Провадження № 1-кп/947/849/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2024 року

Київський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

провівши у судовому засіданні судовий розгляд у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000121 від 06.02.2024 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Стаханов Луганської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 ,

адвокат ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

05.02.2024 о 19 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 маючи заздалегідь злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, зайшов до магазину «Аврора» за адресою: АДРЕСА_3 з метою вчинити крадіжку товарів, які є власністю ТОВ «Вигідна Покупка».

В подальшому ОСОБА_3 реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на таємне викрадення майна ТОВ «Вигідна Покупка», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, та бажаючи їх настання, переконавшись що за його діями ніхто не спостерігає, з корисливих мотивів в умовах воєнного стану, з метою особистого збагачення, викрав з полиць вказаного магазину флеш-карту USB-TYPE-C, «T&G» на 32 GB, вартістю 165,83 гривень, бездротові навушники в кейсі з індикатором заряду «PORTABLE TRUE WIRELESS EARBUDS», модель «YD05» (арт. 87870), вартістю 399,00 гривень, брелок для ключів (арт.68874), вартістю 29,00 гривень.

Виконавши всі дії, які ОСОБА_3 вважав за необхідне з метою доведення кримінального правопорушення до кінця, останній не розрахувавшись за товар, оминув касову зону та попрямував до виходу з магазину, однак, кримінальне правопорушення не було закінчено з причин які не залежали від волі останнього, оскільки, ОСОБА_3 був зупинений охоронцем на виході з магазину.

Своїми діями ОСОБА_3 спричинив ТОВ «Вигідна Покупка» майнову шкоду на загальну суму 593 гривень 83 копійок.

Таким чином, дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України - закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України, визнав повністю, та пояснив, що він дійсно вчинив інкримінований йому злочин при обставинах викладених в обвинувальному акті, і вони повністю відповідають фактичним обставинам скоєного ним злочину, фактичні обставини справи не оспорював та підтвердив вищеописані та встановлені судом обставини справи, а саме: дати, час, місця вчинення інкримінованого йому злочину, майно яким він заволодів, правову кваліфікацію своїх діянь. У скоєному щиро кається, та просив суворо його не карати.

Крім того, обвинувачений в судовому засіданні зазначив, що з матеріалами кримінального провадження він знайомий в повному обсязі, жодних зауважень до зібраних доказів він не має та вважає за непотрібним досліджувати всі докази.

Крім пояснень обвинуваченого, судом було досліджено характеризуючий матеріал щодо ОСОБА_3 , яким підтверджено, що обвинувачений раніше не судимий, у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України, та у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким з учасників не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності їх позицій немає, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд користуючись правом, наданим ч.3 ст.349 КПК України і відсутністю заперечень учасників судового провадження, вважає достатнім обмежитись допитом обвинуваченого ОСОБА_3 та дослідженням матеріалів характеризуючи його особу.

Зазначене повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до ч.1 ст.337 КПК України.

Оцінивши всебічно, повно та неупереджено дослідженні докази, які визнані судом належними, допустимими та достовірними, суд приходить до висновку, про доведеність в судовому засіданні, що в діях ОСОБА_3 є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України за ознаками закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений в умовах воєнного стану.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання, необхідні і достатні для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченогоОСОБА_3 , згідно ст.66 КК України, суд визнає визнання вини, щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 згідно ст.67 КК України, судом не встановлені.

Враховуючи наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_3 , в повному обсязі визнав свою провину і щиро кається у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину, а також його особу, а саме те, що він раніше не судимий, на обліку у психіатра та нарколога не значиться, відсутність обставин, що обтяжують покарання, та реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, суд вважає можливим призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі, в межі встановленої в санкції ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України, та застосувати до основного покарання положення ст.75 КК України, тобто звільнити ОСОБА_3 з випробуванням, оскільки саме таке покарання гарантуватиме безпеку для суспільства, яке є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Крім того, призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 з застосуванням вимог ст.75 КК України, буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

Постановою слідчого від 06.02.2024 року речовими доказами визнано флеш-карту USB-TYPE-C, «T&G» на 32 GB; бездротові навушники в кейсі з індикатором заряду «PORTABLE TRUE WIRELESS EARBUDS», модель «YD05» (арт. 87870); брелок для ключів (арт.68874).

Вирішуючи питання про речові докази, суд, виходячи з положень ст.100 КПК України вважає необхідним речові докази по справі: флеш-карту USB-TYPE-C, «T&G» на 32 GB; бездротові навушники в кейсі з індикатором заряду «PORTABLE TRUE WIRELESS EARBUDS», модель «YD05» (арт. 87870); брелок для ключів (арт.68874), після набранням вироком законної сили, вважати повернутими власнику.

Арешт у кримінальному провадженні не накладався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальних витрат у кримінальному провадженні немає.

Керуючись ст.ст.100, 349, 369, 370, 371, 373, 374, 392, 393, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України та призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Застосувати ст.75 КК України та звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.1, п.2 ч.1 та п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,не застосовувався.

Речові докази: флеш-карту USB-TYPE-C, «T&G» на 32 GB; бездротові навушники в кейсі з індикатором заряду «PORTABLE TRUE WIRELESS EARBUDS», модель «YD05» (арт. 87870); брелок для ключів (арт.68874), після набранням вироком законної сили, вважати повернутими власнику.

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м.Одеси протягом 30 діб з дня його проголошення. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1