Справа № 750/8960/23 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/287/24
Категорія - ч. 4 ст. 186 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 травня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали кримінального провадження, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001460 від 02.05.2023 року та за № 0002588 від 17.07.2023 року, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 18 грудня 2023 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, на утриманні неповнолітніх чи малолітніх дітей не має, раніше не судимий, без зареєстрованого місця проживання, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 18 грудня 2023 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України і йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.

Зараховано ОСОБА_8 у строк відбування покарання за даним вироком час тримання його під вартою з 17.07.2023 року по 29.09.2023 року.

Початок строку відбування покарання за даним вироком ухвалено рахувати ОСОБА_8 з моменту його фактичного затримання на виконання даного вироку.

Запобіжний захід, який діє відносно ОСОБА_8 у виді застави залишено без змін до набрання даним вироком законної сили.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави 2389 (дві тисячі триста вісімдесят дев`ять) гривень 80 копійок витрат на залучення експертів.

Питання про речові докази вирішено відповідно до статті 100 КПК України.

Не погоджуючись з рішенням суду, обвинувачений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу в якій просить дослідити та надати оцінку доказам, якими обґрунтовується оскаржений вирок, скасувати вирок місцевого суду та призначити новий розгляд в суді першої інстанції. Зазначає, що під час проведення досудового слідства було встановлено, що він з 24.05.2023 року по 12.06.2023 року перебував на лікуванні в КНП Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня з діагнозом: психічні та поведінкові розлади внаслідок комбінованого вживання психоактивних речовин. Вказує, що в такому випадку слідчий або прокурор зобов`язані забезпечити проведення експертизи щодо визначення психічного стану підозрюваного за наявності відомостей, які викликають сумнів щодо його осудності, обмеженої осудності, але цього зроблено не було. В свою чергу, під час судового розгляду його захисником подано клопотання про залучення експертів для проведення комплексної судової психолого-психіатричної експертизи, але ухвалою місцевого суду в задоволенні даного клопотання було відмовлено. Звертає увагу на суворість призначеного покарання, так як суд при призначенні покарання не врахував повне визнання ним своєї вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, надання зізнавальних показань, добровільне відшкодування завданих збитків потерпілим, відсутність тяжких наслідків, заподіяних кримінальним правопорушенням, вчинення злочину, внаслідок збігу тяжких особистих та сімейних обставин, те, що він раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, а тому, вважає, що є всі підстави для застосування при призначенні йому покарання положень ст. ст. 69, 75, 76 КК України.

в період часу з 19 год. 31 хв. по 19 год. 36 хв., ОСОБА_8 , діючи в умовах воєнного стану, введеного 24.02.2022 указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2002- IX, строк дії якого неодноразово продовжувався, зокрема Указом Президента України від 06.02.2023 № 58/2022, затвердженим Законом України від 07.02.2023 № 2915-IX, строк дії воєнного стану продовжено з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб, через віконну кватирку, проник до будинку АДРЕСА_2 , реалізуючи єдиний умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, з холодильника, який розташований в кухні вказаного будинку, взяв дві пачки масла солодковершкового «Білоцерківське» 82% жиру, вагою 180 г, вартістю 69 грн. 52 коп. за одиницю, загальною вартістю 139 грн. 04 коп., пачку сметани «Галичанська» 15% жиру, вагою 370 г, вартістю 31 грн. 67 коп., лимони 1 гат, у кількості двох штук, загальною вагою 694 г, загальною вартістю 39 грн. 89 коп., пачку рибної пасти «Аляска», ТМ «Русалочка», виробник ПП «Сільвер Фуд» Україна, вагою 150 г, вартістю 47 грн. 10 коп., яблука «Ред Чіф» 1 гат, у кількості трьох штук, загальною вагою 800 г, загальною вартістю 30 грн. 38 коп., дві пачки консервованої білої квасолі «Cannellini Beans» марки Hello Fresh, вагою 390 г кожна, вартістю 70 грн. за одиницю, загальною вартістю 140 грн., що належать ОСОБА_9 .

В подальшому, ОСОБА_8 з викраденим майном намагався вийти з будинку АДРЕСА_2 , однак був помічений потерпілою ОСОБА_9 , яка, викривши його протиправні дії, намагалася зупинити останнього. Однак, ОСОБА_8 , достеменно усвідомлюючи, що таємний протиправний характер його дій, спрямований на викрадення майна, став помітний та зрозумілий для потерпілої, свої злочинні дії не припинив і залишив місце злочину з майном, чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 428 грн. 08 коп.

17.07.2023 року, близько 20 год. 00 хв., ОСОБА_8 , усвідомлюючи, що згідно Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ на всій території України введено воєнний стан, який в подальшому неодноразово продовжено, зокрема, Указом Президента України від 01.05.2023 №254/2023, затвердженим Законом України від 02 травня 2023 року № 3057-ІХ продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб в Україні, шляхом проникнення через незачинені вхідні двері, зайшов до квартири АДРЕСА_3 , реалізуючи єдиний умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, з полиці, яка розташовувалася в коридорі вказаної квартири, таємно викрав мобільний телефон марки «Ergo» F282 Travel Dual SIM (Black), вартістю 659 грн. 00 коп., що належить потерпілій ОСОБА_10 .

