Провадження №1-кп/127/339/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

при розгляді у відкритому судовому засіданні кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.07.2023 за № 0001179, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 189 КК України, та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 та його представника - адвоката ОСОБА_8 ,

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників - адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

ВСТАНОВИВ:

Вінницьким міським судом Вінницької області здійснюється судове провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 189 КК України, та ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

У судовому засіданні прокурор прокурор ОСОБА_6 заявив клопотання про продовження строку застосованих до обвинувачених запобіжних заходів у виді тримання під вартою. ОСОБА_3 обгрунтовано обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину. Вважає, що продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме, обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. ОСОБА_4 обгрунтовано обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, є особою без громадянства, відносно нього згідно Указу Президента України №203/2021 від 21.05.2021 застосовано персональні спеціальні економічні санкції та інші обмежувальні заходи як до особи, що має вплив на кримінальне середовище. Продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме, обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. ОСОБА_5 обгрунтовано обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину. Продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме, обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Запобіжні заходи до обвинувачених застосовані вірно, підстав для їх зміни немає, ризики не зменшилися, а тому просить продовжити строк застосованих до обвинувачених запобіжних заходів у виді тримання під вартою. Вважає, що застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, окрім виняткового, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинувачених та запобігти вказаним ризикам. В задоволенні клопотань захисників про зміну застосованих до обвинувачених запобіжних заходів у виді тримання під вартою на більш м`які запобіжні заходи або ж визначення розміру застави та в задоволенні клопотання про переведення обвинувачених до іншої установи виконання покарань просив відмовити.

У судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та їх захисники - адвокати ОСОБА_9 , ОСОБА_10 заперечували проти задоволення клопотань прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинувачених, оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України, прокурором не доведені. Обвинувачені мають міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання. Наміру впливати на потерпілого та свідків, переховуватися від суду обвинувачені немають. Просили в задоволенні клопотань прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_5 відмовити.

Крім того, захисники обвинувачених - адвокати ОСОБА_9 , ОСОБА_10 позицію яких підтримали обвинувачені, заявили клопотання про зміну застосованого до обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту або ж визначення розміру застави, оскільки обвинувачені мають постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, наміру впливати на потерпілого та свідків, переховуватися від суду обвинувачені не мають. Також немає можливості знищити або спотворити докази. Ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які зазначенні в клопотанні прокурора, фактично вичерпалися. Також, просили врахувати стан здоров`я обвинуваченого, ОСОБА_4 який хворіє на важкі захворювання, неодноразово був госпіталізований та потребує постійного лікування. На даний час обвинувачений ОСОБА_4 знову проходить лікування, потребує постійної медичної допомоги та нагляду. Медичні установи при установах виконання покарань не можуть забезпечити належної медичної допомоги.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_11 та його представник - адвокат ОСОБА_8 заперечували проти задоволення клопотань прокурора про продовження строку застосованих до обвинувачених запобіжних заходів у виді тримання під вартою та просили задовольнити клопотання захисників про зміну застосованих до обвинувачених запобіжних заходів у виді тримання під вартою на на більш м`які запобіжні заходи або ж визначення розміру застави.

Крім того, у судовому засіданні захисник обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_9 заявив клопотання про переведення обвинувачених до іншої установи виконання покарань. Клопотання мотивоване тим, що ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 16.04.2024 вирішено перевести обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 з ДУ "Київський слідчий ізолятор" до слідчого ізолятора ДУ "Вінницька установа виконання покарань (№ 1)", для участі у розгляді кримінального провадження. При цьому ухвалу суду виконано не було, а відповідно до повідомлень начальнику ДУ "Стрижавська виправна колонія (№81)", ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 30.04.2024 переведені до ДУ "Стрижавська виправна колонія (№81)", для тримання під вартою, що порушує права обвинувачених.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, проаналізувавши матеріали кримінального провадження, дійшов таких висновків.

Частиною 1 статті 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно положень ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Як вбачається з положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 194 КПК України встановлено, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання. (ч. 4 ст. 194 КПК України).

В судовому засіданні встановлено, що під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 05.10.2023 до обвинуваченого ОСОБА_3 , якого було затримано 03.10.2023, застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до 02.12.2023.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 28.11.2023 продовжено строк застосованого до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до 26.01.2024.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 22.01.2024 продовжено строк застосованого до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до 22.03.2024 включно.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 21.03.2024 продовжено строк застосованого до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до 20.05.2024 включно.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 02.05.2024 продовжено строк застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів з 02.05.2024 року по 30.06.2024 року включно.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 189 Кримінального кодексу України, офіційно непрацевлаштований, немає офіційного джерела прибутку.

Суд вважає, що соціальні зв`язки обвинуваченого не можливо визнати стійкими.

