ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 585/29/23 Номер провадження 11-кп/814/1187/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2024 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого суддіОСОБА_2
суддів: за участю: секретаря судового засідання прокурора захисника обвинуваченогоОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ОСОБА_8

розглянувши в судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 червня 2022 року за №0000059, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , на вирок Роменського міськрайонного суду Сумської області від 10 листопада 2023 року,

в с т а н о в и л а :

Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Первомайськ Миколаївської обл., проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у силу ст.89 КК України не судимого,

визнано винуватим і засуджено за:

ч.1 ст.111 КК України (в редакції від 07 жовтня 2014 року №1689-VII, яка діяла до 06 березня 2022 року) - на 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна, крім житла;

ч.2 ст.111 КК України (в редакції від 03 березня 2022 року №2113-ІХ, яка діє з 07 березня 2022 року) - на 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна, крім житла;

ч.1 ст.263 КК України - на 5 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим призначено ОСОБА_8 остаточне покарання - 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна, крім житла.

Строк покарання ОСОБА_8 ухвалено обчислювати з моменту його затримання - 17 серпня 2022 року, та на підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано в цей строк попереднє ув`язнення ОСОБА_8 із 17 серпня 2022 року до дня набрання вироком законної сили з розрахунку день за день.

Залишено ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави до набрання вироком законної сили.

Вирішено питання щодо арешту майна, процесуальних витрат і речових доказів.

За вироком суду ОСОБА_8 визнано винуватим і засуджено за таких обставин.

24 лютого 2022 року о 05 годині РФ незаконно вторглась на територію України та здійснила збройний напад, застосовуючи ЗС РФ.

За Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб, який у подальшому було продовжено, в тому числі до 23 серпня 2022 року.

Громадянин України ОСОБА_8 , діючи з прямим умислом, із мотивів особистого характеру та непогодження з політикою представників державної влади України, виходячи з геополітичних інтересів РФ, які передбачають перебування України у сфері її впливу, будучи обізнаним про факт ведення РФ агресивної війни та проведення у зв`язку з цим підривної діяльності проти України, з метою завдання шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України, вчинив державну зраду у формі переходу на бік ворога та надання іноземній державі, її представникам допомоги у проведенні підривної діяльності проти України.

Так, 25 лютого 2022 року ОСОБА_8 в м. Ромни Сумської обл., будучи обізнаним та чітко усвідомлюючи факт здійснення РФ військової агресії проти України, що незаконно вторглась на територію України через державні кордони України в Автономній республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській та інших областях, здійснила збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, окупувала частини вказаної території з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, установив контакт із представниками ЗФ РФ із метою надання останнім допомоги у проведенні підривної діяльності проти України.

25 лютого 2022 року о 12 годині 34 хвилини ОСОБА_8 прибув власним автомобілем «BMW Х5» сірого кольору, н.з. НОМЕР_1 , на територію заправки «ANP» по вул. Горького, 55-А в м. Ромни Сумської обл. із метою зустрічі колони військової техніки РФ, де о 12 годині 37 хвилин, перебуваючи в цьому транспортному засобі, зустрів колону військової техніки РФ, яка рухалася через м. Ромни Сумської обл. по трасі Р60 сполученням «Кролевець-Пирятин» у напрямку траси Н07 сполученням «Київ-Суми-Юнаківка». ОСОБА_8 , будучи місцевим жителем, чітко обізнаним про всі можливі дороги, що ведуть в обхід основних доріг, перебуваючи на автомобілі «BMW Х5», н.з. НОМЕР_1 , разом із представником ЗС РФ здійснив супровід колони військової техніки РФ (в/ч НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_25, НОМЕР_26) у кількості 128 одиниць, серед яких: БМП - 2 шт., БТР - 34 шт., «Т-72» - 11 шт., «УРАЛ» - 23 шт., «КАМАЗ» - 35 шт., РСЗВ БМ 21 - 4 шт., САУ - 6 шт., МТЛБ - 8 шт., інженерної техніки - 3 шт., ЗРК «Оса» - 1 шт., РЕБ - 1 шт. Зазначена вище колона військової техніки РФ під супроводом ОСОБА_8 з представником ЗФ РФ продовжила рух по трасі Т НОМЕР_4 із м. Ромни Сумської обл. у напрямку смт Талалаївка Прилуцького р-ну Чернігівської обл., а затим - у с. Обухове Прилуцького р-ну Чернігівської обл. Після чого ОСОБА_8 автомобілем «BMW Х5», н.з. НОМЕР_1 , повернувся в м. Ромни Сумської обл., а колона військової техніки РФ із представниками ЗС РФ продовжила рух у напрямку м. Прилуки Чернігівської обл.

