Дата документу 03.06.2024
Справа № 334/4475/24
Провадження № 1-кс/334/1345/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2024 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисників адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Ленінського районного суду м. Запоріжжя клопотання слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000669 від «02» квітня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Запоріжжя, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, не маючого утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

03 червня 2024 року слідчий ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , який підозрюється у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України.

В клопотанні зазначив, що ОСОБА_4 , порушуючи вимоги Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992 та Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, спорядження гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998, не маючи відповідного передбаченого законом дозволу на придбання та зберігання бойових припасів, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин та в невстановленому місці, у березні 2024 року, в невстановлений час, маючи умисел на незаконне придбання та зберігання бойових припасів, незаконно придбав предмет схожий на корпус гранати, який згідно висновку експерта Запорізького НДЕКЦ № СЕ-19/108-24/10368-ВТХ від 02.06.2024 є корпусом бойової ручної наступальної осколкової гранати РГД-5 промислового виготовлення, який до бойових припасів та вибухових пристроїв не відноситься, але містить в собі заряд бризантної вибухової речовини тротил, масою 100-115г.

Даний предмети він переніс за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , де в подальшому зберігав до моменту виявлення та вилучення співробітниками поліції під час проведення санкціонованого обшуку від 01.06.2024.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, а саме придбання, носіння, зберігання, бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

01.06.2024, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 208 КПК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано за вчинення кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

02.06.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України.

Зібрані під час досудового розслідування докази в сукупності підтверджують існування обґрунтованої підозри ОСОБА_4 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, що в свою чергу відповідно до положень ч. 2 ст. 177 КПК України є підставою для застосування запобіжного заходу.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п. п.1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на іншого підозрюваного та свідків у цьому кримінальному провадженні.

Ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 7 років, а тому, побоюючись покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винним, підозрюваний може переховуватись органів досудового розслідування та суду у подальшому. Про наявність зазначеного ризику також свідчить відсутність стійких соціальних зв`язків у м. Запоріжжі, що дозволить безперешкодно змінити місце проживання з метою переховування від органів досудового розслідування.

Ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що він може незаконно впливати на іншого підозрюваного у кримінальному провадженні, з яким підозрюваний знайомий особисто, та, перебуваючи на свободі, може шляхом погроз, вмовлять незаконно вплинути на нього, у тому числі щодо його позиції про джерела отримання психотропної речовини, яка у подальшому збувалась, розподілу грошових коштів, а також свідка, до якого, відповідно до Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві», застосовано заходи забезпечення безпеки.

ОСОБА_4 , зі слів останнього, володіє певними соціальними зв`язками, що не виключає або суттєво не зменшує ризик втечі, не слугує достатнім стримуючим фактором для забезпечення його належної процесуальної поведінки з урахуванням обставин вказаного кримінального провадження, і жодним чином не свідчить на користь того, що обрання більш м`якого запобіжного заходу зможе запобігти ризикам, передбаченим п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Слідчий просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримала клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 з підстав, викладених у клопотанні, просила задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 просив відмовити у клопотанні слідчого та не застосовувати відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засідання була прийнята відмова підозрюваного ОСОБА_4 від адвоката, якого було призначено на підставі доручення центру безоплатної правової допомоги ОСОБА_6 .

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 заперечував проти клопотання, посилався на недоведеність прокурором ризиків, передбачених 177 КПК України, для застосування найсуворішого запобіжного заходу, просив застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід, оскільки останній має стійкі соціальні зв`язки, а саме проживає з цивільною дружиною та дитиною.

Вислухавши доводи та пояснення прокурора та захисника, пояснення підозрюваного ОСОБА_4 дослідивши матеріали справи в їх сукупності, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Під час судового розгляду встановлено, що 02.04.2024 року внесено відомості про об`єднане кримінальне провадження до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000669 за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1, 2 ст. 307 КК України. (а.с.6-8)

Згідно Протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 01.06.2024 року, 01.06.2024 року о 20:02 (час фактичного затримання: 01.06.2024 о 18:01 місце фактичного затримання АДРЕСА_1 ) затримано особу, підозрюваного у вчиненні злочину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у порядку ст. 208 КПК України. (а.с.32-35)

02.06.2024 року в ході розслідування кримінального провадження № 0000669 від «02» квітня 2024 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України.(а.с.38-41)

Згідно з ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, тримання під вартою.

Частина третя ст. 176 КПК України встановлює, що слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності інші обставини, перелік яких визначено ч.1 ст. 178 КПК України.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 8 липня 2003 року, у справі № 1-23/2003, запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований лише з мотиву тяжкості злочину, оскільки це суперечить Конституції України, відповідно до якої особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду (ст.29, 62 Конституції України).

Як вбачається з доданих до клопотання матеріалів, підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого правопорушення, яка повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- протоколом обшуку за адресою: АДРЕСА_1 від 01 червня 2024 року;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 03.06.2024 року;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 03.06.2024 року;

- протоколом затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від 01.06.2024 року;

- висновком експерта Запорізького НДЕКЦ № СЕ-19/108-24/10368-ВТХ від 02.06.2024 року.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до клопотання, слідчим були зазначені такі ризики, як можливість ОСОБА_4 переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на іншого підозрюваного та свідків у цьому кримінальному провадженні.

Слідчий в обґрунтуванні одного з ризиків ,посилається на те, що ОСОБА_4 з метою уникнення покарання за даний злочин, буде переховуватись від органів досудового розслідування, суду, що являється ризиком, передбаченим п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Суд критично оцінює дані пояснення, оскільки наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами, а стороною обвинувачення не надано на підтвердження цього жодного доказу.

Окрім того, в контексті практики ЄСПЛ ризик втечі підозрюваного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі, або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня. Так, ЄСПЛ в справі «Бекчиєв проти Молдови», підкреслював, що ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню. Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Більш того, суд погоджується зі стороною захисту, яка наголосила, що стороною обвинувачення не підтверджений факт саме мети переховування підозрюваного від органу досудового розслідування.

Також, слідчий суддя при розгляді клопотання враховує, що підозрюваний ОСОБА_4 має постійне місце проживання, а саме АДРЕСА_1 .

Запобігти ризику, який передбачений п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме незаконно впливати на іншого підозрюваного, свідків, можливо і застосувавши запобіжний захід цілодобовий домашній арешт, доводів, які б виключали застосування менш суворого запобіжного заходу в клопотанні не викладено.

Законодавство покладає обов`язок доказування протягом розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу наявності вказаних у клопотанні слідчим ризиків та недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання цим ризикам на прокурора.

В судовому засіданні стороною обвинувачення не доведена недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи вищевикладене, у слідчого судді відсутні підстави для застосування відносно ОСОБА_4 найсуворішого запобіжного заходу, яким є тримання під вартою.

Таким чином, для забезпечення виконання ОСОБА_4 обов`язків, покладених на нього КПК України, необхідно застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Даний запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків під час досудового слідства та у суді.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 184, 194, 202, 309 КПК України, слідчий суддя -

УXВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, за його місцем проживання, без застосування засобів електронного контролю, заборонивши ОСОБА_4 залишати своє фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово - по 02.08.2024 року включно, у межах строку досудового розслідування кримінального провадження № 0000669 від «02» квітня 2024 року.

Покласти на ОСОБА_4 , наступні обов`язки:

- не залишати цілодобово без дозволу слідчого, прокурора, суду місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

- прибувати за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду залежно від стадії кримінального провадження;

- утримуватися від спілкування зі свідками.

Відповідно до п. 1 ч.3 ст. 202 КПК України підозрюваного негайно доставити до місця проживання і звільнити з-під варти.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Забезпечення виконання застосованого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту покласти на співробітників Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області шляхом контролю перебування підозрюваного ОСОБА_4 за місцем його проживання.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили але не зупиняє її виконання.

Оголошення повного тексту ухвали 04 червня 2024 року о 11 год. 00 хв.

Слідчий суддя: ОСОБА_1