ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.05.2024 Справа №607/3999/21 Провадження №1-кп/607/907/2024

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , у м.Тернополі в залі суду у відкритому судовому засіданні, розглянувши кримінальне провадження №0000017, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Турівка Підволочиського району Тернопільської області, українця, громадянина України, освіта середня-спеціальна, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 , раніше судженого:

- вироком Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 16 січня 2020 року ОСОБА_4 засуджено за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки з випробуванням та іспитовим строком 3 роки. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 11 травня 2021 року звільнення від відбування покарання з випробуванням скасовано і направлено ОСОБА_4 для відбуття покарання призначеного вироком Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 16 січня 2020 року у виді позбавлення волі на строк 4 роки;

- вироком Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 15 березня 2023 року ОСОБА_4 засуджено за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік та, на підставі ч.1 ст.71 КК України до покарання, призначеного цим вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 16 січня 2020 року і остаточно призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць;

- вироком Хмельницького апеляційного суду від 07 серпня 2023 року скасовано вирок Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 15 березня 2023 року стосовно ОСОБА_4 і призначено йому покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік та, на підставі ч.1 ст.71 КК України до покарання, призначеного цим вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 16 січня 2020 року і остаточно призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 10 місяців, а також, в строк відбуття покарання зараховано час перебування під вартою з 28.10.2020 року по 04.11.2020 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, із рахуванням строку відбуття покарання з 07 серпня 2023 року,

про обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст.407 та ч.2 ст.413 КК України, -

встановив:

ОСОБА_4 , будучи солдатом військової служби за контрактом, перебуваючи у місті Волочиськ Хмельницької області, у період з 09 грудня 2019 року по 10 грудня 2019 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, в умовах дії особливого періоду, крім воєнного стану, внаслідок недбалого ставлення до встановлених правил зберігання ввіреного йому для службового користування військового майна, яке перебувало на відповідному інвентарному обліку речової служби та підлягало поверненню після тимчасового користування ним до військової частини НОМЕР_1 , яка знаходиться у АДРЕСА_3 , діючи із злочинною недбалістю, всупереч вимогам пунктів 34 розділу IV та пунктів 11, 50, 57 розділу V Інструкції з обліку військового майна у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 17.08.2017 № 440, п.п. 9, 13 та 15 «Положення про порядок обліку, зберігання, та використання військового майна у Збройних Сил України», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 4 серпня 2000 року № 1225, п. 4 розділу І, п. 12 розділу III, п. 1 розділу IV «Інструкції про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період», затверджених наказом Міністра оборони України від 29.04.2016 № 232, нікого з командирів та співслужбовців не повідомивши, залишив без нагляду та відповідного документального оформлення інше військове майно, а саме: костюм вітровологозахисний 1 комплект вартістю 596 гривень, 28 копійок, сумка транспортна індивідуальна 1 штука вартістю 894 грн. 40 коп., 1 мішок спальний вартістю 724 грн. та рюкзак бойовий індивідуальний 1 штука вартістю 1449 грн. 48 коп. на загальну суму 3664 грн. 16 коп., що призвело до їх втрати.

ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, всупереч вимог ст.9, 11, 16, 49, 58, 59, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в умовах особливого періоду, вчасно, без поважних причин, 17 січня 2020 року о 8 годині 30 хвилин на службу до військової частини НОМЕР_1 , яка розташована у АДРЕСА_3 , не з`явився та по 28 лютого 2021 року, тобто до моменту добровільного з`явлення до військової прокуратури Тернопільського гарнізону за адресою: АДРЕСА_4 в, обов`язків військової служби не виконував, проводивши службовий час на власний розсуд.

В суді, на запитання передбачені ст.348 КПК України, обвинувачений ОСОБА_4 надав відповіді: суть обвинувачення зрозуміла, вину у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст.407 та ч.2 ст.413 КК України визнає, бажає надавати показання. Цивільний позов визнає.

Враховуючи, що учасники судового провадження не заперечували, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним досліджувати докази щодо обставин, які ніким не оспорюються, лише допитати обвинуваченого ОСОБА_4 .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 надав показання: все було так як зазначено в обвинувальному акті; у вчиненому щиро розкаюється.

Суд вважає, що показання обвинуваченого ОСОБА_4 є належним та допустимим доказом його винуватості. Отже, обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.413 КК України, тобто втраті ввіреного для службового користування військового майна внаслідок порушення правил їх зберігання, вчинене в умовах особливого періоду та ч.4 ст.407 КК України, тобто нез`явленні вчасно на службу без поважних причин, вчинене військовослужбовцем в умовах особливого періоду.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, обставини їх вчинення, особу винного, який раніше суджений, по місцю проживання характеризується задовільно, його молодий вік, а також, обставини, які пом`якшують покарання це визнання вини, щире каяття, сприяння встановленню істини. Обставин, які обтяжують покарання в обвинувальному акті не зазначено.