Таким чином, 25 лютого 2022 року ОСОБА_8 , діючи з прямим умислом, супроводжуючи колону військової техніки РФ разом із представниками ЗС РФ у обхід траси Н07 сполученням « Київ-Суми-Юнаківка », де на ділянці АДРЕСА_2 розміщувалися підрозділи ЗС України та Сил ТРО ЗС України, які безпосередньо здійснювали оборону, створив передумови для успішного проведення представниками РФ підривної діяльності, а саме: наніс шкоду державній безпеці України, підірвав стан боєготовності підрозділів ЗС України, створив загрозу життю та здоров`ю військовослужбовців ЗС України, чим знизив обороноздатність України та забезпечив безперешкодне просування підрозділів ЗС РФ углиб території України.

У подальшому в період збройної агресії РФ проти України представник ЗС РФ ОСОБА_9 в умовах воєнного стану залучив до конфіденційного співробітництва ОСОБА_8 з метою отримання від останнього актуальних розвідувальних даних для проведення підривної діяльності проти України та завдання шкоди суверенітетові, територіальній цілісності й недоторканості, обороноздатності, державній безпеці України. Представник ЗС РФ ОСОБА_9 за допомогою облікового запису в месенджері «Телеграм», зареєстрованого за номерами: НОМЕР_5 , НОМЕР_6 установив зв`язок із ОСОБА_8 з метою отримання від останнього на виконання своїх завдань інформації, зокрема, про координати місць дислокації військових підрозділів ЗС України та інших військових формувань, кількості їх особового складу та військової техніки ЗС України, інших військових формувань, її переміщення на території АДРЕСА_2 .

У свою чергу, ОСОБА_8 в умовах воєнного стану, діючи з прямим умислом, із метою завдання шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України, вчинив державну зраду у вигляді переходу на бік ворога та надання безпосередньої допомоги представнику ЗС РФ ОСОБА_9 у проведенні підривної діяльності проти України.

На виконання завдань представника ЗС РФ ОСОБА_9 ОСОБА_8 із 07 серпня 2022 року та до моменту його затримання 17 серпня 2022 року за допомогою месенджера «Телеграм», зареєстрованого за номером: НОМЕР_7 , що перебував у його користуванні, з використанням власного мобільного телефону «Iphone 11 Pro, IMEI 1: НОМЕР_8 , IMEI 2: НОМЕР_9 , неодноразово передавав представнику ЗС РФ ОСОБА_9 інформацію про знаходження військової техніки та складів зброї ЗС України, інших військових формувань, її кількості на території АДРЕСА_2 , зокрема, надсилав координати розташування особового складу, військової техніки та складів зброї ЗС України, інших військових формувань.

07 серпня 2022 року в проміжок часу з 03 години 41 хвилини до 03 години 48 хвилин ОСОБА_8 в м. Ромни Сумської обл., виконуючи раніше отримане завдання, використовуючи свій мобільний телефон "Iphone 11 Pro", IMEI 1: НОМЕР_8 , IMEI 2: НОМЕР_9 , та обліковий запис месенджера «Телеграм» з номером телефону: НОМЕР_7 , під час листування та переписки надіслав на обліковий запис ОСОБА_9 у месенджері «Телеграм» із номером телефону: НОМЕР_5 , інформацію про озброєння, координати розташування особового складу, військової техніки та складів зброї ЗС України, інших військових формувань. Також у ході вказаного вище листування ОСОБА_9 надав ОСОБА_8 завдання щодо збору інформації про розташування та чисельність особового складу підрозділу ЗС України.

Продовжуючи виконання злочинного завдання, ОСОБА_8 11 серпня 2022 року в період часу з 03 години 30 хвилин до 03 години 36 хвилин у м. Ромни Сумської обл., використовуючи власний мобільний телефон "Iphone 11 Pro", IMEI 1: НОМЕР_8 , IMEI 2: НОМЕР_9 , та обліковий запис месенджера «Телеграм» з номером телефону: НОМЕР_7 , під час листування і переписки надіслав на обліковий запис ОСОБА_9 у месенджері «Телеграм» із номером телефону: НОМЕР_6 , інформацію про озброєння, переміщення та координати розташування особового складу, військової техніки підрозділу ЗС України, тим самим, виконав раніше отримане завдання від представника ЗС РФ. У ході названого вище листування ОСОБА_10 надав ОСОБА_8 завдання щодо збору інформації про озброєння та переміщення особового складу підрозділу ЗС України.

Окрім того, ОСОБА_8 , діючи з прямим умислом, без передбаченого законом дозволу незаконно придбав і затим зберігав 202 військові проміжні патрони калібру 5,45*39 мм, зразка 1974 року, упаковані у 2 поліетиленові пакети та 5 паперових пакунків, які є бойовими припасами, придатними та призначеними для стрільби з бойової нарізної вогнепальної зброї калібру 5,45 мм: автоматів АК-74, АКС-74У, ручних кулеметів РПК-74 та їх модифікацій, у дерев`яній шафі, що знаходилась на огороженій прибудинковій території поруч з квартирою за місцем проживання ОСОБА_8 по АДРЕСА_1 до моменту вилучення згаданих бойових припасів 17 серпня 2022 року в ході огляду співробітниками Управління СБ України у Сумській області.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить скасувати вирок Роменського міськрайонного суду Сумської області від 10 листопада 2023 року та закрити кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю доказів винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст.111, ч.1 ст.263 КК України, скасувати арешти майна, повернути вилучене майно власнику. Свої вимоги мотивує тим, що місцевий суд не врахував те, що: надані стороною обвинувачення не доводять винуватість ОСОБА_8 у вчиненні зазначених вище кримінальних правопорушень, наявність у його діях усіх елементів пред`явленого обвинувачення; досудове розслідування було проведено поверхово й однобічно; показання обвинуваченого є логічними, послідовними та підтверджуються іншими доказами; ОСОБА_8 не вчиняв державну зраду та незаконне поводження з бойовими припасами, оскільки їхав у своєму транспортному засобі поруч із колоною військової техніки ЗС РФ під погрозами застосування до нього зброї військовослужбовцями ЗС РФ і вилучення його автомобіля, не відстежував рух військовослужбовців, військову техніку та місця розташування військових частин ЗС України, не спілкувався із військовослужбовцями ЗС РФ у мережі Інтернет, натомість сторонні особи використали його обліковий запис у мережі «Телеграм» з підключенням до нього доступу до інших мобільних терміналів або комп`ютерів, його телефон починаючи з лютого 2022 року використовували та оглядали за пред`явленою вимогою військовослужбовці ЗС РФ (25 лютого 2022 року), працівники поліції, ТРО (у квітні 2022 року), вилучені у дворі домоволодіння за місцем його проживання, до якого мали місце сторонні особи, патрони йому не належать та могли бути підкинуті поліцією, а докази про протилежне мають сумнівний характер; кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 сфабриковане з метою його дискредитації з огляду на те, що громадські активісти м. Ромни діяли під впливом споживання контенту із соціальних мереж, який першочергово вже мав інформаційне забарвлення; докази відправки інформації з облікового запису обвинуваченого в мережі «Телеграм» не підлягають криміналістичній ідентифікації без дослідження додаткових мета-даних, так як наявна можливість діяти з декількох пристроїв із одного облікового запису, тобто іншою особою, а не ОСОБА_8 ; досудові й судові показання свідка ОСОБА_11 містять розбіжності між собою, і, виходячи з них, він, будучи військовослужбовцем, мав би вжити передбачених законом заходів для перевірки незаконної розвідувальної діяльності ОСОБА_12 , але не зробив цього та намагався приховати такі факти, що свідчить про сумнівність його показань і наявність у ОСОБА_11 особистих мотивів оговорювати обвинуваченого; в цьому провадженні наявна провокація злочину, адже передача координат із облікового запису ОСОБА_8 контролювалась правоохоронними органами та становила небезпеку для ЗС України, у зв`язку з чим була безпідставно не припинена відразу ж після передачі даних геолокації; показання свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 (понятих під час проведення огляду за місцем проживання обвинуваченого) підлягають критичній оцінці, так як вони не є місцевими жителями, а доставлені поліцією з іншого міста, формально брали участь у вказаній слідчій дії; під час огляду відеозапис не здійснювався, розпочався вже після того як патрони були висипані на землю, не було належним чином зафіксовано обставини роз`яснення прав учасникам огляду, надання згоди власником на проведення огляду його домоволодіння, виявлення та вилучення бойових приписів, не з`ясовано їх походження шляхом проведення необхідного обсягу слідчих дій; в протоколі огляду та висновку експертизи зазначено різну кількість набоїв. Водночас захисник посилається на те, що суд першої інстанції безпідставно не врахував надані стороною захисту роздруківки скріншотів із декількох операційних систем, відкритих джерел щодо спорядження військових ЗС РФ, зміст яких підтверджує показання ОСОБА_8 .

