Справа № 624/277/23
провадження №1-кп/624/15/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2024 року Кегичівський районний суд Харківської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Кегичівка, Харківської області кримінальні провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000282 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кегичівка, Харківської області, громадянина України, розлученого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, з середньою освітою, працюючого слюсарем в Кегичівському КП «Кегичівка Сервіс плюс», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовозобов`язаного, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

- обвинувачення: прокурора Кегичівського відділу Красноградської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_4 ,

- захисту: обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5

в с т а н о в и в:

13.04.2023 від Красноградської окружної прокуратури Харківської області до Кегичівського районного суду Харківської області передано обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.04.2023 № 0000282 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України.

З обвинувального акту вбачається, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Законом України № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» (далі - Закон) відповідно до п. 31 ч. І ст. 85 Конституції України та ст. 5 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» затверджено Указ Президента України від 24.02.2022, яким в Україні з 24.02.2022 введено воєнний стан. Законом України від 15.03.2022 № 2119-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану продовжено 26.03.2022 на 30 діб. Законом України від 21.04.2022 № 2212-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку ції воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану продовжено 25.04.2022 на 30 діб. Законом України від 22.05.2022 № 2263-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану продовжено на 90 діб. Законом України від 16.11.2022 №2738-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану продовжено на 90 діб. Законом України від 06.02.2023 № 58/2023 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану продовжено на 90 діб, тобто з 24.02.2022 по теперішній час в Україні діє правовий режим воєнного стану. Відповідно до Указу Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію», затвердженого Законом України від 03.03.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» № 7113 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993, Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» № 59/2023 від 06.02.2023, оголошено продовження загальної мобілізації, в тому числі і на території Харківської області.

Відповідно до ст. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», починаючи з 24.02.2022 по теперішній час в Україні діє особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування. Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки зазначені в повістках.

ОСОБА_3 , будучи військовозобов`язаним, визнаним придатним до військової служби під час загальної мобілізації, будучи обізнаним про призов за мобілізацією та заздалегідь попередженим про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 08:00 годину 29.03.2023 для подальшої відправки до військової частини, за відсутності поважних причин, не маючи підстав для відстрочки чи звільнення від призову за мобілізацією, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи з прямим умислом, 29.03.2023 року о 08:00 год. не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 для подальшої відправки до військової частини та проходження військової служби, чим ухилився від призову на військову службу за мобілізацією, в особливий період.

14 березня 2024 року захисник звернулася до суду із клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_3 на підставі ст. 47 КК України у зв`язку із передачею його на поруки трудовому колективу Кегичівського комунального підприємства «Кегичівка Сервіс плюс».

В судовому засіданні захисником було підтримано раніше подане клопотання, а також надано клопотання Кегичівського комунального підприємства «Кегичівка Сервіс плюс» від 28.04.2024 про передачу обвинуваченого ОСОБА_3 на поруки вказаній установі. Також до вказаних клопотань було долучено довідку щодо працевлаштування ОСОБА_3 , копію трудової книжки ОСОБА_3 , протокол зборів трудового колективу від 11.02.2024, список учасників зборів трудового колективу від 11.02.2024, характеристика на ОСОБА_3 , копія свідоцтва про народження дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , копія пенсійного посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_7 , копії виписок з медичних установ щодо стану здоров`я ОСОБА_3 , з яких вбачається, що обвинувачений має виразкову хворобу.

Обвинувачений підтримав клопотання свого захисника.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_3 на підставі ст. 47 КК України у зв`язку із передачею його на поруки трудовому колективу.

Заслухавши думку прокурора, сторін кримінального провадження, розглянувши подані клопотання, вивчивши обвинувальний акт, суд дійшов наступного висновку.

З обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_3 , будучи військовозобов`язаним, визнаним придатним до військової служби під час загальної мобілізації, будучи обізнаним про призов за мобілізацією та заздалегідь попередженим про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 08:00 годину 29.03.2023 для подальшої відправки до військової частини, за відсутності поважних причин, не маючи підстав для відстрочки чи звільнення від призову за мобілізацією, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи з прямим умислом, 29.03.2023 року о 08:00 год. не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 для подальшої відправки до військової частини та проходження військової служби, чим ухилився від призову на військову службу за мобілізацією, в особливий період.

Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» здійснює правове регулювання стосовно загального військового обов`язку і військової служби з метою реалізації громадянами України конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни.

Правовою основою також є Закони України «Про оборону України», «Про Збройні Сили України», «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію» щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частина 2 ст. 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України підставою для кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Згідно з положеннями ч.ч. 1, 3 ст.3 КК України законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. Кримінальна протиправність діяння, а також його караність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки КК України.

Вчинене ОСОБА_3 правопорушення, передбачене ст. 336 КК України, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до п`яти років, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжкого злочину, оскільки згідно ч. ч. 3, 4 ст. 12 КК України кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини, і нетяжким злочином є передбачене кримінальним кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Частиною 1 ст. 285 КПК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 47 КК України - особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та щиро покаялася, може бути звільнено від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу підприємства, установи чи організації за їхнім клопотанням за умови, що вона протягом року з дня передачі її на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.

Звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з передачею особи на поруки може мати місце за сукупності таких умов: 1) особа вчинила злочин вперше; 2) діяння належить до злочинів невеликої або середньої тяжкості; 3) особа, яка вчинила злочин, щиро розкаялася; 4) колектив підприємства, установи чи організації звернувся з клопотанням про передачу йому на поруки такої особи; 5) особа, яка вчинила злочин, не заперечує проти закриття кримінальної справи за цією нереабілітуючою підставою.

Отже, підставою такого звільнення є щире каяття особи, яке свідчить про її бажання спокутувати провину перед колективом та виправити свою поведінку.

Також звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 47 КК України можливе лише за клопотанням колективу, членом якого є особа, про передачу її на поруки. Воно має бути оформлене протоколом загальних зборів колективу, який долучається до справи.

За наявності зазначених вище обставин суд вправі звільнити особу від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки трудовому колективу.

Виходячи з наведених положень закону, питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки є правом, а не обов`язком суду і є виправданим лише тоді, коли суд дійде висновку про те, що виправлення конкретної особи, яка вчинила злочин, є можливим без фактичного застосування до неї передбачених законом України про кримінальну відповідальність заходів примусу.

Водночас у абз. 3 п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» зазначено, що звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 47 КК України можливе лише за клопотанням колективу підприємства, установи чи організації, членом якого є особа, про передачу її на поруки.

Відповідно до роз`яснень, наданих у абз. 4 п. 5 Постанови від 23.12.2005, за наявності зазначених вище обставин, а також належно оформленого клопотання суд вправі звільнити особу від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином та не є корупційний, вчинений вперше, свою винуватість ОСОБА_3 визнав, щиросердечно кається, з 01.12.2023 працює на посаді слюсаря аварійно відновлювальних робіт Кегичівського комунального підприємства «Кегичівка Сервіс плюс».

Зі змісту клопотання колективу Кегичівського комунального підприємства «Кегичівка сервіс плюс» та протоколу загальних зборів вбачається, що трудовий колектив клопоче перед судом про передачу ОСОБА_3 на поруки.

При цьому трудовий колектив зобов`язується здійснювати всебічний контроль за поведінкою та виправленням ОСОБА_3 , та у випадку вчиненні останнім нових порушень чи ухилення від громадського впливу негайно повідомити суд.

Судом ОСОБА_3 роз`яснено наслідки звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, передбачених ст. 47 КК України.

Передумовою звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 47 КК України є вчинення вперше нетяжкого злочину, а підставою звільнення - щире каяття та клопотання колективу установи про передачу цієї особи на поруки.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено передумову та підстави звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. .336 КК України.

Згідно з приписами ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

З урахуванням викладеного, ОСОБА_3 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження відносно такої особи закриттю.

Питання про долю речових доказів і документів вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження і таке питання потрібно вирішити в порядку ст.100 КПК України.

У зв`язку з відсутністю речових доказів, дане питання судом не вирішується.

Вимогами ч. 4 ст. 174 КПК України передбачено, що суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

У зв`язку з тим, що арешт на речові докази не накладався і не застосовувався, дане питання судом не вирішується.

В рамках кримінального провадження прокурором в порядку ст. 128 КПК України не було пред`явлено цивільного позову.

Потерпіла сторона по даному кримінальному провадженні відсутня, цивільного позову в рамках кримінального провадження не пред`явлено.

Питання про судові витрати суд вирішує на підставі ст. 124 КПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, здійснені документально підтверджені процесуальні витрати. Оскільки по справі відсутні процесуальні витрати, суд в такому випадку не вирішує дане питання.

Стосовно ОСОБА_3 в ході досудового слідства не обирався запобіжний захід, у зв`язку з чим дане питання судом не вирішується.

Судом також враховано вимоги п.1 ст.6 Конвенції щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітись як обов`язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь умотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.

Керуючись ст.ст. 284,284-286,288,369,370,371,372,376,381-382,395,477 КПК України, ст. 47 КК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання Кегичівського комунального підприємства «Кегичівка Сервіс плюс», обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника адвоката ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_3 на підставі ст. 47 КК України у зв`язку із передачею його на поруки трудовому колективу Кегичівського комунального підприємства «Кегичівка Сервіс плюс» задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, з підстав передбачених ст. 47 КК України, з передачею його на поруки Кегичівському комунальному підприємству «Кегичівка сервіс плюс» (юридична адреса, місцезнаходження за відомостями, внесеними до ЄДРЮОФОПГФ: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ), за умови, що протягом року з дня передачі на поруки він виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.

Закрити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.04.2023 № 0000282 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що у разі порушення ним умов передачі на поруки, відповідно до ч. 2 ст. 47 КК України, він буде притягнутий до кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ст. 336 КК України.

Роз`яснити трудовому колективу Кегичівського комунального підприємства «Кегичівка Сервіс плюс», що відповідно до ч. 1 ст. 289 КПК України, якщо протягом року з дня передачі ОСОБА_3 на поруки колективу, він не виправдає довіру колективу, ухилятиметься від заходів виховного характеру та порушуватиме громадський порядок, збори колективу можуть прийняти рішення про відмову від поручительства за взяту ними на поруки особу. Відповідне рішення направляється до суду, який прийняв рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Повідомити трудовий колектив Кегичівського комунального підприємства «Кегичівка Сервіс плюс» про передачу йому ОСОБА_3 на поруки, направивши копію даної ухвали.

Копію даної ухвали негайно після проголошення вручити сторонам по справі та прокурору.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Кегичівський районний суд Харківської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1