Справа № 504/4755/23
Номер провадження 1-кп/504/441/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2024 року смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Доброслав Одеського району Одеської області матеріали кримінального провадження за зміненим обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Синельникове Дніпропетровської області, громадянки України, освіта середня, непрацюючої, має на утриманні м/л дитину 2023 р.н., офіційно незаміжньої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше засудженої:

-30.09.2022р. Южним міським судом Одеської області за ч.1 ст.309 КК України до штрафу в розмірі 17000 грн., 09.08.2023р. ухвалою Южного міського суду Одеської області призначену вироком суму штрафу замінено на громадські роботи строком 240 год.;

- у скоєнні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого

ч.2 ст.389 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 30.09.2022 року вироком Южного міського суду Одеської області засуджена за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1 7000 грн., вказаний вирок набрав законної сили 01.11.2022 року

Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 09.08.2023р. №519/1007/22 задоволено подання начальника Одеського районного відділу №3 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області щодо заміни несплаченої суми штрафу ОСОБА_5 в сумі 17000 гри. на громадські роботи строком 240 годин, вказана ухвала набрала законної сили 17.08.2023 року.

23.08.2023 року провідним інспектором було поставлено на облік засуджену ОСОБА_4 до Одеського районного відділу №3 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області, цього ж дня їй був направлений виклик згідно якого вона повинна була з`явитись до Одеського PB № 3 - 30.08.2023 року, але не прибула.

31.08.2023 року ОСОБА_4 був направлений другий виклик на 05.09.2023 року та у вказаний день засуджена не з`явилась.

06.09.2023 року провідним інспектором Одеського районного відділу №3 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області було здійснено виїзд за місцем мешкання засудженої за адресою: АДРЕСА_2 , та ознайомлено з ухвалою Южного міського суду Одеської області від 09.08.2023 року й роз`яснено умови та порядок відбування покарання у виді громадських робіт строком на 240 годин, на що ОСОБА_4 надала письмове пояснення.

ОСОБА_4 з 06.09.2023 року по 11.10.2023р., будучи належним чином ознайомленою з умовами та порядком відбування покарання у виді громадських робіт строком на 240 годин, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч.1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до яких судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, усвідомлюючи протиправність своїх дій, маючи реальну можливість виконати ухвалу Южного міського суду Одеської області від 09.08.2023р. №519/1007/22 щодо зміни несплаченої суми штрафу в сумі 17 000 грн. на громадські роботи строком 240 годин, умисно не виконала її, про що повідомила в письмовій формі.

Будучи допитаною у судовому засіданні, обвинувачена ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні визнала повністю та підтвердила обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорюючи доказів по даній справі, здобутих органами досудового слідства, при цьому пояснила, що дійсно 30.09.2022р. Южним міським судом Одеської області вона була засуджена за ч.1 ст.309 КК України до штрафу в розмірі 17000 грн. Суму штрафу вона не сплатила, оскільки не мала на це коштів. Надалі 09.08.2023р. ухвалою Южного міського суду Одеської області призначену вироком суму штрафу їй було замінено на громадські роботи строком 240 год., які вона умисно не відбула, оскільки в неї на це не було часу. У вчиненому кримінальному правопорушення розкаялася, не заперечувала проти розгляду кримінального провадження щодо неї в порядку ч.3 ст.349 КПК України.

Зі вступною промовою учасники процесу виступити відмовилися.

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорювали фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви у добровільності їх позиції, вислухавши думку учасників процесу і роз`яснивши їм наслідки розгляду справи в порядку ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів, щодо обставин, які ніким не оспорюються.

Оцінюючи вищевикладене, суд приходить до висновку про винуватість обвинуваченої ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованого їй кримінального правопорушення.

Дії обвинуваченої ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.2 ст.389 КК України, за ознаками ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Призначаючи покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, особу винуватої, в тому числі матеріали наданої досудової доповіді, обставини справи, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд, зокрема, враховує те, що ОСОБА_4 раніше судима, має на утриманні м/л дитину 2023 р.н., на обліку у лікарів: нарколога, психіатра не перебуває, посередньо характеризується за місцем мешкання, скоїла умисне кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії кримінальних проступків відповідно до ст.12 КК України.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , відповідно до положень ст.66 КК України являється щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні (злочині).

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , відповідно до положень ст.67 КК України, є рецидив злочинів.

Прокурор Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 в судових дебатах просила суд визнати ОСОБА_4 винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України та звільнити її від покарання на підставі ч.3 ст.60, ч.3 ст.61, ч.1 ст.74 КК України. Оскільки відповідно до вимог ст.71 КК України, невідбуте покарання за попереднім вироком може бути приєднано лише до покарання, призначеного за новим вироком, просила вирок Южного міського суду Одеської області, покарання у виді штрафу в якому ухвалою Южного міського суду від 09.08.2023р. замінено на громадські роботи строком 240 год., - виконувати самостійно.

Відповідно до приписів ч.1 ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Санкцією ч.2 ст. 389 КК України, передбачено покарання у виді арешту на строк до шести місяців або обмеження волі на строк до трьох років.

Разом з тим, відповідно до вимог частини третьої статті 60 КК України арешт не застосовується до осіб віком до шістнадцяти років, вагітних жінок та до жінок, які мають дітей віком до семи років, а відповідно до приписів частини третьої статті 61 того ж Кодексу обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, до осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до осіб з інвалідністю першої і другої групи.

Обвинувачена ОСОБА_4 є матір`ю ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 .

Таким чином, із врахуванням зазначених вище приписів КК України, законних підстав для призначення ОСОБА_4 за вчинений кримінальний проступок покарання у виді арешту та обмеження волі, які лише передбачені санкцією ч.2 ст.389 КК України, суд позбавлений можливості.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 8 своєї Постанови від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд не вправі перейти до більш м`якого виду покарання у випадках коли санкцією закону, за яким засуджується особа, передбачено лише такі покарання, які з огляду на її вік чи стан не можуть бути до неї застосовані. У таких випадках суд, за наявності до того підстав, відповідно до ст.7 КПК України повинен закрити справу і звільнити особу від кримінальної відповідальності або постановити обвинувальний вирок і звільнити засудженого від покарання.

Із врахуванням наведених вище обставин, суд вважає за необхідне визнати ОСОБА_4 , винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, та звільнити її від покарання.

Оскільки ОСОБА_4 звільняється від покарання, суд також не вбачає підстав для призначення їй покарання за сукупністю вироків відповідно до вимог ч.1 ст. 71 КК України, а тому вирок Южного міського суду Одеської області від 30.09.2022р. підлягає самостійному виконанню.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений. Речових доказів та процесуальних витрат у справі немає.

Керуючись ст.ст. 349, 371-373, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України.

Звільнити ОСОБА_4 від покарання, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, у зв`язку з відсутністю процесуальної можливості призначення їй покарання, передбаченого санкцією цієї статті.

Вирок Южного міського суду Одеської області від 30.09.2022р. з урахуванням ухвали Южного міського суду Одеської області від 09.08.2023р. - виконувати самостійно.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення, крім з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1