Справа № 752/2712/22
Провадження №: 1-кп/752/1394/24
У Х В А Л А

21.02.2024 м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

в ході судового розгляду кримінального провадження № 0003033 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Голосіївським районним судом міста Києва здійснюється судовий розгляд зазначеного кримінального провадження, в якому ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України (заподіяння 11.12.2021 приблизно о 06-й ранку потерпілому ОСОБА_6 умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння), відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.12.2021 за №0003033.

21.02.2024 в судовому засіданні прокурор заявив клопотання про призначення комісійної амбулаторної судової психолого-психіатричної експертизи щодо обвинуваченої ОСОБА_4 для установлення чи спростування обставин того, чи страждає/страждала обвинувачена яким-небудь психічним захворюванням, що могло впливати на можливість усвідомлення діями, керування ними в момент вчинення інкримінованого правопорушення, чи є осудною, чи знаходилася в стані психологічного афекту чи іншому емоційному стані, який суттєво вплинув на її свідомість та діяння, чи могла в повній мірі об`єктивно оцінювати ситуацію, яка склалася 11.12.2021.

Заявлення цього клопотання відбулося після проведення допиту судового експерта, яка складала висновок №288-289 від 31.05.2023 на виконання ухвали від 09.12.2022 про призначення судово-психологічної експертизи.

Обґрунтовуючи своє клопотання, прокурор послався на те, що з висновку попередньо призначеної у кримінальному провадженні судової експертизи, так само як і з допиту судового експерта слідує, що обвинувачена не могла об`єктивно оцінювати ситуацію в момент вчинення діяння, в якому обвинувачується. Проте ні висновок, ні допит експерта не визначають стану осудності ОСОБА_4 та не надають відповідей на запитання в галузі психіатрії.

Захисник заперечила проти призначення експертизи, послалася на те, що комісійна експертиза має проводитися за наявності двох висновків експерта, які суперечать одне одному. На переконання захисника судовий експерт ОСОБА_7 дала чітку відповідь про те, що ОСОБА_4 не могла керувати своїми діями, а тому суд може перекваліфікувати дії обвинуваченої на ст. 123 КК України, як такі, що вчинені в стані сильного душевного хвилювання. При цьому захисник просила врахувати, що її підзахисна не стоїть на обліку у психіатра, не має психічних захворювань і питання про їх наявність не поставало.

Обвинувачена підтримала позицію захисниці.

Заслухавши сторін, проаналізувавши наявні документи, суд зазначає, що у висновку судового експерта від 31.05.2023 визначено, що в період часу, який стосується періоду вчинення протиправного діяння, ОСОБА_4 перебувала в екстремальному емоційному стані фрустрації, який може розглядатися як психологічна підстава для констатації судом стану сильного душевного хвилювання і враховуючи такий стан, вона не могла в повній мірі об`єктивно оцінювати ситуацію, що склалася. Її поведінка характеризується обмеженістю вольового контролю над власними діями, що суттєво вплинуло на її дії й уноможливило прогнозування наслідків.

Згідно з представленим обвинувальним актом ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні умисного кримінального правопорушення проти здоров`я. На стадії досудового розслідування стану обмеженої осудності, неосудності, сильного душевного хвилювання у неї не констатовано. У той же час, судова експертиза, проведена за клопотанням захисниці, не визначала питання психіатрії, що підтвердила судовий експерт ОСОБА_7 під час свого допиту та згідно з висновком судового експерта від 31.05.2023 вищевказані стани у обвинуваченої не установлені, а оцінка її особи та стану проведена без застосувань знань в галузі психіатрії.

Під час свого допиту судовий експерт ОСОБА_7 зазначила, що стан, констатований у ОСОБА_4 (фрустрація) не відноситься до хворобливого стану і про наявність у неї хворобливого стану, стану афекту здатна визначити, серед іншого, психіатрична експертиза.

Відповідально до розділу VI Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5, об`єктом психологічної експертизи є психічно здорові особи (підозрюваний, обвинувачений, підсудний, виправданий, засуджений, свідок, потерпілий, позивач, відповідач: малолітні; неповнолітні; дорослого та похилого віку). Психологічна експертиза також може бути часткою комплексного експертного дослідження, якщо в органу (особи), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), виникають питання, вирішення яких потребує синтезування спеціальних знань з різних галузей науки (психолого-психіатрична експертиза, психолого-медико-психіатрична, медико-психологічна та психолого-автотехнічна експертиза).

У п. 27 постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи" від 07.02.2003 № 2 зазначено, що для з`ясування, чи вчинено діяння в стані сильного душевного хвилювання, суди мають призначати психолого-психіатричну експертизу.

