Справа №705/1074/24
1-в/705/60/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2024 року м.Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 (у режимі відеоконференції),

представника установи ОСОБА_5 (у режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Моделів Радомишльського району Житомирської області, мешканця до арешту: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, про умовно-дострокове звільнення,

ВСТАНОВИВ:

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення та просив застосувати до нього ст. 81 КК України, так як він став на шлях виправлення та підтвердив це своєю сумлінною поведінкою та ставлення до праці.

Засуджений ОСОБА_4 у судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні просив у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення відмовити. ОСОБА_4 має 6 судимостей за злочини проти власності та проти життя та здоров`я особи, відбував покарання в місцях позбавлення волі. Відбуває покарання у вигляді 4 років 3 місяців позбавлення волі за злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України. Під час утримання в умовах попереднього ув`язнення характеризувався посередньо, до праці не залучався, заохочень та стягнень не мав. За час відбування покарання в Старобабанівській ВК-92 з 23.09.2022 позитивно характеризувався не завжди. Згідно характеристики від 06.04.2023 характеризувався негативно, дані про працевлаштування не зазначені. Згідно характеристики від 07.09.2023 характеризувався посередньо, працевлаштований в господарській обслузі установи, без зазначення посади. Порушував режим відбування покарання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності ( 03.01.2023), стягнення погашене в установленому законом порядку, та має 2 заохочення (05.07.2023 та 04.01.2024). Згідно характеристики ОСОБА_4 працевлаштований в господарській обслузі. Згідно з ч. 3 ст. 170 КВК України засуджені зобов`язані виконувати необхідні роботи по самообслуговуванню, благоустрою колонії, тобто ОСОБА_4 адміністрацією колонії не призначався на будь-яку посаду, а виконує роботи по благоустрою колонії, що є обов`язком кожного засудженого та по суті не є його працевлаштуванням. Рішенням комісії установи від 07.09.2023 відмовлено в направленні на розгляд суду клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого, так як останній не довів свого виправлення. Враховуючи особу засудженого, його стійку схильність до скоєння злочинів проти власності, поведінку за весь час відбування покарання (протягом 1 року та 10 місяців позитивно не характеризувався, отримання заохочень лише в період, що передував розгляду питання про настання пільги), відношення до праці, існують обґрунтовані сумніви в тому, що ОСОБА_4 виправився та не буде скоювати нових злочинів після звільнення з установи виконання покарання.

Представник ДУ «СВК (№ 92)» ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав клопотання засудженого.

Представник спостережної комісії Уманської райдержадміністрації в судове засідання не з`явився, письмово подав заяву про розгляд клопотання без його участі.

Взявши до уваги думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання та матеріали особової справи засудженого, суд вважає, що в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення слід відмовити з огляду на таке.

Частини 1-3 статті 81 КК України визначають, що до осіб, які відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, і для цього дані беруться в їх сукупності.

Під сумлінною поведінкою розуміють, що засуджений за період відбування покарання сумлінно виконував вимоги встановленого режиму утримання у колонії, не допускав порушень, визнав вину у скоєному злочині, розкаюється у вчиненому, сплатив повністю або частково завдані злочином збитки, за час відбування покарання поводив себе як у загальній масі засуджених, так і при спілкуванні з представниками адміністрації ввічливо, тактовно, виконував законні вимоги представників адміністрації, брав активну участь у виконанні умов розробленої для нього програми диференційованого виховного впливу, тощо.

Таким чином, з вищенаведеного вбачається, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково є не формальний сплив певного строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці за весь час відбування покарання, а також досягнення цілей покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі, тощо.

ОСОБА_4 засуджений 28.01.2022 Богунським районним судом м. Житомира за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі. Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зараховано у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 03.11.2020 по день набрання вироком законної сили з розрахунку день за два. Початок строку відбування покарання: 01.08.2022. Кінець строку покарання 03.02.2025.

На час розгляду клопотання ОСОБА_4 відбув 2/3 частини покарання у виді позбавлення волі.

Тобто, засуджений фактично відбув строк покарання, визначений ч. 3 ст. 81 КК України.

Відповідно до характеристики від 05.01.2023 ОСОБА_4 за час перебування в ДУ Житомирська установа виконання покарань № 8», ДУ «Київський слідчий ізолятор» характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав, до праці не залучався. З 19.09.2022 за період відбування покарання в ДУ «Старобабанівська виправна колонія № 92» характеризувався посередньо, працевлаштований столяром на виробництві установи, до праці ставиться сумлінно.

Згідно з довідкою про заохочення та стягнення на засудженого ОСОБА_4 від 05.01.2023 стягнень та заохочень не мав.

Відповідно до характеристики від 06.04.2023 ОСОБА_4 за період відбування покарання в ДУ «Старобабанівська виправна колонія № 92» характеризувався негативно, відомості про працевлаштування відсутні. Один раз порушив режим відбування покарання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності.

Згідно з довідкою про заохочення та стягнення на засудженого ОСОБА_4 від 06.04.2023 мав одне стягнення від 03.01.2023 у виді попередження, заохочень не мав.

Відповідно до характеристики від 07.09.2023 ОСОБА_4 за період відбування покарання в ДУ «Старобабанівська виправна колонія № 92» характеризувався посередньо, один раз порушив режим відбування покарання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності, стягнення погашене. Працевлаштований в господарській обслузі установи, до праці ставиться сумлінно, за що один раз заохочувався правами начальника установи. На заходи виховного та профілактичного характеру реагує посередньо, робить належні висновки не завжди.

Відповідно до характеристики від 23.02.2024 ОСОБА_4 за період відбування покарання в ДУ «Старобабанівська виправна колонія № 92» характеризується позитивно, Працевлаштований в господарській обслузі установи, до праці ставиться сумлінно, за що два рази заохочувався правами начальника установи. На заходи виховного та профілактичного характеру реагує позитивно, робить належні висновки.

Згідно з довідкою про заохочення та стягнення на засудженого ОСОБА_4 від 23.02.2024 мав одне стягнення, яке погашене в установленому порядку, та два заохочення.

Оцінюючи наведені обставини, суд приходить до переконання, що засуджений ОСОБА_4 своєю поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення. Висновок про можливість застосування щодо засудженого умовно-дострокового звільнення повинен ґрунтуватись на аналізі даних про поведінку засудженого за весь час відбування покарання, в тому числі й на даних, що характеризують ступінь тяжкості вчинених злочинів і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого в цілому.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 67 КВК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким або умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є заходами заохочення.

Суд, оцінюючи у сукупності всі дані, які слугують чинником для визнання поведінки засудженого такою, що свідчить про його виправлення, вважає, що процес виправлення ОСОБА_4 не досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання у вигляді позбавлення волі перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в інших умовах, без ізоляції від суспільства.

ОСОБА_4 неодноразово судимий, а саме за злочини проти власності, відбував покарання в місцях позбавлення волі, йому відомі вимоги та практика ініціювання адміністрацією установи виконання покарання, а також застосування судами умовно-дострокового звільнення від покарання, що дає йому змогу до них пристосуватись на короткий термін та отримати пільгу без виправлення.

Враховуючи особу засудженого, його поведінку протягом усього часу відбування покарання, суд дійшов висновку, що встановлені обставини не свідчать про його виправлення та відсутність у нього мотивації на скоєння нових злочинів.

Тому суд вважає, що в судовому засіданні не доведено наявність обставин, які б однозначно давали підстави зробити висновок про те, що до засудженого ОСОБА_4 можливо застосувати умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

На підставі ст. 81 КК України та керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

ВСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 7 днів з дня оголошення ухвали, а засудженим в той самий строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1