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ заслухала суддю-доповідача, думку обвинуваченого та його захисника про задоволення апеляційної скарги, заперечення прокурора проти апеляційної скарги, перевірила матеріали кримінального провадження, обговорила доводи апеляційної скарги та дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Статтею 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності в кримінальному провадженні доказів учинення ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст.111, ч.1 ст.263 КК України, позбавлені підстав.

Натомість, висновок місцевого суду про доведеність винуватості громадянина України ОСОБА_8 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених: ч.1 ст.111 КК України (в редакції від 07 жовтня 2014 року №1689-VII, яка діяла до 06 березня 2022 року) - державної зради, а саме умисного вчинення діяння на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній, інформаційній безпеці України у вигляді переходу на бік ворога та надання іноземній державі, її представникам допомоги у проведенні підривної діяльності проти України; ч.2 ст.111 КК України (в чинній редакції від 03 березня 2022 року №2113-ІХ, яка діє з 07 березня 2022 року, в тому числі на сьогодні) - державної зради, а саме умисного вчинення діяння на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній, інформаційній безпеці України у вигляді переходу на бік ворога та надання іноземній державі, її представникам допомоги у проведенні підривної діяльності проти України, вчинене в умовах воєнного стану; ч.1 ст.263 КК України - незаконного придбання та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, є обґрунтованим, його зроблено на підставі об`єктивного з`ясування обставин, підтверджених доказами, дослідженими та перевіреними під час судового розгляду з дотриманням ст.23 КПК України й оціненими відповідно до ст.94 КПК України.

Такий висновок щодо вчинення обвинуваченим державної зради підтверджується показаннями свідка ОСОБА_15 , який підтвердив те, що 25 лютого 2022 року (наступного дня після початку збройної агресії РФ проти України) в обідній час доби по вул. Центральній через центр с. В. Бубни Роменського р-ну Сумської обл. рухалась колона військової техніки ЗС РФ, що він знімав на мобільний телефон. У цей час до нього під`їхав автомобіль «BMW Х5» сірого кольору, н.з. НОМЕР_1 , який прямував разом із колоною військової техніки ЗС РФ ліворуч від неї. Після зупинки із названого вище транспортного засобу вийшов військовослужбовець ЗС РФ і направив на нього ( ОСОБА_15 ) автомат, із водійського місця - інший військовослужбовець ЗС РФ, а з пасажирського місця - ОСОБА_8 . Військовослужбовець ЗС РФ наказав йому ( ОСОБА_15 ) вийняти сім-карту з телефона та після того як це не вдалося висловив вимогу віддати телефон, що він ( ОСОБА_15 ) і зробив. Інший військовослужбовець ЗС РФ та обвинувачений знаходились біля машини, ОСОБА_8 поводив себе спокійно, не хвилювався, на ньому не було ніяких засобів утримання типу кайданок чи інших, військовослужбовці ЗС РФ йому не погрожували. Після відібрання телефону військовослужбовці ЗС РФ та обвинувачений згаданим вище автомобілем разом із колоною військової техніки ЗС РФ поїхали далі через с. В. Бубни Роменського р-ну Роменської обл. Затим від односельчан йому ( ОСОБА_15 ) стало відомо, що й раніше ОСОБА_12 їздив автомобілем «BMW Х5», н.з. НОМЕР_1 , на території села.

15 липня 2022 року в ході пред`явлення для впізнання свідки ОСОБА_15 та ОСОБА_16 впізнали ОСОБА_8 як особу, яка 25 лютого 2022 року в с. В. Бубни Роменського р-ну Роменської обл. знаходилась із військовослужбовцями ЗС РФ у автомобілі «BMW Х5» сірого кольору, н.з. НОМЕР_1 , що підтверджується протоколами цієї слідчої дії з додатками (т.2 а.п.92-99).

Свідок же ОСОБА_17 підтвердив показання свідка ОСОБА_15 у тому, що 25 лютого 2022 року в денний час доби по вул. Центральній у с. Великі Бубни Роменського р-ну Сумської обл. із м. Ромни Сумської обл. у напрямку населеного пункту Чернігівської обл. рухалась колона військової техніки ЗС РФ, яку попереду супроводжував автомобіль підвищеної прохідності (позашляховик) «BMW, н.з. НОМЕР_1 . У колоні були самохідні установки, танки, вантажівки та інша військова техніка. У цей час названий вище автомобіль «BMW» зупинився, з водійського місця якого вийшов військовослужбовець ЗС РФ, а з пасажирського - чоловік у цивільному одязі, тобто, як установлено вище, ОСОБА_12 . Обвинувачений вільно пересувався, оглядався в сторони, палив цигарку. Затим військовослужбовець ЗС РФ та ОСОБА_12 сіли на ті ж місця у транспортний засіб «BMW», н.з. НОМЕР_1 , та поїхали далі центральною дорогою села, вони між собою діяли злагоджено як об`єднані спільною метою. Із ними вирушила й колона військової техніки ЗС РФ. У подальшому відеозаписи з місця події він продемонстрував слідчому.

Відповідно до протоколів оглядів від 15 липня, 14 вересня 2022 року й технічного носія інформації з 36 відеофайлами з мобільного телефону свідка ОСОБА_17 , на них зафіксовано рух 25 лютого 2022 року через с. Великі Бубни Роменського р-ну Сумської обл. колони військової техніки ЗС РФ (військової бронетехніки типу БТР, БМП, БМД, БМ-21 «Град», танків, самохідних артилерійських установок, військових легкоброньованих та вантажних автомобілів) у супроводі з автомобілем «BMW Х5», НОМЕР_1 , у салоні якого перебували три чоловіка, що коментує особа, яка здійснювала відеофіксацію: «і беха іх сопровождаєт … В номера … зупиняється беха В номера». У подальшому транспортний засіб «BMW Х5», НОМЕР_1 , зупинився, з його водійського місця вийшов військовослужбовець ЗС РФ, з переднього пасажирського сидіння - обвинувачений у цивільному одязі, який рухався у напрямку зупинки, поводив себе вільно, невимушено, пересувався без будь-якого примусу з боку військовослужбовців ЗС РФ. Ознаки застосування до нього психологічного насильства в поведінці останнього були відсутні. Затим ОСОБА_12 та військовослужбовець ЗС РФ синхронно сіли в автомобіль «BMW Х5», НОМЕР_1 , на ті ж місця та продовжили рух із колоною військової техніки ЗС РФ (т.2 а.п.56-58, 60-80).

Свідок ОСОБА_18 підтвердила показання свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_17 про те, що 25 лютого 2022 року приблизно о 13 годині здійснювався рух колони військової техніки ЗС РФ та попереду її ввесь час супроводжував автомобіль підвищеної прохідності (позашляховик) «BMW» через центр с. Великі Бубни Роменського р-ну Сумської обл. із м. Ромни Сумської обл. у напрямку смт Талалаївка Прилуцького р-ну Чернігіївської обл., що вона фотографувала та знімала на відеозапис за допомогою мобільного телефона. У цій колоні була велика кількість військової техніки - приблизно 120 одиниць, зокрема, типу самохідних артилерійських машин, БМП, вантажівок із тентом. У центрі с. Великі Бубни Роменського р-ну Сумської обл. колона військової техніки ЗС РФ призупинялась, посеред неї знаходився згаданий вище автомобіль «BMW», а після продовження руху колони цей автомобіль знову рухався як поміж технікою ЗС РФ, так і попереду (приблизно за 20-50 м) колони. Здійснені фотознімки та відеозаписи вона опублікувала у своєму обліковому записі в мережі «Фейсбук».

Показання свідка ОСОБА_18 відповідають даним протоколу огляду публікації від 17 червня 2022 року з фототаблицею, за змістом якого ІНФОРМАЦІЯ_3 о 15 годині 09 хвилин ОСОБА_18 в соціальній мережі "Фейсбук" з іменем користувача « ОСОБА_19 » розмістила на сторінці свого облікового запису публікацію наступного змісту: «Великі Бубни, Роменський район. Щойно. Рухаються в бік Талалаївки. Супроводжує паркетник "БМВ" сірого кольору на українських номерах. Танки, БМП, БТР, САУ, гради, Камази, бензовози. Всього 115-120 одиниць. Розпізнавальні знаки «2» у червоному і рідко в зеленому шестикутнику». Публікація містить і відеозапис руху колони військової техніки ЗС РФ (БМП, БТР, САУ, гаубиць та іншої військової техніки) з цифровими позначками білого кольору на бортах. Водночас ОСОБА_18 прокоментувала публікацію у відповідь іншому співрозмовнику: «… легковий автомобіль їхав спочатку спереду колони і повільно, щоб не відриватись від колони, а коли добігла до центру, то цей же автомобіль був уже поміж важкої техніки …, нікуди не з`їхав, нікуди не звернув, а їхав спокійно між військової техніки ворожої купи орків» з прикріпленням фотознімку автомобіля «BMW Х5», на що користувач « ОСОБА_20 » додала коментар: «… ми теж бачили цю машину коли колона йшла біля хліб заводу в Ромнах. Вільно рухалась поміж танків» (т.2 а.п.81-87).

