Справа № 296/2489/24
УХВАЛА

Іменем України

21 березня 2024 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , представника власника майна ОСОБА_4 , власника майна ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі клопотання слідчого групи слідчих у кримінальному провадженні № 0000035 старшого слідчого СВ Бердичівського РВП ГУ НП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_7 , поданого в межах кримінального провадження №0000035 від 19.02.2023 про арешт майна

В С Т А Н О В И В :

Слідчий за погодженням прокурора звернувся до суду із вказаним клопотанням в обґрунтування якого зазначив, що в лютому 2023 року у ОСОБА_5 , який був обізнаний із визначеним законодавством порядком видобування корисних копалин, виник злочинний умисел, спрямований на незаконне видобування для власних потреб бурштину із бурштинових родовищ, розміщених в межах земельних ділянок у лісовому масиві поблизу села Замисловичі Коростенського району Житомирської області.

ОСОБА_5 підшукав низку осіб, яким довів свої злочинні наміри, а саме ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які надали свою згоду на спільне вчинення незаконного видобування бурштину, вступивши в такий спосіб у змову із ОСОБА_5 .

Реалізуючи указаний спільний злочинний умисел, 08.03.2024 близько 09 год ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 прибули до земельної ділянки, розташованої в межах лісового масиву виділу 1 кварталу 45 Поясківського лісництва філії «Білокоровицьке лісове господарство» ДП «Ліси України».

Перебуваючи в період з 09 год 30 хв по 17 год цього ж дня в указаному місці, ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , діючи умисно в порушення п.п.2-5 «Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами», затвердженого Постановою КМУ від 30 травня 2011 року №615, п.п.3-4 «Положення про порядок надання гірничих відводів», затвердженого Постановою КМУ від 27 січня 1995 року №59, не маючи спеціального дозволу на користування надрами та відповідного гірничого відводу, використовуючи заздалегідь пристосоване до видобування корисної копалини обладнання, а саме: одну водяну мотопомпу; один водозабірний шланг; чотири пожежних рукави; одну металеву палицю; лопати та три підсаки, шляхом гідророзмиву ґрунту, повторно здійснили незаконне видобування бурштину за попередньою змовою групою осіб.

14.03.2024 року по вказаному факту ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 було повідомлено про підозру за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 240-1, ч. 2 ст. 240-1 КК України.

13 березня 2024 року на підставі ухвали слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира № 296/2067/24 від 05.03.2024, за адресою: АДРЕСА_1 де проживає ОСОБА_12 , проведено обшук, у ході якого виявлено та вилучено до кімнати зберігання речових доказів Головного управління Національної поліції в Житомирській області, юридична адреса: м. Житомир, вул. Старий Бульвар 5/37 належне останньому майно, а саме: мобільний телефон марки «SAMSUNG G500H» ІМЕІ 1 НОМЕР_1 , ІМЕІ 2 НОМЕР_2 сірого кольору в чохлі чорного кольору, який поміщено до спец. пакету PSP 1504804, ноутбук марки «ASUS Х 505 В» серійний номер НАNOCX293991433, який поміщено до спец. пакету PSP 4291526.

У зв`язку з наведеним, орган досудового розслідування вбачає необхідність в накладені арешту на майно, вилучене під час обшуку.

Слідчий клопотання підтримав та просив задовольнити з підстав викладених в ньому.

Представник власника майна та власник майна в судовому засіданні заперечили щодо задоволення клопотання, вказали на його необгрунтованість.

Дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя враховує наступне.

Відповідно до ст. 98. КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Положенням ч.1 ст.131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду.

Забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

У разі необхідності слідчий чи прокурор виготовляє за допомогою технічних, програмно-технічних засобів, апаратно-програмних комплексів копії інформації, що міститься в інформаційних (автоматизованих) системах, електронних комунікаційних системах, інформаційно-комунікаційних системах, комп`ютерних системах, їх невід`ємних частинах. Копіювання такої інформації здійснюється із залученням спеціаліста.

На вимогу володільця особа, яка здійснює тимчасове вилучення комп`ютерних систем або їх частин, залишає йому копії інформації з таких комп`ютерних систем або їх частин (за наявності технічної можливості здійснення копіювання) з використанням матеріальних носіїв володільця комп`ютерних систем або їх частин. Копії інформації з комп`ютерних систем або їх частин, які вилучаються, виготовляються з використанням технічних засобів, програмно-технічних засобів, апаратно-програмних комплексів володільця із залученням спеціаліста.

Відповідно до вимог ч.6 ст.236 КПК України, слідчий, прокурор під час проведення обшуку має право відкривати закриті приміщення, сховища, речі, долати системи логічного захисту, якщо особа, присутня при обшуку, відмовляється їх відкрити чи зняти (деактивувати) систему логічного захисту або обшук здійснюється за відсутності осіб, зазначених у частині третій цієї статті.

Якщо під час обшуку слідчий, прокурор виявив доступ чи можливість доступу до комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, для виявлення яких не надано дозвіл на проведення обшуку, але щодо яких є достатні підстави вважати, що інформація, що на них міститься, має значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні, прокурор, слідчий має право здійснити пошук, виявлення та фіксацію комп`ютерних даних, що на них міститься, на місці проведення обшуку.

Особи, які володіють інформацією про зміст комп`ютерних даних та особливості функціонування комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, можуть повідомити про це слідчого, прокурора під час здійснення обшуку, відомості про що вносяться до протоколу обшуку.

Слідчий суддя зазначає, що приєднані до клопотання докази не підтверджують той факт, що вилучені предмети є речовими доказами у кримінальному проваджені.

Сама по собі ухвала про визнання вилучених речей речовими доказами у кримінальному провадженні без зазначення в ній обставин, які б підтверджували, що вилучений телефон та ноутбук є знаряддям вчинення злочину, зберегли на собі сліди вчинення злочину чи використовувались для його вчинення не є належним доказом для підтвердження зазначених обставин.

Також, слідчий суддя вважає, що органом досудового розслідування не наведено достатніх і належних доказів тих обставин, які є визначальними та необхідними для накладення арешту на майно, не доведено існування ризиків, визначених у абзаці 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, або достатність підстав вважати, що такі ризики можуть мати місце, належним чином не обґрунтовано мету застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження.

При цьому, в матеріалах провадження немає будь-яких відомостей на обґрунтування того, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні, завдяки чому може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий звернувся із клопотанням про накладення арешту на конкретне майно.

Враховуючи викладене, слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно.

Керуючись статтями 98, 170-172, 369-372 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволення клопотання слідчого групи слідчих у кримінальному провадженні № 0000035 старшого слідчого СВ Бердичівського РВП ГУ НП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_7 , поданого в межах кримінального провадження №0000035 від 19.02.2023 про арешт майна.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1