В подальшому, ОСОБА_8 з викраденим майном намагався залишити приміщення квартири АДРЕСА_3 , однак був помічений свідком ОСОБА_11 , який, викривши протиправні дії ОСОБА_8 , намагався його зупинити. Однак, ОСОБА_8 достеменно усвідомлюючи, що таємний протиправний характер його дій, спрямований на викрадення майна, став помітний та зрозумілий для оточуючих, свої злочинні дії не припинив і покинув приміщення вказаної квартири з викраденим майном, чим спричинив потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на вказану суму.

Заслухавши доповідача, захисника ОСОБА_7 , який підтримав подану апеляційну скаргу обвинуваченого з викладених в ній підстав, думку прокурора, яка заперечувала проти апеляційної скарги та просила вирок суду залишити без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно із ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Суд першої інстанції встановив, що обвинувачений ОСОБА_8 повністю визнав свою вину, в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні за ч. 4 ст. 186 КК України, у зв`язку з чим, керуючись ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів на підтвердження винуватості обвинуваченого, а обвинувачений та інші учасники кримінального провадження, проти застосування ч.3 ст.349 КПК України не заперечували.

Тому, колегія суддів, вважає необхідним зазначити наступне.

Згідно з ч.3 ст.349 КПК України суд вправі, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Обов`язковою умовою застосування такого порядку судового розгляду є повне визнання всіма учасниками судового провадження події кримінального правопорушення та винуватості обвинуваченого у вчиненні злочину за обставин, викладених в обвинувальному акті.

Суд зобов`язаний з`ясувати, чи правильно сторони розуміють зміст усіх зазначених обставин, переконатися, що визнання їх є добровільним, та роз`яснити сторонам, що, у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Якщо, принаймні, одна з наведених обставин заперечується будь-ким із учасників судового провадження, докази мають досліджуватися судом у загальному порядку, а спрощена процедура, передбачена ч. 3 ст. 349 КПК України, застосована бути не може.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що судом першої інстанції ці вимоги закону дотримані в повному обсязі.

Як вбачається з запису судового засідання, суд у обвинуваченого з`ясував чи правильно він розуміє зміст фактичних обставин інкримінованого йому кримінального правопорушення, чи немає сумнівів у добровільності його позиції, а також йому роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд першої інстанції визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, проти цього не заперечували учасники судового провадження, в тому числі і обвинувачений.

Допитаний в судовому засіданні суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_8 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та визнав фактичні обставини викладені в обвинувальному акті.

На підставі даних показань обвинуваченого, отриманих судом безпосередньо в судовому засіданні, суд першої інстанції дійшов висновку щодо доведеності винуватості ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, кваліфікував його дії за ч. 4 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з проникненням до житла , вчинене в умовах воєнного стану, та як відкрите викрадення чужого майна (грабіж ), вчинене повторно та в умовах воєнного стану, поєднане з проникненням до житла.

Наведені обставини свідчать про те, що судом кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 розглянуто з дотриманням вимог статті 349 КПК України.

Правова процедура розгляду кримінального провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України передбачає особливості оскарження для учасників судового розгляду. Так, згідно ч. 2 ст. 394 КПК України, судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу. Оскільки обвинувачений ОСОБА_8 погодився з висунутим обвинуваченням, як і погодився на розгляд кримінального провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, він та його захисник не може наразі в апеляційному порядку оскаржувати висунуте йому обвинувачення, як і докази.

У судовому засіданні суду першої інстанції головуючий суддя докладно пояснила обвинуваченому правову процедура розгляду кримінального провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України та її наслідки, на що обвинувачений дав свою згоду. Також суддею з`ясовано добровільність дій ОСОБА_8 , на що обвинувачений чітко відповів про добровільність свої дій.

Щодо доводів апеляційної скарги обвинуваченого, що судом були відхилені клопотання учасників судового провадження про допит певних осіб, дослідження доказів або вчинення інших процесуальних дій для підтвердження чи спростування обставин, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення, колегія суддів зазначає, що в разі розгляду в суді першої інстанції справи в порядку ст. 349 КПК України, обвинувачений не може оспорювати дані фактичні обставини справи. Наслідки розгляду в порядку ст. 349 КПК України йому були належним чином роз`яснено, а тому вказані доводи в цій частині не підлягають задоволенню та перевірці. При цьому в обґрунтування таких тверджень обвинуваченим не наведено жодного мотиву.

Відносно посилання обвинуваченого в своїй апеляційній скарзі, що під час судового розгляду кримінального провадження, в суді першої інстанції, його захиснику було безпідставно відмовлено у задоволенні клопотання про залучення експертів для проведення комплексної психолого-психіатричної експертизи щодо ОСОБА_8 , так як він з 24.05.2023 року по 12.06.2023 року перебував на лікуванні в КНП Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня з діагнозом: психічні та поведінкові розлади внаслідок комбінованого вживання психоактивних речовин, то колегія суддів, вважає їх безпідставними, виходячи з наступного.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 04 вересня 2024 року було вмотивовано відмовлено в задоволенні даного клопотання, так як в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які докази, які б свідчили про наявність психічного захворювання у обвинуваченого ОСОБА_8 . Зокрема, в епікризі, який було надано стороною захисту зазначено, що ОСОБА_8 дійсно проходив лікування в Чернігівській обласній психоневрологічній лікарні, але зі змісту психічного статусу обвинуваченого вбачається, що свідомість збережена, доступний контакту, орієнтований всебічно вірно, не заперечує вживання ПРА, скаржиться на потяг до наркотичних речовин, «ломку», загальну слабкість, дратівливість, порушення сну, розладів сприйняття та маячних ідей не виявляє, мислення цілеспрямоване, увага нестійка, емоційно лабільний, виказує позитивні установки на здоровий спосіб життя. Тобто, відсутні будь-які дані, що особа є неосудною або обмежено осудною. Згідно довідок від 18.05.2023 року № 1520, від 18.07.2023 року № 2129, до вчинення кримінального правопорушення, обвинувачений ОСОБА_8 за медичною допомогою до лікаря-психіатра в диспансерне психіатричне відділення КНП «ЧОПНЛ» ЧОР не звертався та не перебував на обліку.

Крім того, необхідно звернути увагу на практику Верховного Суду з цих питань, виходячи зі змісту постанови Верховного Суду колегією суддів Касаційного кримінального суду від 15 лютого 2024 року у справі № 202/7721/19 (провадження № 51-2404км22), в даному кримінальному провадженні також було заявлено клопотання про проведення судово-психіатричної експертизи, апеляційним судом було відмовлено в задоволенні проведення такої експертизи, з чим погодився і Верховний Суд, зазначивши, що наявний у матеріалах кримінального провадження діагноз вказує на особливості характеру та поведінки обвинуваченого та не свідчить про наявність у нього психіатричного захворювання. Оскільки апеляційний суд не встановив під час судового розгляду відомостей, які би викликали сумнів щодо осудності чи обмеженої осудності обвинуваченого, то правильно дійшов висновку про відсутність передбачених п. 3 ч. 2 ст. 242 КПК України підстав для призначення експертизи.

Таким чином, колегія суддів вважає, що в апеляційній скарзі обвинувачений не наводить переконливих мотивів, які б свідчили про незаконність та необґрунтованість такої відмови, а тому підстав вважати її незаконною не має.

При вирішенні питання про призначення покарання обвинуваченому, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 65-67 КК України призначив покарання у межах, встановлених санкцією статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, і відповідно до положень Загальної частини КК України взяв до уваги конкретні обставини скоєного кримінального правопорушення, характер і ступінь його тяжкості, дані про особу обвинуваченого. Обставин, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Що стосується позиції обвинуваченого в апеляційній скарзі про пом`якшення йому покарання призначеного судом, то колегія суддів виходить із того, що призначаючи обвинуваченому покарання, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до тяжких злочинів, особу винного, наявність обтяжуючих покарання обставин - вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку, та дійшов правильного висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого буде сприятливим при призначенні реального терміну покарання у мінімальних межах інкримінованої санкції статті.

Колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України є тяжкими злочинами, їх кількість, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, до адміністративної відповідальності притягувався неодноразово, те, що завдана шкода, завдана кримінальними правопорушеннями, відшкодована шляхом повернення викраденого та в подальшому вилученого майна, його вік, стан здоров`я, згідно наявних даних, що він за медичною допомогою в диспансерне наркологічне відділення ЧОПНЛ звертався з приводу стаціонарного лікування Епікриз №2436 з 24.06.2023-12.06.2023, за медичною допомогою до лікаря-психіатра в диспансерне психіатричне відділення ЧОПНЛ не звертався, те, що він не працює, не одружений, малолітніх чи неповнолітніх дітей на утриманні не має, має місце проживання, за яким характеризується посередньо, а тому вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність призначення ОСОБА_8 покарання саме у такому виді та розмірі. Підстав вважати вказане покарання суворим, колегія суддів не вбачає.

Призначене обвинуваченому покарання, на думку колегії суддів, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження нових злочинів.

Кримінальне провадження було розглянуто судом першої інстанції з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства.

Істотних порушень кримінального процесуального закону чи неправильного застосування кримінального закону, які могли б вплинути на правильність, і обґрунтованість постановленого по справі судового рішення, та які є безумовною підставою для його скасування, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 18 грудня 2023 року щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України без змін.

Згідно ч.4 ст.532 КПК України дана ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.426 КПК України протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції

СУДДІ:

ОСОБА_4 ОСОБА_2 ОСОБА_3