Справа №212/1649/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2024 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості від 16 лютого 2024 року у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000149 від 02.02.2024 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, розлученого, на утриманні малолітніх або неповнолітніх дітей не маючого, з неповною вищою освітою, офіційно непрацевлаштованого, інвалідності не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 ,-

встановив:

З 24.02.2022 по теперішній час у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 за №64/2022» за №2102- IX від 24.02.2022 та Указу Президента України №133/2022 від 14.03.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні діє воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався і діяв на час вчинення вказаного нижче діяння.

Так, 01.02.2024, близько 11:30 години, ОСОБА_3 , перебуваючи поблизу станції швидкісного трамваю СТ «Зарічний», за адресою: Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, Покровський район, мікрорайон 5- й Зарічний №41-3, звернув свою увагу на мобільний телефон марки Хіаоті, моделі Redmi Note 10 Pro, кольору Onyx Gray, об`ємом 6/128 Gb., IMEI №1: НОМЕР_1 , IMEI №2: НОМЕР_2 , з сім-картою мобільного оператора «Київстар»: НОМЕР_3 , належний потерпілому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який знаходився в руках у останнього, після чого ОСОБА_6 через необачність залишив телефон на ділянці землі поблизу приміщення СТ «Зарічний», а сам пішов здійснювати обхід прилежної до станції території.

Розуміючи, що власник вказаного вище майна ОСОБА_6 відсутній, тобто його майно перебуває без нагляду, у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел на викрадення чужого майна та обернення його на свою користь.

В цей же день, 01.02.2024, близько 11:30 години, ОСОБА_3 , перебуваючи поблизу станції швидкісного трамваю СТ «Зарічний», за адресою: Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, Покровський район, мікрорайон 5-й Зарічний №41-3, реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, впевнившись у відсутності свідків, очевидців та в тому, що його дії носять таємний характер та за ним ніхто не спостерігає, скориставшись відсутністю уваги з боку потерпілого ОСОБА_7 , діючи з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, взяв з ділянки землі поблизу станції швидкісного трамваю «Зарічний», тим самим таємно викрав мобільний телефон марки Redmi Note 10 Pro, кольору Onyx Gray, об`ємом 6/128 Gb., IMEI №1: НОМЕР_1 , IMEI №2: НОМЕР_2 , з сім-картою мобільного оператора «Київстар»: НОМЕР_3 , згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №502 від 08.02.2024 року майнова шкода становить 5250 гривні.

Після чого, ОСОБА_3 , продовжуючи свої злочинні дії, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, обернувши викрадене майно на свою користь та розпорядившись на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальний збиток на загальну суму 5250 гривні

Досудовим розслідуванням дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану.

На підставі ч. 1 ст. 473 КПК України, у судовому засіданні прокурор заявив клопотання про затвердження угоди про визнання винуватості від 06 лютого 2024 року, укладеної між прокурором ОСОБА_4 , якому на підставі ст.ст. 36, 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та якому потерпілим ОСОБА_6 надано письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості, та ОСОБА_3 , який є обвинуваченим в цьому кримінальному провадженні, за участю захисника адвоката ОСОБА_5 .

Виходячи із змісту даної угоди, сторони виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 4 ст. 185 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для даного кримінального правопорушення, ОСОБА_3 повністю визнає свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі обвинувального акту у судовому провадженні.

Згідно угоди, сторони погодилися на призначення ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років та звільнення обвинуваченого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вказав, що цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди, що передбачені ст. 473, ч. 4 ст. 474 КПК України, які йому були роз`яснені судом в ході підготовчого судового засідання.

Також в підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнав свою вину за ч.4 ст. 185 КК України та надав суду згоду на призначення узгодженого сторонами угоди покарання.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні також просив суд затвердити угоду про визнання винуватості.

Прокурор ОСОБА_4 вважав за доцільне затвердити угоду про визнання винуватості з огляду на наявність правових підстав для цього і відповідність угоди вимогам закону.

Враховуючи наведене, вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт, перевіривши угоду про визнання винуватості, що відповідає вимогам ч. 4 ст. 469, ст. 472 КПК України, з`ясувавши у обвинуваченого, що він розуміє викладені в ч. 4 ст. 474 КПК України обставини, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, переконавшись, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, правильності правової кваліфікації злочинних дій ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану, суд вважає за необхідне затвердити угоду про визнання винуватості.

Підстав для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості суд не вбачає.

Враховуючи те, що сторонами угоди про визнання винуватості на підставі ч.2 ст. 75 КК України узгоджено звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, суд зважуючи на особу обвинуваченого, визнання ним вини у вчиненні кримінального правопорушення, вважає за можливе, встановити останньому іспитовий строк тривалістю в один рік з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.1, 3 ст.76 КК України.

Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, обраний ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 лютого 2024 року, слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 314-316, 472, 474, 475 КПК України, суд, -

ухвалив:

Угоду про визнання винуватості від 16 лютого 2024 року, укладену між обвинуваченим та прокурором у кримінальному провадженні №0000149 від 02.02.2024 року - затвердити.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України і призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості 16 лютого 2024 року покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного судом випробувального терміну не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності до ч. 1, 3 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у виді особистого зобов`язання залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Речові докази:

-мобільний телефон марки Redmi Note 10 Pro, кольору Onyx Gray, об`ємом 6/128 Gb., IMEI №1: НОМЕР_1 , IMEI №2: НОМЕР_2 , з сім-картою мобільного оператора «Київстар» та чохлом від мобільного телефону, які знаходяться на відповідальному зберіганні потерпілого ОСОБА_6 - залишити в розпорядженні власника.

Матеріали досудового розслідування кримінального провадження залишити при обвинувальному акті.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з моменту його проголошення прокурором та обвинуваченим виключно з підстав призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене, ухвалення вироку без згоди обвинуваченого на призначення покарання, не роз`яснення наслідків укладення угоди. Прокурором вирок може бути оскаржений виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1