Провадження №11-сс/801/501/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання ОСОБА_5

за участі учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

та його захисників: ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 17.06.2024 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР 20.03.2024 за №0000252,

якою застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту в межах строку досудового розслідування, тобто до 14.08.2024 року відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Уладівка Хмільницького району Вінницької області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого, раніше не судимого,

-який підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України.

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

Старший слідчий відділу СУ ГУНП у Вінницькій області підполковник поліції ОСОБА_10 14.06.2024 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, щодо підозрюваного ОСОБА_7 .

Клопотання мотивовано тим, що СУ ГУНП у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000252 від 20.03.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

В межах даного кримінального провадження 14.06.2024 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого.

ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, що зумовлює необхідність обрання йому запобіжного заходу. При цьому існують ризики, передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які полягають у тому, що підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування, суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженні.

Існує високий ступінь ризику того, що ОСОБА_7 під страхом ймовірної кримінальної відповідальності та загрози призначення йому в подальшому судом реальної міри покарання, переховуватиметься від органу досудового розслідування, суду. З огляду на те, що санкція інкримінованої ОСОБА_7 статті вчиненого злочину є такою, що спроможна в значній мірі обмежити його права й свободи, в тому числі право на свободу пересування, то думки останнього з приводу можливої ізоляції до установи виконання покарань закритого типу сприятимуть наявності ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК країни.

У зв`язку з тим, що покази свідків та потерпілого мають важливе доказове значення під час встановлення винуватості особи у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_7 з метою ухилення від кримінальної відповідальності може здійснювати незаконний вплив на них, так як він особисто під час надання показів, проведення слідчого експерименту вказав, що відобразити обставини ДТП він не може, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи сукупність характеризуючих даних підозрюваного, його соціальних зв`язків, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, вид передбаченого покарання, а також те, що внаслідок вказаного кримінального правопорушення загинула особа, орган досудового слідства вважає, що запобіжним заходом, який забезпечить належну поведінку підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків, є запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

На підставі вищевикладеного, беручи до уваги вагомість наявних доказів вчинення ОСОБА_7 злочину, тяжкість покарання, а також наявність перелічених вище ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до суду з вищевказаним клопотанням та просив його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_6 в судовому засіданні клопотання підтримав та просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. Додатково прокурор пояснив, що підозрюваний у даному провадженні не надає однозначних показів щодо обставин дорожньо-транспортної пригоди, при цьому обґрунтованість підозри підтверджується, в тому числі, показами свідків. Таким чином, ризик впливу підозрюваним на свідків є досить високим, а тому саме цілодобовий домашній арешт буде достатнім та ефективним запобіжним заходом у даному кримінальному провадженні.

Підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник - адвокат ОСОБА_8 в письмових запереченнях та в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання слідчого, просили застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, посилаючись на те, що підозрюваний вину визнає, а досудове розслідування фактично завершено.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 17.06.2024 клопотання слідчого задоволено.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , в межах строку досудового розслідування, тобто до 14 серпня 2024 року.

Покладено на ОСОБА_7 наступні обов`язки, а саме:

- не залишати місце постійного проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора, суду, на визначений ними час;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- утриматися від спілкування із особами, які являються потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Слідчий суддя проаналізувавши зміст клопотання про застосування запобіжного заходу, а також доданих до клопотання доказів, а саме: витягу з ЄРДР за №0000252 від 20.03.2024; повідомлення про підозру від 14.06.2024, протоколу допиту підозрюваного; висновки експертів; протоколів допитів свідків; протоколу огляду місця дорожньо-транспортної події, пояснень наданих в судовому засіданні підозрюваною, слідчий суддя дійшов висновку, що на час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, обґрунтована.

Також слідчий суддя враховуючи обставини кримінального правопорушення, його наслідки, тяжкість покарання за злочин по якому оголошено підозру, особу підозрюваного, суд під час розгляду клопотання дійшов висновку, що підозрюваний ОСОБА_7 перебуваючи без запобіжного заходу може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що свідчить про наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

При цьому, звернув увагу на те, що ризик впливу підозрюваного на свідків та потерпілого у даному кримінальному провадженні є вкрай високим, оскільки як повідомив у судовому засіданні прокурор обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення безпосередньо ґрунтується на показах свідків, а відтак з метою ухилення від кримінальної відповідальності останній може впливати на них.

Також згідно витягу з АРМОР, ОСОБА_7 неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху, що свідчить про його схильність до порушень Правил дорожнього руху. Тому слідчий суддя вважав, що прокурором в ході розгляду даного клопотання доведено, що вказані обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти зазначеним ним в судовому засіданні ризикам.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 17.06.2024 року та постановити нову, якою визначити ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час з 23:00 по 05:00 за місцем реєстрації проживання.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не зазначив в оскаржуваній ухвалі про факти які мають значення при вирішенні даного клопотання, зокрема позитивні характеризуючі дані, відшкодування шкоди потерпілим та позиція останніх про застосування до ОСОБА_11 запобіжного заходу у виді нічного домашнього арешту, необхідність перебувати щоденно за місцем свого працевлаштування на критично важливому інфраструктурному об`єкті МХП «Зернопродукт», виконуючи обов`язки інженера з охорони праці, оскільки відсутність за місцем роботи призведе до її втрати та звільнення.