Також в судовому засіданні встановлено, що під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 09.10.2023 до обвинуваченого ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 02.12.2023 та взято його під варту в залі суду.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 28.11.2023 продовжено строк застосованого до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до 26.01.2024.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 23.01.2024 продовжено строк застосованого до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до 22.03.2024 включно.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 21.03.2024 продовжено строк застосованого до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до 20.05.2024 включно.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 02.05.2024 продовжено строк застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів з 02.05.2024 року по 30.06.2024 року включно.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 189 Кримінального кодексу України, одружений, офіційно непрацевлаштований, є особою без громадянства, відносно нього згідно Указу Президента України №203/2021 від 21.05.2021 застосовано персональні спеціальні економічні санкції та інші обмежувальні заходи як до особи, що має вплив на кримінальне середовище.

Як вбачається з медичних документів, доданих до клопотання захисника, ОСОБА_4 неодноразово надавалася медична допомога під час його перебування під вартою.

В судовому засіданні також встановлено, що під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 05.10.2023 до обвинуваченого ОСОБА_5 , якого було затримано 03.10.2023, застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до 02.12.2023.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 28.11.2023 продовжено строк застосованого до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до 26.01.2024.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 22.01.2024 продовжено строк застосованого до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до 22.03.2024 включно.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 21.03.2024 продовжено строк застосованого до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до 20.05.2024 включно.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 02.05.2024 продовжено строк застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів з 02.05.2024 року по 30.06.2024 року включно.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 Кримінального кодексу України, офіційно непрацевлаштований, немає офіційного джерела прибутку.

Суд вважає, що соціальні зв`язки обвинуваченого не можливо визнати стійкими.

Відносно ризику переховування від суду, суд зазначає, що згідно практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання, якому може бути підданий підозрюваний чи обвинувачений, можна законно розглядати, як таку, що може спонукати до втечі, однак можливість жорстокого засудження є недостатньою для виправдання тримання під вартою. При цьому загроза втечі не випливає з простої можливості для обвинуваченого перетнути кордон держави. Для того, щоб ця обставина мала реальний характер потрібно доказувати наявність інших обставин, а саме: характеристики особи, місце проживання, професію, прибуток, наявність сімейних зв`язків, будь-яких зв`язків з іншою країною, або наявність зв`язків в іншому місці. Ризик втечі не виникає лише за відсутності постійного місця проживання («Сулаоя проти Естонії», «Панченко проти Росії») та зменшується зі збігом часу, проведеного під вартою («Ноймайстер проти Австрії»). Небезпека переховування обвинуваченого не може бути оцінена виключно на основі тяжкості покарання за злочин. Наявність небезпеки переховування повинно бути оцінено з посиланням на ряд інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки втечі, або зробити її настільки незначною, що вона не може виправдати тримання під вартою («Строган проти України»).

При цьому тяжкість злочину не може бути єдиною підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Разом з тим, суд враховує, що ОСОБА_3 обгрунтовано обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, офіційно непрацевлаштований, немає офіційного джерела прибутку. ОСОБА_4 обгрунтовано обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, є особою без громадянства, відносно нього згідно Указу Президента України №203/2021 від 21.05.2021 застосовано персональні спеціальні економічні санкції та інші обмежувальні заходи як до особи, що має вплив на кримінальне середовище, непрацевлаштований, немає офіційного джерела прибутку. ОСОБА_5 обгрунтовано обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, непрацевлаштований, немає офіційного джерела прибутку.

Доводи сторони захисту про те, що обвинувачені не мають наміру переховуватися від суду, мають постійне місце проживання, самі по собі не можуть служити підставою для зміни запобіжного заходу, а мають враховуватися в сукупності з іншими обставинами, встановленими під час розгляду клопотання. В разі переховування обвинувачених, ризик якого залишається високим, стане неможливим подальше судове провадження та реалізація принципу змагальності сторін під час судового розгляду, що також зумовлює подальше застосування тримання під вартою обвинувачених.

Що стосується ризику незаконно впливати на потерпілого та свідків, суд, оцінюючи наявність ризику незаконно впливати на потерпілого та свідків, враховує, що свідки на даний час судом не допитані, та вважає, що ризик такого впливу зберігається до дослідження показань свідків безпосередньо судом під час судового розгляду. Суд не виключає ймовірності того, що не будучи обмеженими у спілкуванні із свідками, обвинувачені можуть здійснювати на них незаконний вплив.

Крім того, що стосується ризиків вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому обвинувачуються, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, суд, враховуючи, що обвинувачені офіційно не працевлаштовані, не мали постійного джерела доходу, обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину, тривалість їх дій згідно обвинувального акта, вважає такий ризик доведеним.

При цьому, враховуючи вимоги ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», суд враховує також наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченими злочину, особи обвинувачених у їх взаємозв`язку з можливими ризиками у справі.