За приписами ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

У ч. 1 ст. 101 КПК України визначено, що висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень та зроблені за їх результатами висновки, обґрунтовані відповіді на запитання, поставлені особою, яка залучила експерта, або слідчим суддею чи судом, що доручив проведення експертизи.

Відповідно до ст. 332 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених ст. 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам. Після постановлення судом ухвали про доручення проведення експертизи судовий розгляд продовжується, крім випадків, якщо таке продовження неможливе до отримання висновку експерта.

Згідно зі ст. 242 КПК України експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених ст. 244 цього Кодексу, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.

Пунктом 1.2.14 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень визначено, що комісійною є експертиза, яка проводиться двома чи більшою кількістю експертів, що мають кваліфікацію судового експерта за однією експертною спеціалізацією (фахівцями в одній галузі знань). Комісія експертів може утворюватися органом (особою), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), або керівником експертної установи.

Комплексною є експертиза, що проводиться із застосуванням спеціальних знань різних галузей науки, техніки або інших спеціальних знань (різних напрямів у межах однієї галузі знань) для вирішення одного спільного (інтеграційного) завдання (питання). До проведення таких експертиз у разі потреби залучаються як експерти експертних установ, так і фахівці установ та служб (підрозділів) інших центральних органів виконавчої влади або інші фахівці, що не працюють у державних спеціалізованих експертних установах.

Статтею 19 КК України передбачено, що осудною визнається особа, яка під час вчинення кримінального правопорушення могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру. Не підлягає покаранню особа, яка вчинила кримінальне правопорушення у стані осудності, але до постановлення вироку захворіла на психічну хворобу, що позбавляє її можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними. До такої особи за рішенням суду можуть застосовуватися примусові заходи медичного характеру, а після одужання така особа може підлягати покаранню.

Згідно зі ст. 20 КК України підлягає кримінальній відповідальності особа, визнана судом обмежено осудною, тобто така, яка під час вчинення кримінального правопорушення, через наявний у неї психічний розлад, не була здатна повною мірою усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та (або) керувати ними. Визнання особи обмежено осудною враховується судом при призначенні покарання і може бути підставою для застосування примусових заходів медичного характеру.

Аналізуючи заявлене клопотання суд зазначає, що дійсно у ході судового розгляду були досліджені докази та проведені допити, остаточна оцінка яким надаватиметься у відповідний час, проте наразі все ще вбачається необхідність у спеціальних знаннях, шляхом проведення експертного дослідження із залученням експертів та фахівців як у сфері психології, так і у сфері психіатрії з метою всебічного та об`єктивного з`ясування всіх фактичних обставин, зокрема і тих, що стосуються стану осудності обвинуваченої.

Враховуючи викладене, суд вважає за доцільне призначити судово-психологічну експертизу, проведення якої доручити Державній установі "Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України".

З огляду на те, що обвинувачена на обліку лікаря психіатра не перебуває, є працевлаштованою, має місці соціальні зв`язки, виявляє належну процесуальну і соціальну поведінку, всебічно орієнтується у просторі, обґрунтованим видається проведення судової експертизи амбулаторно.

Керуючись ст. 242, 332, 372, 395 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Клопотання прокурора про призначення судової психолого-психологічної експертизи задовольнити.

2. Призначити у кримінальному провадженні №0003033 від 11.12.2021 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України амбулаторну комплексну судову психолого-психологічну експертизу на вирішення якої поставити питання:

2.1 Чи страждає ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 якими-небудь психічними захворюваннями? Якщо так, то якими саме?

2.2. Чи страждала ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 якими-небудь психічним захворюванням в період часу, що відноситься до моменту вчинення інкримінованого кримінального правопорушення і чи могла вона усвідомлювати свої дії та керувати ними при вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення?

2.3. Чи осудна ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та чи потребує вона застосування заходів медичного впливу?

2.4. Чи знаходилась ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в період часу, що відноситься до моменту вчинення інкримінованого кримінального правопорушення у стані фізіологічного афекту або іншому емоційному стані, який суттєво вплинув на її свідомість та діяння?

2.5 Чи могла ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в повній мірі об`єктивно оцінювати ситуацію, що склалася 11.12.2021 в період часу, що відноситься до моменту вчинення інкримінованого кримінального правопорушення та прогнозувати наслідки власних дій?

2.6. Яка загальна психологічна характеристика обвинуваченої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ?

3. Проведення призначеної судової психолого-психіатричної експертизи проведення доручити Державній установі "Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я".

4. Відповідно до ст. 4 Закону України "Про судову експертизу" попередити експерта про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 384, 385 Кримінального кодексу України.

5. Зобов`язати сторін своєчасно надавати на вимогу експертів всі необхідні для проведення експертизи документи, всіляко сприяти проведенню експертизи, забезпечувати особисту присутність тощо.

Ухвалу суду разом з матеріалами кримінальної справи направити до експертної установи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1