Обставини подальшого руху колони військової техніки ЗС РФ підтверджуються показаннями свідка ОСОБА_21 про те, що 25 лютого 2022 року в денний час доби зі сторони с. Великі Бубни в напрямку АДРЕСА_3 прямувала велика колона військової техніки ЗС РФ, що він знімав на мобільний телефон. Попереду напрямку руху цієї колони їхав автомобіль підвищеної прохідності (позашляховик), у салоні якого перебували два військовослужбовці ЗС РФ зі зброєю, один із яких виконував функції водія, та ОСОБА_12 у цивільному одязі. Військовослужбовці ЗС РФ помітили його ( ОСОБА_21 ) та після зупинки автомобіля військовослужбовець ЗС РФ, який був за кермом, наказав віддати йому телефон, зазначивши, що вони йому нічого робити не будуть. Водій передав вилучений телефон обвинуваченому, який витягнув із названого телефона сім-карту, але після того як вони від`їхали на певну відстань, повернулись і знову наказали віддати телефон, забрали другу сім-карту, й затим вирушили в напрямку с. Скороходове Чернігівської обл. Протягом усього часу зупинки ОСОБА_8 розмовляв із цими військовослужбовцями ЗС РФ, поводив себе спокійно, таким чином наче він діє з ними з однією метою, до останнього ніякий примус не застосовувався. Через деякий час він ( ОСОБА_21 ) в соціальних мережах на відеозаписі впізнав обвинуваченого як чоловіка в цивільному одязі, який за наведених вище обставин рухався з військовослужбовцями ЗС РФ у згаданому вище транспортному засобі.

За змістом протоколу огляду технічного носія інформації з інформацією оператора мобільного зв`язку від 22 грудня 2022 року та додатками до нього встановлено, що абонентський номер мобільного телефону свідка ОСОБА_21 : НОМЕР_10 , ІМЕІ: НОМЕР_11 , який у нього відібрали військовослужбовці ЗФ РФ у присутності ОСОБА_8 , 25 лютого 2022 року реєструвався в зоні дії базових станцій населених пунктів Роменського р-ну Сумської обл. і затим у смт Талалаївка Прилуцького р-ну Чернігівської області. При цьому, з 25 лютого 2022 року 15 години 25 хвилин, тобто після того як військовослужбовці ЗС РФ забрали сім-карту ОСОБА_21 , зазначений абонентський номер був активізований у терміналі з ІМЕІ: НОМЕР_12 , і перебував у зоні дії базових станцій спочатку смт Талалаївка Прилуцького р-ну Чернігівської обл., потім цього ж дня в с. Плутагар, с. Болотниця, м. Гмирянка та м. Ічня Прилуцького р-ну, с. Дмитрівка Ніжинського р-ну Чернігівської обл. 25 лютого 2022 року о 15 годині 28 хвилин та о 15 годині 29 хвилин відбулось два з`єднання номерів телефону НОМЕР_10 (свідка ОСОБА_21 , який у нього відібрали військовослужбовці) та НОМЕР_7 ( ОСОБА_8 ). (т.2 а.п.208-217).

Таким чином, із аналізу вказаних вище обставин убачається, що військовослужбовці ЗФ РФ забрали сім-карту ОСОБА_21 , вставили в інший телефон та продовжували її використовувати, оскільки зафіксовано подальший рух між базовими мобільними станціями операторів у різних географічних місцевостях, призначенням якої, в тому числі було встановлення зв`язку з ОСОБА_8 .