Суд вважає, що з метою виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень ним та іншими особами йому доцільно призначити покаранняпередбачені ч.4 ст.407 та ч.2 ст.413 КК України у виді позбавлення волі. На підставі ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_4 треба призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі.

Вироком Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 15 березня 2023 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік та, на підставі ч.1 ст.71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 16 січня 2020 року і остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць. Однак, вироком Хмельницького апеляційного суду від 07 серпня 2023 року скасовано вирок Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 15 березня 2023 року та ухвалено новий вирок, яким призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік та, на підставі ч.1 ст.71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 16 січня 2020 року і остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 10 місяців, зараховано в строк відбування покарання час перебування під вартою з 28 жовтня 2020 року по 04 листопада 2020 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, із рахуванням строку відбуття покарання з 07 серпня 2023 року.

Кримінальні правопорушення передбачені ч.4 ст.407 та ч.2 ст.413 КК України ОСОБА_4 вчинив до ухвалення вироку Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 15 березня 2023 року та вироку Хмельницького апеляційного суду від 07 серпня 2023 року. Тому, в порядку передбаченому ч.4 ст.70 КК України, ОСОБА_4 необхідно призначити остаточне покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного за цим вироком, більш суворим покаранням призначеним вироком Хмельницького апеляційного суду від 07 серпня 2023 року і в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зарахувати покарання відбуте частково за вироком Хмельницького апеляційного суду від 07 серпня 2023 року.

В порядку передбаченому ч.5 ст.72 КК України ОСОБА_4 в строк відбуття покарання необхідно зарахувати час перебування під вартою з 28.10.2020 року по 04.11.2020 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

За таких обставин строк відбуття покарання ОСОБА_4 необхідно рахувати з дати звернення вироку до виконання.

Прокурором подано цивільний позов в інтересах держави в особі Міністерства оборони України та військової частини НОМЕР_1 про стягнення з ОСОБА_4 на користь військової частини НОМЕР_1 3 664 грн. 16 коп. завданої ним матеріальної шкоди.

Згідно ч.5 ст.10 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду завдану державі», у разі притягнення особи, яка завдала шкоду, до кримінальної відповідальності відшкодування шкоди здійснюється шляхом пред`явлення військовою частиною, установою, організацією, закладом цивільного позову в кримінальному провадженні в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

ОСОБА_4 цивільний позов визнав, тому з нього необхідно стягнути в користь держави в особі військової частини НОМЕР_1 завдану ним матеріальну шкоду в суму 3 664 грн.16 коп.

Керуючись статтями 8, 59, 62, 63, 129 Конституції України, статтями 349, 369-371, 373-376, 392-395, 532, 535 КПК України, статтями 50, 63, 65, 66, 67, 70, 72, 407, 413 КК України, суд,-

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст.407 та ч.2 ст.413 КК України і призначити йому покарання:

- за ч.4 ст.407 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;

- за ч.2 ст.413 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, за сукупністю кримінальних правопорушень, ОСОБА_4 остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного цим вироком, більш суворим покаранням призначеним вироком Хмельницького апеляційного суду від 07 серпня 2023 року, ОСОБА_4 визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 10 (десять) місяців та зарахувати покарання у виді позбавлення волі відбуте частково, за вироком Хмельницького апеляційного суду від 07 серпня 2023 року.

В порядку передбаченому ч.5 ст.72 КК України ОСОБА_4 в строк відбуття покарання зарахувати час перебування під вартою з 28.10.2020 року по 04.11.2020 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з дати звернення вироку до виконання.

Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі Міністерства оборони України та військової частини НОМЕР_1 про стягнення матеріальної шкоди, задовільнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь військової частини НОМЕР_1 (отримувач: Військова частина НОМЕР_1 , код отримувача: НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , МФО: НОМЕР_3 , рахунок: НОМЕР_4 , призначення платежу: відшкодування шкоди ПІБ) матеріальну шкоду в сумі 3 664 (три тисячі шістсот шістдесят чотири) гривні 16 (шістнадцять) копійок.

Копію вироку негайно вручити сторонам.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку шляхом подачі апеляції, особами визначеними у ст.393 КПК України, до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Судове рішення не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Судове рішення, що набрало законної сили звертається до виконання не пізніше як через три дні з дня набрання ним законної сили або повернення матеріалів кримінального провадження до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із суду апеляційної чи касаційної інстанції.

СуддяОСОБА_1