Справа № 552/ 4172 /22
н/п 1-в/644/ 101 /24
У Х В А Л А

іменем України

12 березня 2024 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника ДУ «ХВК № 43» - ОСОБА_4 ,

адвоката ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Орджонікідзевського районного суду м. Харкова в режимі відеоконференції клопотання адвоката ОСОБА_5 діючої в інтересах засудженого:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Небіт-Даг Республіки Туркменістан, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, до засудження не працюючого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, до засудження зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше в силу ст. 89 КК України не судимого, засудженого вироком Київського районного суду м. Полтави від 11.08.2022 року за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, вирок змінено ухвалою Полтавського апеляційного суду від 24.04.2023 року та призначено покарання за ч. 4 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді 2 років позбавлення волі,

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

в с т а н о в и в:

Адвокат ОСОБА_5 звернулася до суду з клопотанням в якому просить звільнити ОСОБА_6 , який відбуває покарання в Державній установі «Харківська виправна колонія (№43)» умовно-достроково від невідбутої частини покарання, відповідно до ст. 81 КК України.

В клопотанні зазначено, що засуджений ОСОБА_6 відбуває покарання призначене вироком Київського районного суду м. Полтави від 11.08.2022 року за ч. 4 ст. 185 КК України, який змінено ухвалою Полтавського апеляційного суду від 24.04.2023 року в частині призначеного покарання, якою призначено покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 2 років позбавлення волі. Початок строку відбування покарання рахується з 11.08.2022 року.

В обґрунтування клопотання адвокат ОСОБА_5 посилається на те, що за час відбування покарання ОСОБА_6 не притягувався до дисциплінарної відповідальності та станом на час подання клопотання про умовно-дострокове звільнення фактично відбув 2/3 частини призначеного судом покарання. З характеристики на засудженого наданої ДУ «ХВК № 43» вбачається, що ОСОБА_6 за час відбування покарання характеризується посередньо. Порушень встановленого порядку відбування покарань за оцінюваний період не допускав, дисциплінарних стягнень не має. Не заохочувався. Усвідомлює, що треба змінювати відношення до алкогольних напоїв, планує брати відповідальність у реалізації запланованих планів індивідуальної роботи. Також, ОСОБА_6 підтримує родинні зв`язки з матір`ю та сестрою. Зв`язки мають стабільний характер, позитивно впливають на засудженого.

Таким чином, адвокат ОСОБА_5 вважає, що ОСОБА_6 своєю поведінкою та сумлінним ставленням до праці довів своє виправлення, а тому існують підстави для умовно дострокове звільнення, передбачені ст. 81 КК України.

Засуджений ОСОБА_6 в судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_5 та доводи наведені в його обґрунтування підтримав та просив його задовольнити.

Адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_6 підтримала та просила його задовольнити з підстав зазначених в клопотанні та відбуттям засудженим 2/3 частини призначеного судом покарання. В судовому засіданні адвокат ОСОБА_5 також зазначила, що засуджений має добрі стосунки з потерпілою та зобов`язується після звільнення відшкодувати потерпілій завдану шкоду.

Прокурор проти задоволення клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 заперечувала, посилаючись на відсутність підстав для умовно-дострокового звільнення, які передбачені ст. 81 КК України, а також відсутністю доказів відшкодування засудженим завданої шкоди.

Суд, перевіривши матеріали особової справи засудженого, вислухавши думки учасників провадження, приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що вироком Київського районного суду м. Полтави від 11.08.2022 року, ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі. Вироком суду ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахується з часу його фактичного затримання з 11.08.2022 року. Вироком суду з ОСОБА_6 стягнуто на користь ОСОБА_7 8035,40 грн. в рахунок відшкодування заподіяної матеріальної шкоди та 10000,00 грн. в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди, а всього стягнуто 18035 грн. 40 коп.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 24.04.2023 року вирок Київського районного суду м. Полтави від 11.08.2022 року змінено в частині призначеного ОСОБА_6 покарання. Вказаною ухвалою ОСОБА_6 пом`якшено покарання та призначено йому покарання за ч. 4 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді 2 років позбавлення волі.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 24.04.2023 року зменшено розмір суми завданої матеріальної шкоди, що підлягає стягненню з ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_7 та визначено її в розмірі 5035,40 грн. Вирок в частині вирішення питання про стягнення з ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_7 моральної шкоди скасовано та закрито в цій частині провадження у зв`язку з відмовою ОСОБА_7 від апеляційних вимог.

