Справа № 455/787/24
Провадження № 1-кс/455/126/2024
У Х В А Л А

02 квітня 2024 року м. Старий Самбір

Слідчий суддя Старосамбірського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000174 від 29.03.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 369 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна в межах кримінального провадження №0000174, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань29.03.2024.

Мотивуючи клопотання, прокурор посилається на те, що 28.03.24 до ВП № 1 Самбірського РВП поступило повідомлення від працівника прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_4 , що при перетині державного кордону на виїзд з України прямуючи в Республіку Польща, в пункті пропуску «Смільниця Кросценко» в с. Терло Самбірського району, громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель с. Комарно Львівського району, надав 28.03.2024 інспектору прикордонної служби ОСОБА_6 неправомірну вигоду в сумі 1000 гривень за сприяння безперешкодному перетину при здійсненні супроводу неповнолітнього.

28.03.2024 виїздом СОГ в пункт-пропуску «Смільниця-Кросценко» було встановлено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_1 , надав інспектору прикордонної служби ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_4 неправомірну вигоду в сумі 1000 гривень, номіналами по 500 грн. кожна із серійними номерами: НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , які знаходилися в паспорті громадянина України для виїзду за кордон.

Допитаний як свідок начальник відділення ВПС «Смільниця» ОСОБА_4 пояснив, що 28.03.2024 о 08.00 год. він заступив на чергування у прикордонний наряд. Біля 17.00 год. на радіостанцію отримав доповідь від інспектора прикордонної служби про те, що при виїзді з України на ПП « ОСОБА_8 », при перевірці документів у громадянина ОСОБА_9 не має відповідних документів, а саме доручення від матері неповнолітнього, якого він здійснював супровід за кордон, в результаті чого ОСОБА_4 прибув для оформлення документів про відмову у перетині державного кордону про що повідомив вказаних осіб. Після чого ОСОБА_7 , який також прямував з вказаними громадянами на виїзд з України та який являється батьком ОСОБА_10 , передав працівнику прикордонної служби паспорт громадянина України, виданий на ім`я ОСОБА_11 , № НОМЕР_3 , в якому знаходилися грошові кошти в сумі 1000 гривень, номіналом по 500 гривень, як неправомірну вигоду за сприяння у перетині державного кордону. Після чого здійснив дзвінок на лінію НОМЕР_4 та повідомив про злочин. Крім цього, як повідомив ОСОБА_4 , факт дачі неправомірної вигоди службовій особі зафіксовано на службову боді-камеру.

Так як вилучені грошові кошти в сумі тисяча гривень номіналом по 500 гривень кожна, є предметом вчинення злочину, а паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий на ім`я ОСОБА_7 , в якому останній здійснював передачу вищевказаних коштів працівнику прикордонної служби, міг зберегти на собі сліди злочину, є речовими доказами, тому необхідно забезпечити зберігання даних речових доказів у незмінному стані, шляхом накладення на них арешту.

Враховуючи вищевикладене, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження речових доказів у кримінальному провадженні, оскільки такі мають істотне значення для встановлення важливих обставин вчиненого кримінального правопорушення, прокурор просить постановити ухвалу про накладення арешту на грошові кошти в сумі одна тисяча гривень номіналом по 500 гривень кожна з наступними номерами: АЖ6852992 та НОМЕР_2 та на паспорт громадянина України для виїзду за кордон серія НОМЕР_3 , виданий на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , власником та користувачем яких є ОСОБА_7 , які є предметом вчиненого злочину і містять на собі сліди вчинення злочину, шляхом заборони права власника та користувача на їх відчуження, розпорядження та користування вказаними грошима та паспортом, котрі в рамках даного кримінального провадження визнані речовими доказами та знаходяться при матеріалах кримінального провадження.

Правова кваліфікація частина 1 статті 369 КК України.

Прокурор Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час і місце судового засідання, між тим у клопотанні просив здійснювати його розгляд без участі прокурора та без застосування технічних засобів фіксації, клопотання підтримав та просив його задовольнити.

ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, про розгяляд справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

У відповідності до положень частини 1 статті 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 172 КПК України неприбуття вищевказаних осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, тому, вважаю за можливе розглянути таке за їх відсутності.

Застосування технічних засобів фіксування кримінального провадження під час розгляду клопотання не здійснювалось відповідно до частини 4 статті 107 КПК України.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання, ознайомившись із документами долученими до клопотання, дослідивши їх, встановив, що відділенням поліції №1 Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 29.03.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000174, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 369 КК України.

Згідно з частиною 1 статті 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до пункту 7 частини 2 статті 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до частини 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 11 статті 170 КПК України передбачено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до частини 2 статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно частини 1 статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з матеріалів, долучених до клопотання, а саме: витягу з ЄРДР №0000174 від 29.03.2024,рапорту старшого інспектора-чергового ВП №1 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_12 від 28.03.2024, протоколу огляду місця події від 28.03.2024, протоколу допиту свідка ОСОБА_4 від 29.03.2024, протоколу допиту свідка ОСОБА_7 від 29.03.2024, рапорту начальника відділення інспекторів прикордонної служби (тип А) ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) ОСОБА_4 від 28.03.2024 та постанови про визнання речовим доказом від 29.03.2024, беручи до уваги те, що вказані грошові кошти та паспорт громадянина України для виїзду за кордон є речовими доказами по справі, з метою забезпечення збереження речових доказів до завершення досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження, запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчудження, тому на переконання слідчого судді, клопотання слід задовольнити.

На підставі вищенаведеного, керуючись статтями 219, 294, 309 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000174 від 29.03.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 369 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на грошові кошти в сумі одна тисяча гривень номіналом по 500 гривень кожна з наступними номерами: АЖ6852992 та НОМЕР_2 та на паспорт громадянина України для виїзду за кордон серія НОМЕР_3 , виданий на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , власником та користувачем яких є ОСОБА_7 , які є предметом вчиненого злочину і містять на собі сліди вчинення злочину, шляхом заборони права власника та користувача на їх відчуження, розпорядження та користування вказаними грошима та паспортом, котрі в рамках даного кримінального провадження визнані речовими доказами та знаходяться при матеріалах кримінального провадження.

Звернути увагу прокурора, який здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням та/або особи, на зберігання якій передано майно, на необхідність забезпечення належних умов зберігання речових доказів.

Роз`яснити, що згідно частини 4 статті 100 КПК України у разі втрати чи знищення стороною кримінального провадження наданого їй речового доказу особа зобов`язана повернути володільцю таку саму річ або відшкодувати її вартість.

Ухвала про арешт майна виконується негайно прокурором.

Виконання ухвали покласти на прокурора Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 .

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1