Номер провадження: 11-сс/813/479/24
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.04.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий - суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі:

секретаря судових засідань - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

підозрюваного - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за апеляційною скаргою прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 27.02.2024 рокупро відмову у зміні запобіжного заходу в кримінальному провадженні № 0000971 від 21.06.2023 року із застави на тримання під вартою, щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Україна, уродженця Одеської області, Болградського району, м. Болград, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

встановив:

В провадженні СУ ГУНП в Одеській області перебуває кримінальне провадження №0000971 від 21.06.2023 за підозрою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України, за фактом вчинення злочинів за обставин, викладених у клопотанні слідчого.

28.10.2023 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Слідчим суддею Київського районного суду м. Одеси 30.10.2023 року щодо підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою з утриманням останнього в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» до 25.12.2023 року, з альтернативою внесення застави у розмірі 300 (триста) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 805 200 (вісімсот п`ять тисяч двісті) гривень.

31.10.2023 року за підозрюваного внесена застава в розмірі 805200 гривень та останній звільнений з-під варти, із покладенням процесуальних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

26.01.2024 року ОСОБА_8 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України.

22.02.2024 року слідчим суддею Київського районного суду м. Одеси продовжено строк дії покладених на підозрюваного ОСОБА_8 обов`язків, строком до 28.02.2024 року.

23.02.2024 року ОСОБА_8 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України.

Старший слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з клопотанням про зміну запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_8 із застави на тримання під вартою строком на 60 днів із визначення більшого розміру застави у розмірі 600 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України у разі внесення застави.

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_8 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, як організатору вчинення організованою групою ряду тяжких злочинів, пов`язаних з організацією незаконного переправлення осіб через державний кордон України, що є новою обставиною, яка виникла при прийнятті попереднього рішення про застосування запобіжного заходу у виді застави. Крім того, слідчий зазначив, що існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку останнього.

Оскарженою ухвалою слідчого судді частково задоволено клопотання про зміну запобіжного заходу із застави на тримання під вартою, відмовлено в зміні запобіжного заходу та відносно підозрюваного продовжено строк дії покладених на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, строком до 27.04.2024 року.

Обґрунтовуючи рішення про часткове задоволення клопотання, слідчий суддя послався на те, що слідчим та прокурором не доведено необхідності зміни підозрюваному раніше застосованого запобіжного заходу у виді застави, а зміна раніше повідомленої підозри від 23.02.2024 року лише незначним чином підвищує ризики, передбачені п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України. В той же час, слідчий суддя врахував, що підозрюваний за час досудового розслідування не порушував своїх процесуальних обов`язків. Відмовляючи в задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу, слідчий суддя продовжив строк дії обов`язків, покладених на ОСОБА_8 .

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначення більшого розміру застави.

Прокурор посилається на незаконність та необґрунтованість оскарженої ухвали, оскільки слідчим суддею не враховано, що підозрюваному повідомлено про нову підозру, що підвищує ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України, а застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім стримуючим фактором для запобігання цим ризикам. Крім того, прокурор вважає, що слідчим суддею порушено таємницю нарадчої кімнати, оскільки слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , після видалення до нарадчої кімнати, 27.02.2024 року так його і не проголосив, натомість розпочав слухання інших клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження у інших кримінальних провадженнях.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу; підозрюваного та захисника, які заперечували проти її задоволення; обговоривши доводи апеляційної скарги; колегія суддів дійшла висновку про таке.

Частина перша ст. 404 КПК передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Стаття 370 КПК передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Питання, які слідчий суддя повинен вирішити при застосуванні/зміні/продовженні відносно особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою визначені положеннями ст.ст. 177, 178, 183, 200 КПК.

Відповідно до ч.1 ст.200 КПК прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, має право звернутися в порядку, передбаченому ст.184 КПК, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 КПК, чи про зміну способу їх виконання.

Згідно ч.2 та ч.4 ст.200 КПК у клопотанні про зміну запобіжного заходу обов`язково зазначаються обставини, які: виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу; існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати . До клопотання додаються: копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання; перелік свідків, яких слідчий, прокурор вважає за необхідне допитати під час розгляду клопотання, із зазначенням відомостей, які вони можуть надати, та обґрунтуванням значення цих відомостей для вирішення питання; підтвердження того, що підозрюваному, обвинуваченому надіслана копія клопотання та копії матеріалів, що обґрунтовують клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК.

При розгляді клопотання про зміну запобіжного заходу із застави на тримання під вартою, слідчий суддя повинен перевірити та врахувати обставини, що виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу; існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати. Дослідити копії матеріалів, якими слідчий та прокурор обґрунтовують подане клопотання.

