Дата документу 09.05.2024 Справа № 333/6175/22
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №333/6175/21 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/807/624/24 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2024 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Запоріжжя, який має середню спеціальну освіту, офіційно не працює неодруженого, має трьох малолітніх дітей: зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 07 грудня 2005 року Комунарським р/с м. Запоріжжя за ч.1 ст.122 КК України засуджений до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік;

- 20 грудня 2006 року Жовтневим р/с м. Запоріжжя за ч.2 ст.186 КК України засуджений до 4 років 1 місяця позбавлення волі. 17 червня 2008 року умовно достроково звільнений, не відбутий термін покарання 1 рік 11 місяців 9 днів;

-13 квітня 2010 року Комунарським р/с м. Запоріжжя за ч.2 ст.185 КК України засуджений до 2 років 6 місяців позбавлення волі;

- 25 травня 2011 року Комунарським р/с м. Запоріжжя за ч.ч.2, 3 ст.185 КК України, засуджений до 2 років позбавлення волі. 12 жовтня 2012 року звільнився з місць позбавлення волі за відбуттям терміну покарання,

- 13 червня 2014 року Пологівським районним судом Запорізької області за ч.2 ст.307 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст.ст.75, 76 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном 3 роки;

- 24 травня 2016 року Пологівським районним судом Запорізької області за ч.1 ст.124 КК України, призначено покарання у вигляді обмеження волі на строк 2 роки. На підставі ч.1 ст.71, ч.2 ст.72 КК України приєднано невідбуту частину покарання за вироком Пологівського районного суду Запорізької області від 13 червня 2014 року, призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців, зараховано термін попереднього ув`язнення з 24 лютого 2016 року по 24 травня 2016 року. 23 квітня 2021 року звільнений з ДУ «Софіївська виправна колонія» №55 за відбуттям строку покарання;

- 10 березня 2023 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч.1 ст.309 КК України призначено покарання у виді арешту на строк 4 місяці. Відбув покарання повністю,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8

захисника-адвоката ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 - в режимі відеоконференції з ДУ «Синельниківська ВК №94».

Обвинувачений ОСОБА_6 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на вирок Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 10 січня 2024 року, яким ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на 4 (чотири) роки.

На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання покарань за цим вироком та за вироком Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 10 березня 2023 року, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на 4 (чотири) роки 1 (один) місяць.

Обрано запобіжний захід щодо ОСОБА_6 у виді тримання під вартою, взято його під варту в залі судового засідання. Строк відбування покарання постановлено рахувати з часу його затримання - з 09-10 год. 10 січня 2024 року.

У строк відбування покарання зараховано строк відбутого покарання, призначеного за вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10 березня 2023 року.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 залишено до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов ОСОБА_8 задоволено частково.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_8 матеріальну шкоду у розмірі 101 227 гривень (сто одна тисяча двісті двадцять сім гривень 00 копійок).

В іншій частині заявлені позовні вимоги залишити без задоволення.

Вирішена доля речових доказів.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить оскаржуваний вирок суду скасувати в частині призначення покарання та постановити новий вирок, яким призначити йому мінімальне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що вирок суду є незаконним та необґрунтованим через неправильне застосування Закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання, тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Вважає, що судом при призначенні покарання не враховано характеризуючи данні щодо обвинуваченого.

Крім того, вказує, що у судовому засіданні він повністю визнав вину та розповів про обставини скоєного ним злочину, активно сприяв своїми діями встановленню істини по справі.

В доповненнях до апеляційної скарги від 06 лютого 2024 року обвинувачений о просить врахувати його щире каяття, допомогу слідству, і спрощеному порядку судового розгляду.

Просить пом`якшити йому покарання, оскільки в нього на утриманні залишаються троє малолітніх дітей і мати похилого віку, яким в цей час потрібна його матеріальна і моральна підтримка і допомога.

Крім того, просить врахувати, що грошові кошти, якими він заволодів у потерпілої, він почав повертати ще на початку судового слідства на першу вимогу потерпілої.

Також, потерпіла ОСОБА_8 була проти його засудження до позбавлення волі, а вимагала лише про повернення її грошей, які він почав віддавати і буде продовжувати повертати.

Згідно з вироком суду, 30 червня 2022 року в період часу з 08:42 год. по 08:45 год., ОСОБА_6 , знаходячись в приміщенні кв. АДРЕСА_2 , маючи прямий умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи умисно, з корисливих мотивів, нехтуючи нормами Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, шляхом довіри, під приводом здійснення телефонного дзвінку, взяв у потерпілої ОСОБА_8 1959 року народження належний останній мобільний телефон, та шляхом незаконних операцій з використанням електронної - обчислювальної техніки, маючи навички роботи із комп`ютерною технікою, Інтернет-ресурсами, та маючи підключення до мережі Інтернет, з використанням застосунку «Приват24» заздалегідь знаючи пароль від входу до застосунку потерпілої, здійснив перекази грошових коштів з банківської картки емітованої АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я потерпілої ОСОБА_8 , а саме: № НОМЕР_1 на банківську картку АТ «Універсал банк» № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_10 , 1961 року народження, але яка фактично перебуває в користуванні ОСОБА_6 , а саме:

- о 08:42 год. переказ на суму 1005 гривень 00 копійок, з них комісія за переказ в розмірі 05 гривень 00 копійок;

- о 08:45 год. переказ на суму 1005 гривень 00 копійок, з них комісія за переказ в розмірі 05 гривень 00 копійок.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, 06 липня 2022 року о 10:21 год. ОСОБА_6 здійснив переказ грошових коштів з банківської картки емітованої АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я потерпілої ОСОБА_8 на банківську картку АТ «Універсал банк» № НОМЕР_2 в сумі 1507 гривень 50 копійок, з них комісія за переказ в розмірі 07 гривень 50 копійок.

Не зупинившись на досягнутому, 07 липня 2022 року в період часу з 09:51 год. по 09:59 год. ОСОБА_6 , здійснив перекази грошових коштів з банківської картки емітованої АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 на ім`я потерпілої ОСОБА_8 , на банківську картку АТ «Універсал банк» № НОМЕР_2 , а саме:

- о 09:51 год. переказ на суму 63 гривні 00 копійок, з них комісія за переказ в розмірі 05 гривень 00 копійок;

- о 09:52 год. переказ на суму 1005 гривень 00 копійок, з них комісія за переказ в розмірі 05 гривень 00 копійок;

- о 09:59 год. переказ на суму 705 гривень 00 копійок, з них комісія за переказ в розмірі 05 гривень 00 копійок.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, 09 липня 2022 року в період часу з 08:07 грн. по 08:25 год. ОСОБА_6 , здійснив перекази грошових коштів з банківської картки емітованої АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 на ім`я потерпілої ОСОБА_8 , на банківську картку АТ «Універсал банк» № НОМЕР_2 , а саме:

- о 08:07 год. переказ на суму 3105 гривень 45 копійок, з них комісія за переказ в розмірі 105 гривень 45 копійок;

- о 08:08 год. переказ на суму 880 гривень 65 копійок, з них комісія за переказ в розмірі 20 гривень 65 копійок;

- о 08:08 год. переказ на суму 983 гривні 65 копійок, з них комісія за переказ в розмірі 23 гривні 65 копійок;

- о 08:11 год. переказ на суму 29 гривень 87 копійок, з них комісія за переказ в розмірі 05 гривень 87 копійок;

- о 08:14 год. переказ на суму 4968 гривень 72 копійки, з них комісія за переказ в розмірі 168 гривень 72 копійки;

- о 08:15 год. переказ на суму 29 гривень 87 копійок, з них комісія за переказ в розмірі 05 гривень 87 копійок;

- о 08:22 год. переказ на суму 10351 гривня 50 копійок, з них комісія за переказ в розмірі 351 гривня 50 копійок;

- о 08:23 год. переказ на суму 10351 гривня 50 копійок, з них комісія за переказ в розмірі 351 гривня 50 копійок;

- о 08:24 год. переказ на суму 5175 гривень 75 копійок, з них комісія за переказ в розмірі 75 гривень 00 копійок;

- о 08:25 год. переказ на суму 122 гривні 57 копійок, з них комісія за переказ в розмірі 08 гривень 57 копійок.

12 липня 2022 року в період часу з 13:46 по 13:50 год. ОСОБА_6 здійснив перекази грошових коштів з банківської картки емітованої АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 на ім`я потерпілої ОСОБА_8 на банківську картку АТ «Універсал банк» № НОМЕР_2 , а саме:

- о 13:46 год. переказ на суму 29145 гривень 00 копійок, з них комісія за переказ в розмірі 145 гривень 00 копійок;

- о 13:47 год. переказ на суму 29537 гривень 59 копійок, з них комісія за переказ в розмірі 537 гривень 59 копійок;

- о 13:48 год. переказ на суму 21220 гривень 58 копійок, з них комісія за переказ в розмірі 720 гривень 58 копійок;

- о 13:50 год. переказ на суму 63 гривні 86 копійок, з них комісія за переказ в розмірі 05 гривень 57 копійок.

Після чого, використовуючи банкомати АТ КБ «ПриватБанк», АТ «ТАСКОМБАНК» та АТ «ОЩАДБАНК» здійснив обготівкування грошових коштів, тим самим розпорядився ними на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_8 майнову шкоду в розмірі 121 257 гривень 06 копійок.

Крім того, 01 липня 2022 року в період часу з 17:24 год. по 17:27 год., ОСОБА_6 , знаходячись в приміщенні кв. АДРЕСА_2 , маючи прямий умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи умисно, з корисливих мотивів, нехтуючи нормами Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, шляхом довіри, під приводом здійснення телефонного дзвінку, взяв у потерпілої ОСОБА_8 , 1959 року народження належний останній мобільний телефон, та шляхом незаконних операцій з використанням електронної - обчислювальної техніки, маючи навички роботи із комп`ютерною технікою, Інтернет-ресурсами, та маючи підключення до мережі Інтернет, з використанням застосунку «Приват24» заздалегідь знаючи пароль від входу до застосунку потерпілої, здійснив перекази грошових коштів з банківської картки емітованої АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я потерпілої ОСОБА_8 , а саме: № НОМЕР_1 на банківську картку АТ «Універсал банк» № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_10 , 1961 року народження, але яка фактично перебуває в користуванні ОСОБА_6 , а саме:

- о 17:24 год. переказ на суму 1005 гривень 00 копійок, з них комісія за переказ в розмірі 05 гривень 00 копійок;

- о 17:27 год. переказ на суму 2010 гривень 00 копійок, з них комісія за переказ в розмірі 10 гривень 00 копійок.

Після чого, використовуючи банкомати АТ КБ «ПриватБанк», АТ «ТАСКОМБАНК» та АТ «ОЩАДБАНК» здійснив обготівкування грошових коштів, тим самим розпорядився ними на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_8 майнову шкоду в розмірі 3015 гривень 00 копійок.

Крім того, 02 липня 2022 року в період часу з 10:50 год. по 10:51 год., ОСОБА_6 , знаходячись в приміщенні кв. АДРЕСА_2 , маючи прямий умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи умисно, з корисливих мотивів, нехтуючи нормами Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, шляхом довіри, під приводом здійснення телефонного дзвінку, взяв у потерпілої ОСОБА_8 , 1959 року народження належний останній мобільний телефон, та шляхом незаконних операцій з використанням електронної - обчислювальної техніки, маючи навички роботи із комп`ютерною технікою, Інтернет-ресурсами, та маючи підключення до мережі Інтернет, з використанням застосунку «Приват24» заздалегідь знаючи пароль від входу до застосунку потерпілої, здійснив перекази грошових коштів з банківської картки емітованої АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я потерпілої ОСОБА_8 , а саме: №5168-7500-0775-8920 на банківську картку АТ «Універсал банк» № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_10 , 1961 року народження, але яка фактично перебуває в користуванні ОСОБА_6 , а саме:

- о 10:50 год. переказ на суму 10 гривень 00 копійок;

- о 10:51 год. переказ на суму 1105 гривень 50 копійок, з них комісія за переказ в розмірі 05 гривень 50 копійок.

