ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 601/542/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/817/62/24 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - тримання під вартою
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2024 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Тернопільського апеляційного суду матеріали провадження №11-сс/817/62/24 за апеляційними скаргами підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Кременецького районного суду Тернопільської області від 20 лютого 2024 року про обрання щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Кременецького районного суду Тернопільської області від 20 лютого 2024 року клопотання прокурора задоволено та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначеним розміром застави у сумі 121 120 грн. та покладенням обов`язків, передбачених, ч. 5 ст. 194 КПК України, у випадку її внесення терміном на 19 квітня 2024 року.

В апеляційних скаргах:

- підозрюваний ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою застосувати щодо нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний період доби.

Вважає що прокурор не довів наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме того, що він може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, впливати не свідків та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Посилається на те що слідчим суддею було необґрунтовано відмовлено у клопотанні сторони захисту про перехресний допит свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , що є порушенням його процесуальнихправ.

Зазначає про те що у звязку з наявністю у нього тяжких хвороб він не може перебувати під вартою, на що слідчий суддя не звернула уваги постановлючи ухвалу;

- захисник - адвокат ОСОБА_8 просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою обрати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний пероід доби за місцем його проживання.

Вважає, що застосований слідчим суддею запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно його підзахисного є надто суворим та більш мякий запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний період доби зможе запобігти ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду та забезпечити виконання ОСОБА_7 процесуальних обов`язків посилаючись на те, що прокурором у судовому засіданні не доведено того що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не може запобігти цьому ризику.

Вказує, що органом досудового розслідування не надано достатньо доказів, які б свідчили про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні злочину.

Наголошує на тому, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою.

Заслухавши суддю-доповідача, підозрюваного та його захисника, які підтримали подані апеляційні скарги з мотивів, які містяться у них, прокурора, який щодо задоволення апеляційних скарг заперечив, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів прийшла до наступних міркувань.

Як вбачається з матеріалів справи, СВ Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000097 від 18.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України за фактом таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненої в умовах воєнного стану, який введено відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022.

19 лютого 2024 року в межах вказаного кримінального провадження ОСОБА_7 повідомлено про підозру, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185КК України.

Перевіряючи доводи захисника про відсутність доказів, які б підтверджували обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому злочину, колегія суддів вважає що долученими до клопотання доказами, а саме даними які містяться у: витязі з ЄРДР, протоколі огляду місця події, протоколі допиту потерпілого ОСОБА_11 , протоколі допиту свідка ОСОБА_12 , протоколі огляду місця події, протоколі добровільної видачі та огляду, протоколі допиту свідка ОСОБА_10 , протоколі допиту свідка ОСОБА_9 , протоколі допиту свідка ОСОБА_13 , протоколі затримання ОСОБА_7 , протоколі огляду відео, підтверджується обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у скоєнні вказаного злочину.

При цьому, виходить з того що на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

З огляду на те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк строк від п`яти до восьми років, слідчий суддя прийшов до вірного висновку про те, що існують ризики його переховування від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки усвідомлюючи те, що йому загрожує реальне покарання у виді позбавлення волі він може переслідувати мету його уникнення; незаконного впливу на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, який стверджується тим, що свідки у кримінальному провадженні дають пізнавальні покази, в тому числі і викривальні відносно ОСОБА_7 , тому в разі застосування до останнього більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, орган досудового розслідування не матиме можливості запобігти його спілкуванню із свідками у цьому кримінальному провадженні та перешкоджанню ним в розслідуванні даного кримінального провадження, при цьому, як вірно вказав слідчий суддя, ризик впливу на потерпілих, свідків існує не лише на початковому етапі досудового розслідування у кримінальному провадженні при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від потерпілих та свідків і дослідження їх судом; вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється, оскільки ОСОБА_7 не працює, а відтак не маючи законних джерел отримання доходів, може вчинити інше кримінальне правопорушення, крім цього, підозрюваний раніше неодноразово судимий за вчинення умисних злочинів, що свідчить про систематичність та стійкість його протиправної поведінки, його небажання ставати на шлях виправлення та перевиховання слідчий суддя прийшов до вірного висновку про доведення прокурором вказаних ризиків.

При цьому, слід врахувати що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності ухилитися від суду, не виконати його процесуальні рішення, кримінально процесуальне законодавство не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, що, на думку колегії суддів, доведено прокурором у судовому засіданні з огляду на обставини кримінального провадження та особу підозрюваного, тому відсутні підстави вважати, що наведені у клопотанні про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ризики є необґрунтованими чи неконкретними.

Колегія суддів також зважає також на практику ЄСПЛ, у відповідності до якої хоч тяжкість обвинувачення і не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Зокрема, у справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Таким чином, погоджується з висновком слідчого судді про відсутність підстав вважати, що менш суворі запобіжні заходи зможуть запобігти настанню цих ризиків та обраний запобіжний захід виправдовує обмеження права підозрюваного на свободу.

Крім цього, слідчий суддя у відповідності до вимог ст. 178 КПК України, врахував вагомість наявних доказів щодо вчинення ОСОБА_7 злочину, його характер, майновий та сімейний стан підозрюваного, вірно визначив в якості альтернативи заставу у розмірі 121 120 грн. з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, яка зможе забезпечити виконання покладених на нього обов`язків.

Також колегія суддів зазначає те, що оскаржуване судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Слідчий суддя перевірив доводи підозрюваного щодо наявності у тяжких захворювань, які перешкоджають його перебуванню в установі попереднього увязнення за станом здоров`я та визнав їх необгрунтованими з огляду на долучену прокурором довідку про можливість його перебування в УВП.

За клопотанням ОСОБА_7 слідчим було оглянуто відомості, які містяться в його особовій справві, проте, жодних медичних документів про його стан здоров"я у ній не виявлено.

Отже, підстав для скасування оскаржуваної ухвали немає, в зв`язку з чим в задоволенні апеляційних скарг підозрюваного та його захисника слід відмовити.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_7 долучено ряд медичних документів про наявність у нього тяжких захворювань та заявлено клопотання про проведення його медичного обстеження на базі обласних медичних закладів, оскільки у нього було виявлено підозру на онкоголію та встановлено попередній діагноз і він потребує медичного огляду лікарем онкологом для його уточнення, а даний огляд в умовах СІЗО провести неможливо, а аткож вичявлено рад інших тяжких захворювань.

Згідно статті 11 Закону України «Про попереднє ув`язнення», статей 6, 39, 72 Основ законодавства України про охорону здоров`я, особи, узяті під варту, мають право на надання їм медичної допомоги.

Частинами 1,3 статті 11 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження повинна бути забезпечена повага до людської гідності, прав і свобод кожної особи. Кожен має право захищати усіма засобами, що не заборонені законом, свою людську гідність, права, свободи та інтереси, порушені під час здійснення кримінального провадження.

Виходячи із вищенаведеного, враховуючи думку інших учасників апеляційного розгляду, колегія суддів вважає, що клопотання підозрюваного підлягає до часткового задоволення та слід надати дозвіл на направлення ОСОБА_7 до Чортківської центральної районної лікарні для проведення повного медичного обстеження, в тому числі для зясування можливості перебування його в установі попереднього увязнення за станом здоровя.

Керуючись ст.ст. 11, 350, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

Постановила:

Апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Кременецького районного суду Тернопільської області від 20 лютого 2024 року про обрання щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без змін.

Направити підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який утримується під вартою в ДП Чортківська установа виконання покарань (№26), до Чортківської центральної районної лікарні для проведення повного медичного обстеження.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді