Справа № 569/7128/24
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

17 квітня 2024 року м.Рівне

Слідча суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні в м.Рівне, клопотання слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Рівному) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, капітана Державного бюро розслідувань ОСОБА_7 (далі слідчий), яке погоджене прокурором Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 (далі прокурор), в рамках кримінального провадження №0000270 від 01 березня 2024 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИЛА:

Досудовим розслідуванням встановлено, що 15 липня 2023 року ОСОБА_5 уклав із Міністерством оборони України в особі командира військової частини НОМЕР_1 контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах на посадах осіб рядового складу строком до оголошення рішення про демобілізацію, після чого прийнятий на військову службу за контрактом до військової частини НОМЕР_1 .

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №198 від 17 серпня 2023 року солдата ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , на всі види забезпечення, вважається таким, що посаду стрільця 3-го стрілецького відділення 1-го стрілецького взводу 3-ї стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 прийняв та приступив до виконання службових обов`язків.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №213 від 01 серпня 2023 року солдата ОСОБА_5 призначено на посаду стрільця помічника гранатометника 3-го стрілецького відділення 1-го стрілецького взводу 3-ї стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 .

Після цього, на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №233 від 21 серпня 2023 року солдата ОСОБА_5 відряджено до військової частини НОМЕР_2 для проходження базової загальновійськової підготовки.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) №243 від 22 серпня 2023 року солдат ОСОБА_5 вважається таким, що прибув у службове відрядження до військової частини НОМЕР_2 та поставлений на всі види забезпечення.

Згідно зі ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.

Вимоги ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язують кожного захищати Вітчизну, суверенітет і територіальну цілісність України.

Будучи військовослужбовцем Збройних Сил України солдат ОСОБА_5 відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, а також твердо знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, дотримуватись правил забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, внутрішнього порядку, у службовий час постійно знаходитись у розташуванні військової частини або місця служби і не залишати їх без відповідного дозволу командира (начальника).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до ч.2 ст. 5 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» у разі прийняття рішення щодо необхідності введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях Президент України видає указ про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях і негайно звертається до Верховної Ради України щодо його затвердження та подає одночасно відповідний проект закону.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24 лютого 2022 року, який затверджений Законом України №2102-ІХ від 24 лютого 2022 року із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та діяв станом на вересень 2023 року.

Проте, солдат ОСОБА_5 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, та маючи можливість належно їх виконувати, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, свідомо допустив їх порушення та вчинив військовий злочин проти встановленого порядку проходження військової служби за наступних обставин.

Зокрема, солдат ОСОБА_5 , у порушення вимог вищевказаного законодавства, будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом Збройних Сил України, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою ухилитися від військової служби, в умовах воєнного стану, за відсутності поважних причин, 11 вересня 2023 року близько 07 години 30 хвилин нез`явився із звільнення у розташування військової частини НОМЕР_2 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_1 , а натомість почав перебувати за місцем свого проживання у АДРЕСА_2 , проводячи службовий час на власний розсуд, не пов`язаний із проходженням військової служби, припинивши тим самим виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності України.

11 квітня 2024 року ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні даного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, в їх сукупності, а саме: повідомленням командира військової частини НОМЕР_2 від 21 лютого 2024 року про вчинення кримінального правопорушення, матеріалами службового розслідування по факту нез`явлення до військової частини НОМЕР_2 солдата ОСОБА_5 , протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 08 квітня 2024 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 08 квітня 2024 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 08 квітня 2024 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 08 квітня 2024 року, протоколом опиту свідка ОСОБА_12 від 11 березня 2024 року, іншими документальними матеріалами кримінального провадження.

Слідчий у клопотанні вказав, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюються у вчиненні особливо тяжкого умисного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України (у сфері проти встановленого порядку несення військової служби) за скоєння якого законом передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. п. 1,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчий та прокурор клопотання підтримали, просили застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Підозрюваний та її захисник в судовому засіданні заперечували проти застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані матеріали, слідча суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

11 квітня 2024 року ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

Вище наведені у клопотанні слідчим докази в сукупності вказують на обґрунтовану підозру у вчиненні останньою інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

Відповідно до рішення ЄСПЛ від 12.03.2013 року у справі «Волосюк проти України» тяжкість обвинувачення може бути достатньою причиною разом з іншими для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Тобто, у розумінні практики Європейського суду з прав людини сама тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Можливість підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, слідча суддя вважає такі дії вірогідними, з огляду на те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину за який, передбачено безальтернативне понесення винною особою покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 12 років. Крім того, проживає на віддаленій відстані від органу досудового розслідування та суду у селі Орлівка, Сарненського району, Рівненської області, не одружений, на утриманні дітей та осіб похилого віку не має, не працевлаштований, не має доходів, оскільки самовільно залишив розташування військової частини останньому припинено виплату грошового забезпечення, відтак не має жодних соціальних зв`язків, характеризується негативно, що вказує на ризик можливого його переховування від органу досудового розслідування та суду.