Після чого, використовуючи банкомати АТ КБ «ПриватБанк», АТ «ТАСКОМБАНК» та АТ «ОЩАДБАНК» здійснив обготівкування грошових коштів, тим самим розпорядився ними на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_8 майнову шкоду в розмірі 1115 гривень 50 копійок.

Крім того, 03 липня 2022 року о 09:47 год., ОСОБА_6 , знаходячись в приміщенні кв. АДРЕСА_2 , маючи прямий умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи умисно, з корисливих мотивів, нехтуючи нормами Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, шляхом довіри, під приводом здійснення телефонного дзвінку, взяв у потерпілої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 належний останній мобільний телефон, та шляхом незаконних операцій з використанням електронної - обчислювальної техніки, маючи навички роботи із комп`ютерною технікою, Інтернет-ресурсами, та маючи підключення до мережі Інтернет, з використанням застосунку «Приват24» заздалегідь знаючи пароль від входу до застосунку потерпілої, здійснив перекази грошових коштів з банківської картки емітованої АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я потерпілої ОСОБА_8 , на банківську картку АТ «Універсал банк» № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_10 , 1961 року народження, але яка фактично перебуває в користуванні ОСОБА_6 , на суму 505 гривень 00 копійок, з них комісія за переказ в розмірі 05 гривень 00 копійок.

Після чого, використовуючи банкомати АТ КБ «ПриватБанк», АТ «ТАСКОМБАНК» та АТ «ОЩАДБАНК» здійснив обготівкування грошових коштів, тим самим розпорядився ними на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_8 майнову шкоду в розмірі 505 гривень 00 копійок.

Крім того, 04 липня 2022 року в період часу з 12:32 год. по 18:54 год., ОСОБА_6 , знаходячись в приміщенні кв. АДРЕСА_2 , маючи прямий умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи умисно, з корисливих мотивів, нехтуючи нормами Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, шляхом довіри, під приводом здійснення телефонного дзвінку, взяв у потерпілої ОСОБА_8 , 1959 року народження належний останній мобільний телефон, та шляхом незаконних операцій з використанням електронної - обчислювальної техніки, маючи навички роботи із комп`ютерною технікою, Інтернет-ресурсами, та маючи підключення до мережі Інтернет, з використанням застосунку «Приват24» заздалегідь знаючи пароль від входу до застосунку потерпілої, здійснив перекази грошових коштів з банківської картки емітованої АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я потерпілої ОСОБА_8 , на банківську картку АТ «Універсал банк» № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_10 , 1961 року народження, але яка фактично перебуває в користуванні ОСОБА_6 , а саме:

- о 12:32 год. переказ на суму 1005 гривень 00 копійок, з них комісія за переказ в розмірі 05 гривень 00 копійок;

- о 16:33 год. переказ на суму 1005 гривень 00 копійок, з них комісія за переказ в розмірі 05 гривень 00 копійок;

- о 18:54 год. переказ на суму 2010 гривень 00 копійок, з них комісія за переказ в розмірі 10 гривень 00 копійок.

Після чого, використовуючи банкомати АТ КБ «ПриватБанк», АТ «ТАСКОМБАНК» та АТ «ОЩАДБАНК» здійснив обготівкування грошових коштів, тим самим розпорядився ними на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_8 майнову шкоду в розмірі 4020 гривень 00 копійок.

Таким чином, своїми умисними діями, ОСОБА_6 спричинив потерпілій ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму в розмірі 129 912 гривень 56 копійок.

