Справа № 308/7680/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 травня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області - ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання заступника начальника відділу слідчого управління ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000298, відомості про яке 10.10.2023 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Заступник начальника відділу слідчого управління ГУНП в Закарпатській області майор поліції ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000298, відомості про яке 10.10.2023 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Проаналізувавши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя вважає, що дане клопотання підлягає поверненню з наступних підстав.

Згідно з поданим клопотанням слідчий просить накласти арешт на майно - спільну сумісну частку в розмірі 1/1 квартири загальною площею 69,1 кв. м, реєстраційний номер нерухомого майна №04, за адресою: АДРЕСА_1 , у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - право власності якої зареєстровано за ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , з метою можливості конфіскації майна як виду покарання та спеціальної конфіскації майна особи, в разі доведення вини ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 307 КК України, при цьому іншими співвласниками у спільній сумісній власності є особи, що є третіми особами, щодо майна яких вирішується питання про арешт, впливає на їх права.

Стаття 171 КПК України передбачає ряд вимог до клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім того, частиною 1 статті 171 КПК України передбачено загальний порядок звернення прокурора, слідчого за погодженням з прокурором, а також цивільного позивача з клопотанням про арешт майна до слідчого судді.

Відповідно до ч. 1 ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи.

Згідно з ч. 2 ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

Разом з тим, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови в задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна.

Таким чином, системний аналіз викладених норм КПК України дає підстави слідчому судді дійти до висновку, що з клопотанням про арешт майна третіх осіб, щодо майна якої вирішується питання про арешт, має право звернутися виключно прокурор.

Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

З урахуванням викладених обставин слідчий суддя приходить до висновку, що відповідно до наведених вимог кримінального процесуального закону клопотання про арешт майна, що зачіпає права третіх осіб, щодо майна яких вирішується питання про арешт, підлягає поверненню прокурору, який його погодив, а для усунення недоліків клопотання слід встановити строк в сімдесят дві години, початок обчислення якого рахувати з моменту фактичного отримання даної ухвали прокурором.

Керуючись ст. ст. 170-172, 376 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання заступника начальника відділу слідчого управління ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000298, відомості про яке 10.10.2023 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України повернути прокурору Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_4 для усунення недоліків.

Встановити строк в сімдесят дві години з моменту отримання копії даної ухвали для усунення зазначених у ній недоліків.

Роз`яснити, що повернення клопотання не є перешкодою для повторного звернення до слідчого судді з клопотанням про вжиття заходів кримінального провадження (арешт майна).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1