Згідно матеріалів особової справи засудженого, початок строку відбування покарання ОСОБА_6 рахується з 11.08.2022 року, кінець строку відбування покарання 11.08.2024року. На час розгляду клопотання про умовно-дострокове звільнення засуджений відбув 2/3 строку призначеного судом покарання.

Згідно ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

При цьому вирішальним фактором при прийнятті судом рішення про застосування до засудженого ст. 81 КК України, є не відбуття певної частини строку покарання засудженим, а саме те, що засуджений своєю поведінкою за весь період відбування покарання дає підстави вважати, що він змінив свою поведінку і вже став на шлях виправлення.

З наданої ДУ «Харківська виправна колонія (№ 43) особової справи вбачається, що засудженим ОСОБА_6 за вироком стягнення за цивільним позовом за час відбування покарання не відшкодовані.

З характеристики на засудженого вбачається, що ОСОБА_6 за час відбування покарання характеризується посередньо. Порушень встановленого порядку відбування покарань за оцінюваний період не допускав, дисциплінарних стягнень не має, установою відбування покарань не заохочувався. Усвідомлює, що треба змінювати відношення до алкогольних напоїв, планує брати відповідальність у реалізації запланованих планів індивідуальної роботи. Також, ОСОБА_6 підтримує родинні зв`язки з матір`ю та сестрою. Зв`язки мають стабільний характер, позитивно впливають на засудженого.

В обґрунтування клопотання про умовно-дострокове звільнення зазначено, що засуджений має добрі стосунки з потерпілою та зобов`язується після звільнення відшкодувати потерпілій завдану шкоду, а також на теперішній час ОСОБА_6 відбув 2/3 частини призначеного судом покарання.

Під час розгляду даного клопотання, суд звертає увагу на те, що висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, повинен ґрунтуватися на аналізі даних про поведінку засудженого за весь час відбуття покарання, в тому числі й на даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків у період відбування покарання засвідчили успішність процесу виправлення.

Згідно з п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна не відбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Згідно з п.17 вказаної Постанови Пленуму при розгляді питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці і навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також наміри щодо залучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

При цьому суд зазначає, що відсутність стягнень у засудженого на час звернення до суду з клопотанням не є тією обставиною, якої достатньо для висновку про те, що засуджений довів своє виправлення, цей факт лише підтверджує обставину звичайного додержання засудженим режиму відбування покарання.

Крім того, суд звертає увагу на те, що на засіданні комісії ДУ «Харківська виправна колонія № 43» з розгляду питань про умовно дострокове звільнення засуджених від 20.12.2023 року (витяг з протоколу № 31), комісія прийшла до висновку не направляти матеріали до суду для вирішення питання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 оскільки останній своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення.

Інших даних які б свідчили про виправлення засудженого на час розгляду клопотання про умовно-дострокове звільнення матеріали особової справи не містять.

Доводи адвоката ОСОБА_5 та засудженого викладені в клопотанні про можливість застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є непереконливими, оскільки з урахуванням перевірених матеріалів особової справи та завданих матеріальних збитків, які не відшкодовані засудженим, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 від відбування покарання.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Клопотання адвоката ОСОБА_5 діючої в інтересах засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання залишити без задоволення.

Копію ухвали направити учасникам судового провадження для відома.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою з моменту вручення їй судового рішення.

Повний текст ухвали складено 13.03.2024 року.

Суддя: ОСОБА_1