Заслухавши доповідь судді; обвинуваченого та його захисника, як підтримали апеляційну скаргу; потерпілу, яка не заперечувала проти задоволенні апеляційної скарги, але наполягала на відшкодуванні завданої їй шкоди; прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, тобто кожний доказ повинен бути оціненим з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції цих вимог закону дотримався при розгляді цього провадження і дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення при викладених у вироку обставинах, правильно встановив фактичні обставини кримінального провадження і правильно кваліфікував дії обвинуваченого.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, зазначених у вироку, та правильність кваліфікації його дій за ч.3 ст.190 КК України, в апеляційній скарзі не оспорюється, у зв`язку з чим, з огляду на положення ч.1 ст.404 КПК України, колегією суддів вирок суду в цій частині не переглядається.

Перевіряючи доводи обвинуваченого, викладені в апеляційній скарзі, щодо призначення йому мінімального покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, колегія суддів звертає увагу на таке.

Відповідно до вимог ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів. При призначенні покарання суд має врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації.

З матеріалів кримінального провадження убачається, що, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції з достатньою повнотою врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відомості про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово (7 разів) притягався до кримінальної відповідальності, в тому числі і за корисливі злочини, неодружений, має трьох малолітніх дітей, які проживають окремо від нього з матір`ю та не знаходяться на його утриманні, офіційно не працевлаштований, під наглядом у лікаря-нарколога та лікаря - психіатра не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнав щире каяття у вчиненому, визнання своєї вини.

Обставин, що обтяжують покарання, суд не встановив.

З врахуванням всіх обставин провадження та відомостей про особу обвинуваченого у сукупності, суд дійшов обґрунтованого висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті обвинувачення, з реальним його відбуванням.

Також, суд обґрунтовано застосував положення ч.4 ст.70 КК України та призначив обвинуваченому ОСОБА_6 остаточне покарання за сукупністю злочинів, оскільки епізоди кримінальних правопорушень, вказані в оскаржуваному вироку, вчинені обвинуваченим до постановлення щодо нього попереднього вироку суду. При цьому суд застосував принцип часткового складання покарань.

Обставини, на які посилається обвинувачений ОСОБА_6 в апеляційній скарзі, були враховані судом першої інстанції та стали підставою для призначення йому покарання у виді позбавлення волі не на максимальний строк, не зважаючи на чисельну кількість попередніх судимостей у обвинуваченого.

З урахуванням відомостей про особу обвинуваченого, а саме того, що останній раніше неодноразово судимий, неодноразово звільнявся від відбування покарання з випробуванням, проте належних висновків для себе не робив та продовжував вчиняти злочини, підстав для застосування положень ст.75 КК України та звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням не убачається.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дотримався вимог ст.65 КК України. Призначене судом першої інстанції покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та буде сприяти досягненню мети, визначеної у ст.50 КК України.

З огляду на фактичні обставини провадження і відомості про особу обвинуваченого у сукупності, призначене обвинуваченому ОСОБА_6 покарання неможна вважати надто суворим.

Стосовно прохання обвинуваченого про застосування до нього пробаційного нагляду, колегія суддів звертає увагу на таке.

Законом України від 23 серпня 2023 року « Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань», дійсно внесені зміни до Кримінального кодексу України та впроваджено таке покарання як пробаціний нагляд.

Вказаний закон набрав чинності 28 березня 2024 року.

Обвинувачений ОСОБА_6 засуджений оскаржуваним вироком за ч.3 ст.190 КК України, санкцією якої не передбачено такого виду покарання як пробаційний нагляд.

В свою чергу підстав для застосування положень ст.69 КК України в цьому випадку не убачається, враховуючи фактичні обставини, кількість епізодів вчиненого кримінального правопорушення, відомостей про особу обвинуваченого та відсутність обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості вказаного правопорушення.

Порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування вироку суду першої інстанції, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст.404-405, 407 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 з доповненнями залишити без задоволення.

Вирок Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 10 січня 2024 року, яким визнано винуватим ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії даної ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4