Також на думку сторони захисту судом не досліджено та не враховано характеристику за місцем постійного проживання ОСОБА_12 , який проживає з батьками та зареєстрований за місцем свого проживання, де відповідно характеризується позитивно, громадський порядок не порушує. Вважає, що прокурором в ході розгляду клопотання не було доведено неможливість застосування до останнього інших, більш м`яких запобіжних заходів. Захисник звернув увагу суду на те, що ОСОБА_12 після вчинення ДТП, з 20.03.2024 до оголошення підозри - 14.06.2024 перебував за місцем свого проживання, відповідно до розписок допомагав потерпілим з перших днів пригоди, будь якої мети у ОСОБА_13 вчиняти незаконні дії з метою уникнення відповідальності не було, свою винуватість визнає, щиро розкаюється та розуміє наслідки скоєного. Висновки слідчого судді про наявність ризиків є передчасними, та нічим не підтверджуються.

Інші учасники провадження судове рішення не оскаржували.

Позиції учасників судового провадження.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_7 та його захисники ОСОБА_8 , ОСОБА_9 підтримали подану захисником апеляційну скаргу, просили її задовольнити, посилаючись на викладені в ній доводи.

Прокурор ОСОБА_6 заперечив проти задоволення апеляційної скарги, посилаючись на наявність у вказаному кримінальному провадженні ризиків, передбачених нормами КПК України, у зв`язку з чим просив апеляційну скаргу сторони захисту залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін, так як вважає її законною та обґрунтованою.

Клопотань про відкладення судового розгляду від учасників провадження не надходило.

Мотиви суду.

Заслухавши суддю-доповідача, виступи захисників, підозрюваного та прокурора, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_8 до задоволення не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими підчас судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За частиною першою та п.9 ч.2 ст.131 КПК України з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення кримінального провадження, до яких, зокрема, належать запобіжні заходи.

Згідно з ч.1 ст.176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до вимог частин першої та другої статті 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваного, обвинуваченого залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно частини шостої статті 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

У розумінні загальних вимог глави 10 КПК України, домашній арешт є заходом забезпечення кримінального провадження, а тому на даній стадії його дія обмежена строком досудового розслідування.

У відповідності до ч.5 ст.194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Частиною 7 ст.194 КПК України визначено, що обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції при розгляді клопотання слідчого та обрання щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту дотримався вказаних вимог кримінально-процесуального закону.

На думку колегії суддів, з урахуванням особи підозрюваного, який має постійне місце проживання та реєстрації у Вінницькій області, з урахуванням віку та стану здоров`я підозрюваного, характер вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, те, що він є особою раніше не судимою, позитивно характеризується, має постійне місце роботи, батьків, визнання вини, часткове відшкодування шкоди потерпілому не є безумовними підставами для зміни застосованого слідчим суддею запобіжного заходу на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, оскільки вказане не має такого ступеню довіри, які можуть бути враховані судом, як такі, що мають запобіжний вплив на поведінку підозрюваного, та не є такими, що спростовують встановлені судом та доведені в судовому засіданні прокурором ризики.

Також матеріали провадження не містять переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування ОСОБА_7 під цілодобовим домашнім арештом та в судовому засіданні апеляційного суду не доведені.

У пункті 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Колегія суддів зважає і на те, що на даний час в Україні введено воєнний стан, що є відповідним ризиком, оскільки в зазначених умовах здійснення контролю за підозрюваним правоохоронними органами, в разі застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу є ускладненим.

В ході апеляційного розгляду знайшли своє підтвердження доводи апеляційної скарги захисника, що після вчинення ДТП з 20.03.2024 по день оголошення ОСОБА_7 підозри 14.06.2024, підозрюваний не маючи жодних заборон та обмежень, від органів досудового розслідування не переховувався, з місця постійного проживання нікуди не виїжджав.

Однак, апеляційний суд звертає увагу на те, що згідно наявного в матеріалах судового провадження витягу АРМОР ОСОБА_7 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за порушення ПДР, за що було накладено на нього адміністративні стягнення у виді штрафів, а також 25.02.2021 вчинено ДТП без потерпілих, що свідчить про те, що останній занадто легковажно ставиться до порушення правил дорожнього руху.

Також звертає увагу сторони захисту, що спеціальної норми, що давала би право на звільнення працівника, щодо якого обрано запобіжний захід у вигляді утримання під вартою чи цілодобового домашнього арешту законодавство не містить. Підприємство може звільнити працівника на загальних засадах - у разі якщо він продасть заяву про звільнення за власною ініціативою чи з інших обставин з додержанням трудового законодавства.

На думку колегії суддів обраний слідчим суддею підозрюваному запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, в сукупності з обов`язками, передбаченими ч.5 ст.194 КПК України в межах заявленого слідчим клопотання, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та не буде порушувати його права, передбачені ст.43 Конституції України. Також застосований запобіжний захід є пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого існують у вказаному кримінальному провадженні, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування.

При цьому апеляційний суд звертає увагу на те, що покидати житло в будь-який період доби перебуваючи під цілодобовим домашнім арештом, підозрюваний зможе з дозволу слідчого або прокурора у даному кримінальному провадженні.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що зазначені в апеляційній скарзі доводи і підстави, з яких захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції, відтак ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог ст.ст.194,196 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для її скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 17.06.2024 року щодо підозрюваного ОСОБА_7 за ч.2 ст.286 КК України - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4