Викладені вище докази об`єктивно підтверджуються даними технічного носія інформації з відеозаписами з камер спостереження у м. Ромни Сумської обл. та протоколу їх огляду від 16 липня 2022 року з фототаблицею, якими зафіксовано, що 25 лютого 2022 року о 12 годині 34 хвилини обвинувачений самостійно автомобілем «BMW Х5» сірого кольору, н.з. НОМЕР_13 , прибув на територію АЗС «ANP» по вул. Горького, 55-А в м. Ромни Сумської обл., сходив у приміщення АЗС та о 12 годині 37 хвилин від`їхав до Т-подібного перехрестя біля цієї АЗС, де зупинився на узбіччі дороги. Одночасно з цим на проїзну частину з лівого боку перехрестя виїхало декілька одиниць військової техніки ЗС РФ (БТР, БМП), які зупинились біля автомобіля «BMW Х5», н.з. НОМЕР_13 . Із автомобіля «BMW Х5», н.з. НОМЕР_13 , вийшов ОСОБА_8 та попрямував із військовослужбовцями ЗС РФ у напрямку будівлі кіоску за автомобіль. Через декілька секунд обвинувачений сів за кермо автомобіля «BMW Х5», н.з. НОМЕР_13 , а разом із ним - на переднє пасажирське сидіння - військовослужбовець ЗС РФ. О 12 годині 38 хвилин автомобіль «BMW Х5» н.з. НОМЕР_13 , розпочав супроводження колони військової техніки ЗС РФ, яка рухалась за ним. У проміжок часу з 12 години 38 хвилин до 13 години 16 хвилин відбувся повноцінний рух колони військової техніки ЗС РФ (БМП, БРДМ, танків, гаубиць, вантажівок, САУ, інженерної та іншої військової техніки) із цифровими позначками білого та зеленого кольорів на бортах, зображенням цифри «2» у червоному й помаранчевому колах. На техніці переміщувались військовослужбовці ЗС РФ зі стрілецькою зброєю в руках та пов`язками червоного кольору на передпліччі правої руки. Увесь час вказану вище колону супроводжував автомобіль «BMW Х5», н.з. НОМЕР_13 , на передньому пасажирському сидінні якого військовослужбовець ЗС РФ подавав сигнали руками бронетехніці (т.2 а.п.17-32).

Зазначений вище маршрут супроводження ОСОБА_8 колони військової техніки ЗС РФ встановлено й даними протоколу огляду технічного носія з інформацією оператора мобільного зв`язку від 22 грудня 2022 року з додатками, за якими, виходячи із зон дії базових станцій, де фіксувався абонентський номер мобільного телефону обвинуваченого: НОМЕР_7 , ІМЕІ: НОМЕР_14 , 25 лютого 2022 року ОСОБА_8 з м. Ромни Сумської обл. переміщувався в с. Великі Бубни Сумської обл., далі в АДРЕСА_2 та 25 лютого 2022 року о 17 годині 26 хвилин повернувся в м. Ромни Сумської обл. Також 25 лютого 2022 року в період часу з 14 години 11 хвилин до 14 години 24 хвилини абонентський номер ОСОБА_8 був активований у мобільному терміналі з ІМЕІ: НОМЕР_12 , який використовував військовслужбовець ЗС РФ, а сім-карта обвинуваченого використовувалась для виходу в мережу Інтернет три рази (т.2 а.п.208, 218-222).

Разом з тим, 25 лютого 2022 року вздовж траси Н07 сполученням «Київ-Суми-Юнаківка» на ділянці м. Ромни Сумської обл. - м. Прилуки Чернігівської обл. розміщувалися підрозділи ЗС України та Сил ТРО ЗС України, які безпосередньо здійснювали оборону. Рух колон військової техніки ЗС РФ 25 лютого 2022 року за цим маршрутом становив шкоду державній безпеці України, загрозу життю та здоров`ю військовослужбовців ЗС України, підривав стан боєготовності підрозділів ЗС України, забезпечував безперешкодне просування підрозділів ЗС РФ углиб території України, що підтверджується матеріалами військової частини ЗС України від 04 листопада 2022 року №770 (т.2 а.п.100).

Аналізуючи наведені вище докази, колегія суддів уважає, що вони об`єктивно узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_11 (старшого офіцера призову ІНФОРМАЦІЯ_4 ), який підтвердив те, що в березні 2022 року в ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 неодноразово (приблизно 8 разів) підходив до мобілізованих чоловіків і цікавився маршрутом їх руху (звідки та куди їдуть, у яку військову частину), а також його ( ОСОБА_11 ) особою, що йому стало відомо від інших військовослужбовців ЗС України. Також коли він ( ОСОБА_11 ) двічі супроводжував мобілізованих осіб у м. Київ за ними стежив автомобіль «BMW Х5», н.з. НОМЕР_13 , тривалий час слідуючи та зупиняючись разом із ними по ходу маршруту. Далі в нічний час доби в період дії комендантської години згаданий вище автомобіль перебував біля центру ІНФОРМАЦІЯ_4 та в ньому знаходився ОСОБА_12 . Про ці обставини він ( ОСОБА_11 ) повідомляв свого знайомого за службою працівника СБ України.

22 червня 2022 року під час пред`явлення для впізнання свідок ОСОБА_11 упізнав обвинуваченого як чоловіка, який користується автомобілем «BMW Х5» сірого кольору, н.з. НОМЕР_13 , та який навесні 2022 року виявляв цікавість до переміщення мобілізованих осіб у м. Ромни Сумської обл., що підтверджується протоколом даної слідчої дії з додатком (т.2 а.п.88-91).