Суд приймає до уваги і стадію даного судового провадження, в межах якого обвинувачені та свідки на даний час судом не допитані, відтак докази, на яких може ґрунтуватися або якими може спростовуватися обвинувачення, судом не досліджувалися. В разі переховування обвинувачених, ризик якого залишається високим, стане неможливим подальше судове провадження та реалізація принципу змагальності сторін під час судового розгляду, що також зумовлює подальше застосування тримання під вартою обвинувачених.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для продовження строку застосованих до обвинувачених запобіжних заходів у виді тримання під вартою, оскільки ризики, встановлені під час розгляду клопотань, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

Враховуючи викладене, з метою забезпечення виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому обвинувачуються, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, суд дійшов висновку про доцільність часткового задоволення клопотань прокурора про продовження строку запобіжних заходів у виді тримання під вартою обвинувачених.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи обставини кримінального провадження, керуючись ч. 4 ст. 183 КПК України, суд вважає недоцільним визначати розмір застави обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_5 .

При цьому суд приймає доводи сторони захисту щодо можливості визначення розміру застави обвинуваченому ОСОБА_4 з огляду на таке.

Так, відповідно до ч. ч. 1, 3, 4 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Частиною 5 статті 182 КПК України встановлено, що розмір застави визначається у межах, зокрема щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи обставини кримінального провадження, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який має постійне місце проживання, родину, його стан здоров`я, а саме те, що він хворіє на важкі захворювання, неодноразово був госпіталізований та потребує постійного лікування, на даний час проходить лікування, потребує медичної допомоги та нагляду, а також враховуючи наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд вважає можливим визначити обвинуваченому ОСОБА_4 заставу в розмірі, передбаченому ч. 5 ст. 182 КПК України, а саме, 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на переконання суду відповідатиме критеріям справедливості та співмірності (пропорційності), достатньою мірою гарантуватиме виконання обвинуваченим ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків та не буде завідомо непомірним для нього.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод покладає на державу обов`язок захищати фізичне здоров`я осіб, позбавлених волі. Держава має право забезпечити належний захист здоров`я ув`язнених, зокрема шляхом надання необхідної медичної допомоги (п.72 рішення від 18.12.2008 р. по справі «Ухань проти України», заява №30628/02).

Що стосується клопотання захисника обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_9 про переведення обвинувачених до іншої установи виконання покарань, суд зазначає таке.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 16.04.2024 постановлено перевести обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , з Державної установи "Київський слідчий ізолятор" до слідчого ізолятору Державної установи "Вінницька установа виконання покарань (№1)", для подальшої доставки обвинувачених до Вінницького міського суду Вінницької області для участі у розгляді даного кримінального провадження. Копію ухвали направлено до Державної установи "Київський слідчий ізолятор" та до Державної установи "Вінницька установа виконання покарань (№1)" для виконання в межах своїх повноважень. Згідно даної ухвали обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 повинні бути переведені до слідчого ізолятору Державної установи "Вінницька установа виконання покарань (№1)", для подальшої доставки обвинувачених до Вінницького міського суду Вінницької області. Дана ухвала набрала законної сили та є обов`язковою до виконання відповідно до ст. 129-1 Конституції України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 174, 176, 177, 178, 181-183, 194, 331 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_6 про продовження строку застосованих до обвинувачених запобіжних заходів у виді тримання під вартою - задовольнити частково.

Клопотання захисників обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 - адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 про зміну застосованих до обвинувачених запобіжних заходів у виді тримання під вартою або ж визначення розміру застави - задовольнити частково.

В задоволенні клопотання захисника обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_9 про переведення обвинувачених до іншої установи виконання покарань - відмовити.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою, застосований до обвинуваченого ОСОБА_3 , - залишити без зміни, продовжити строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк 60 днів, починаючи з 27.06.2024 року по 25.08.2024 року включно.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою, застосований до обвинуваченого ОСОБА_5 , - залишити без зміни, продовжити строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на строк 60 днів, починаючи з 27.06.2024 року по 25.08.2024 року включно.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою, застосований до обвинуваченого ОСОБА_4 , - залишити без зміни, продовжити строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на строк 60 днів, починаючи з 27.06.2024 року по 25.08.2024 року включно.

Одночасно визначити розмір застави в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленим Кабінетом Міністрів України.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на обвинуваченого у разі внесення застави такі обов`язки: прибувати до суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, а саме: міста Вінниці, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання, роботи або навчання, утримуватися від спілкування з особами, які є потерпілим та свідками у кримінальному провадженні.

Термін дії обов`язків покладених судом, у разі внесення застави визначити на час дії ухвали суду.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави.

У разі невиконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Копію ухвали направити начальнику Державної установи "Стрижавська виправна колонія (№81)" для виконання ухвали в частині продовження строку застосованих до обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 запобіжних заходів у виді тримання під вартою.

Ухвала в частині продовження строку застосованих до обвинувачених запобіжних заходів у виді тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченими, їх захисниками, прокурором безпосередньо до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Для осіб, які перебувають під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції, не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя