів або психотропних речовин; особа, хвора на наркоманію, особа, яка страждає на психічний розлад, що характеризується психічною та (або) фізичною залежністю від наркотичного засобу чи психотропної речовини, і якій за результатами медичного обстеження, проведеного відповідно до цього Закону, встановлено діагноз «наркоманія»; медичне обстеження - обстеження особи в стаціонарних умовах з метою встановлення діагнозу «наркоманія».

У цьому кримінальному провадженні для правильного застосування положень ч. 4 ст. 309 КК належить встановити чи страждав ОСОБА_4 на психічний розлад, що характеризується психічною та (або) фізичною залежністю від наркотичного засобу або психотропної речовини, та чи за результатами медичного обстеження, проведеного відповідно до Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» обвинуваченому було встановлено діагноз «наркоманія».

Так, згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, а саме у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини, без мети збуту. Згідно з довідки медичного центру ТОВ «АТОС» від 05.02.2024 року, яку було долучено обвинуваченим, встановлено, що ОСОБА_4 звернувся до ТОВ «АТОС» 27.12.2023 року за консультацією лікаря нарколога, встановлено діагноз та розпочато лікування індивідуальні психокорекції в кількості 10 сеансів по 05.02.2024 року.

Разом з тим, обвинуваченим та його захисником не надано доказів того, що ОСОБА_4 страждав на захворювання з діагнозом «наркоманія», який встановлюється за результатами проходження медичного обстеження відповідно до Закону та Інструкції про порядок виявлення та постановки на облік осіб, які незаконно вживають наркотичні засоби або психотропні речовини, затвердженої спільним наказом Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства внутрішніх справ України, Генеральної прокуратури України, Міністерства юстиції України від 10 жовтня 1997 року № 306/680/21/66/5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 5 листопада 1997 року за № 534/2338.

За таких обставин, суд відмовляє у задоволенні клопотання обвинуваченого про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України.

Керуючись ч. 4 ст. 309 КК України, ст. 284, ст. 350 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено о 08.30 год. 01.05.2024 р.

Суддя ОСОБА_1