Розглядаючи клопотання про зміну запобіжного заходу із застави на тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Так, відповідно до ст.ст. 177, 178 КПК та практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

При цьому, слідчому судді слід мати на увазі, що обмеження розгляду клопотання про застосування/продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи, є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (Рішення Європейського суду з прав людини «Харченко проти України», «Белевитський проти Росії»).

За результатами розгляду клопотання слідчий суддя не погодився з доводами клопотання про необхідність зміни підозрюваному запобіжного заходу із застави на тримання під вартою зі збільшенням розміру застави, частково його задовольнив, продовживши раніше покладені на ОСОБА_8 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК.

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 §1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 §1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» («K.-F. проти Німеччини», 27 листопада 1997, §57).

Апеляційний суд констатує, що у відповідності до положень ч. 2 ст. 94 КПК, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та всі доказі в даному кримінальному провадженні підлягають ретельній перевірці з наступною їх оцінкою у відповідності до положень ч.1 ст.94 КПК.

З урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, в якому ОСОБА_8 оголошено про підозру та практики ЄСПЛ, апеляційний суд вважає, що надані слідчим до клопотання докази, в своїй сукупності, на даній стадії досудового розслідування, вказують на обґрунтованість висунутої останньому підозри у вчиненні інкримінованих йому дій, що було встановлено та перевірено ухвалами слідчих суддів про обрання/продовження запобіжних заходів.

Разом з тим, враховуючи конкретні обставин справи, слідчий суддя не погодився з доводами клопотання слідчого про необхідність зміни підозрюваному запобіжного заходу із застави на тримання під вартою, оскільки слідчим та прокурором не доведено існування для цього підстав, та дійшов висновку, що мета заходу забезпечення кримінального провадження на теперішній час в повній мірі досягається застосованим до підозрюваного запобіжним заходом у виді внесеної застави та виконанням підозрюваним покладених на нього обов`язків.

В оскарженій ухвалі слідчим суддею зазначено, що зміна раніше повідомленої підозри від 23.02.2024 року незначним чином підвищує ризики, передбачені п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України. В той же час, підозрюваний за час досудового розслідування не порушував своїх процесуальних обов`язків.

З огляду на наведене, слідчий суддя вірно зазначив, що у зв`язку із тим, що підозра ОСОБА_8 залишилися за ч.3 ст.332 КК України, підозрюваний не порушував покладених на нього обов`язків, а тому підстави для зміни запобіжного заходу на тримання під вартою або збільшення розміру застави фактично відсутні.

Підтвердженням факту виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків, є надана захисником апеляційному суду відповідь ст.слідчого ОСОБА_11 від 29.03.2024 року.

Прокурором в судовому засіданні не надано суду документів на підтвердження фактів порушення підозрюваним, покладених на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК.

За наведених обставин, доводи прокурора про доведеність існування підстав для зміни запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_8 із застави на тримання під вартою зі збільшенням розміру застави, колегія суддів визнає необґрунтованими.

Водночас, апеляційний суд встановивши, що висновки слідчого судді про відсутність підстав для зміни підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу із застави на тримання під вартою із заставою у більшому розмірі є законними, встановив обставини, які слугують підставою для скасування ухвали слідчого судді, з огляду на таке.

Відповідно до ч.7 ст.194 КПК обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Тобто, діючим КПК не передбачено повноваження слідчого судді за власною ініціативою приймати рішення щодо продовження раніше покладених на підозрюваного обов`язків, оскільки таке рішення може бути ухвалене лише за результатами розгляду відповідного клопотання слідчого або прокурора.

Однак, як вбачається із матеріалів судової справи, слідчим суддею розглядалось клопотання слідчого, погодженого з прокурором про зміну ОСОБА_8 запобіжного заходу, а не клопотання про продовження строку дії обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК.

Враховуючи наведене, слідчий суддя дійшовши вірного висновку про відсутність підстав для зміни підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу, вийшов за межі своїх повноважень та безпідставно частково задовольнив клопотання слідчого та постановив рішення про продовження строку дії покладених на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, за відсутністю відповідного клопотання.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 407 КПК, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді чи ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково, скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 27.02.2024 року, якою у кримінальному провадженні №0000971 від 21.06.2023 року частково задоволено клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП В Одеській області ОСОБА_11 , яке погоджене з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та ОСОБА_8 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України продовжено строк дії обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП В Одеській області ОСОБА_11 , яке погоджене з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 про зміну ОСОБА_8 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України запобіжного заходу у виді застави на запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4