Можливість підозрюваного впливати на свідків, які відомі у кримінальному провадженні, слідча суддя вважає такі дії вірогідними, з огляду на те, що усвідомлюючи тяжкість можливого покарання, яке ОСОБА_5 буде нести у разі визнання його винуватим у вчинені кримінального правопорушення може вплинути на свідків, які разом з ним проходять військову службу в одній військовій частині, що фактично створить умови для здійснення впливу на безпосередніх свідків, у тому числі шляхом залякування та здійснення стосовно останніх насильницьких дій. Слід зазначити, що ризик незаконного впливу на свідків залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме усно шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст. 23 КПК України.

Ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином випливає з того, що ОСОБА_5 розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, наслідки та ризик втечі для нього, при цьому як військовослужбовець маючи певну підтримку серед інших військовослужбовців може будь-яким чином здійснювати вплив на свідків. Імовірність впливу на свідків за допомогою насилля складатиме суть ризику вчинити інше кримінальне правопорушення або перешкоджання кримінальному провадженню будь-яким чином. Крім цього, підозрюваний перебуваючи на волі, з метою ухилитись від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, в якому підозрюється, як військовослужбовець може умисно вчинити самокалічення або симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення досудового розслідування. Слід відмітити, що вказаний ризик підтверджується матеріалами службового розслідування військової частини НОМЕР_2 , згідно яких підозрюваний ОСОБА_5 заявляв командуванню військової частини, що покінчить життя самогубством, оскільки симулював психічні захворюванням та направлявся командиром військової частини на відповідне обстеження.

Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 продовжує вчиняти кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 408 КК України, оскільки до військової частини не повернувся та до виконання службових обов`язків не приступив. Підозрюваний, вчиняючи дезертирство в умовах воєнного стану, фактично відмовився виконувати будь-які накази командира підрозділу щодо виконання свої службових обов`язків в умовах воєнного стану, та у подальшому вибув за межі дислокації військової частини, а отже знизив можливість функціонування підрозділу у випадку надходження наказу про виконання бойового завдання та тим самим сприяв у підриві обороноздатності ЗС України, демонстрування перед іншими військовослужбовцями у відкритій формі можливість відмовитися від проходження від військової служби, що підсилює його схильність до вчинення протиправних дій.

Приймаючи до уваги існування ризиків передбачені п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , яке відповідно до ст.12 КК України відносяться до особливо тяжких злочинів, обставини його вчинення, та дані про особу підозрюваного є необхідним застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід тримання під вартою без визначення розміру застави.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, враховуючи обставини вчинення кримінальних правопорушень та їх тяжкість відповідно до ст.12 КК України, підозрюваному слід обрати розмір застави - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У разі внесення застави за підозрюваного, з урахуванням тяжкості злочину та обставин злочину, слід покласти обов`язки передбачені статтею 194 КПК України, а саме: прибувати за викликом до слідчого, прокурора та суду; не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає, без дозволу слідчого або прокурора; повідомляти слідчого, або прокурора про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд і в`їзд в Україну; заборонити спілкуватись із свідками.

Керуючись ст. 176-178, 182, 183, 309 КПК України, слідча суддя, -

УХВАЛИЛА:

Клопотання слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Рівному) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, капітана Державного бюро розслідувань ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 без визначення розміру застави - задоволити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Іванівка, Сарненського району Рівненської області, громадянина України, українця, із середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , військовослужбовця військової служби за контрактом Збройних Сил України, стрільця помічника гранатометника 3-го стрілецького відділення 1-го стрілецького взводу 3-ї стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 (відрядженого до військової частини НОМЕР_2 ), солдата, раніше судимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави, на строк 60 днів до 15 червня 2024 року.

Визначити місцем утримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під вартою ДУ «Рівненський слідчий ізолятор» за адресою: АДРЕСА_4 .

Одночасно визначити розмір застави 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) за наступними реквізитами: Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26259988, Банк отримувача, ДКСУ, м.Київ, Код банку отримувача (МФО) 820172, Рахунок отримувача UA0010559.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на підозрюваного у разі внесення застави обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме: прибувати за викликом до слідчого, прокурора та суду; не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає, без дозволу слідчого або прокурора; повідомляти слідчого, або прокурора про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд і в`їзд в Україну; заборонити спілкуватись із свідками.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесенні застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі Державній установі «Рівненський слідчий ізолятор».

У разі внесенні застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Строк дії ухвали та покладених обов`язків, у разі внесення застави - до 15 червня 2024 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідча суддя Рівненського міського суду Оксана КРИЖОВА