Відповідно до протоколу обшуку від 17 серпня 2022 року з додатком у належному ОСОБА_8 автомобілі «BMW Х5», н.з НОМЕР_1 , у якому він разом із військовослужбовцями ЗС РФ 25 лютого 2022 року супроводжував колону військової техніки ЗС РФ і самостійно здобував інформацію про ЗС України, було виявлено та вилучено, зокрема: ряд особистих документів громадянина України ОСОБА_8 (паспорт, ідентифікаційний код, посвідчення водія, спортивне посвідчення), свідоцтво № НОМЕР_15 про реєстрацію автомобіля «BMW Х5», н.з НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_8 , ключі від цього транспортного засобу (т.2 а.п.161-175).

Тобто сукупність наведених вище обставин свідчить про те, що обвинувачений був власником і фактичним постійним користувачем автомобіля «BMW Х5», н.з НОМЕР_1 , факт чого не оспорюється і стороною захисту.

Далі з протоколу за результатами проведення НСРД - зняття інформації з електронних інформаційних систем від 08 серпня 2022 року з доданим технічним носієм інформації вбачається, що 07 серпня 2022 року в період часу з 03 години 41 хвилини до 03 години 48 хвилин ОСОБА_8 зі свого облікового запису в месенджері «Телеграм», за абонентським номером: НОМЕР_7 , у ході листування із обліковим записом за абонентським номером: НОМЕР_5 , належним представнику ЗС РФ ОСОБА_9 , вільно та ініціативно повідомив останньому про наявність важкої зброї на території м. Ромни Сумської обл., часті виїзди військовослужбовців ТРО ЗС України на стрільби й надіслав координати місця знаходження військовослужбовців ТРО ЗС України, військової техніки та складу зброї ( НОМЕР_16 , НОМЕР_17 ). При цьому, надання обвинуваченим цієї інформації у відповідь на запитання представника ЗС РФ: «удалось узнать?» свідчить про те, що ОСОБА_8 діяв за раніше досягнутою домовленістю про виконання завдання, наданого представником ЗС РФ. Далі ОСОБА_9 надав обвинуваченому наступне завдання - дізнатися інформацію про точне місце розташування та чисельність 27 бригади військовослужбовців ЗС України, на що ОСОБА_8 відразу пообіцяв намагатись його виконати (т.2 а.п.109-112).

11 серпня 2022 року в період часу з 03 години 30 хвилин до 03 години 36 хвилин ОСОБА_8 зі свого облікового запису в месенджері «Телеграм» за абонентським номером: НОМЕР_7 , під час листування з обліковим записом за абонентським номером: НОМЕР_6 , належним представнику ЗС РФ ОСОБА_9 , на виконання попередньої домовленості вільно й ініціативно надіслав ОСОБА_9 координати місця розміщення 27 бригади військовослужбовців ЗС України ( НОМЕР_18 , НОМЕР_19 ), повідомивши, що техніки там нової немає, а щодо складу бригади, то наявна інформація про виїзд частини її складу в м. Львів на навчання начебто на західних зразках. Також ОСОБА_9 надав обвинуваченому завдання з приводу збору інформації про час повернення частини бригади військовослужбовців ЗС України з навчань, наявності нової техніки й на це ОСОБА_8 відразу ж відповів згодою, що підтверджується протоколом за результатами проведення НСРД - зняття інформації з електронних інформаційних систем від 11 серпня 2022 року з додатком (т.2 а.п.113-117).

Факт дійсного розміщення військовослужбовців військової частини НОМЕР_20 ЗС України в АДРЕСА_2 станом на: 06 серпня 2022 року - за координатами: НОМЕР_16, НОМЕР_17; 10 серпня 2022 року - за координатами: НОМЕР_18 , НОМЕР_19, а також те, що зазначена вище інформація не була доступна у відкритому доступі та її передача представникам спецслужб, збройним формуванням, окупаційній владі РФ могла нанести шкоду державній безпеці України, підірвати стан боєготовності підрозділів ЗС України, нести загрозу життю та здоров`ю військовослужбовцям ЗС України, підтверджено матеріалами військової частини ЗС України від 08, 11 серпня 2022 року (т.2 а.п.119-120).

За змістом матеріалів виконаного доручення ГВ ЗНД УСБУ у Вінницькій області від 12 серпня 2022 року підтверджено належність номерів мобільного телефону: НОМЕР_5 , НОМЕР_6 військовослужбовцю військової частини № НОМЕР_21 ЗС РФ ОСОБА_9 , фіксування номера мобільного телефону ОСОБА_9 на території України, зокрема, в Роменському р-ні Сумської обл., у березні 2022 року в період окупації території Сумської обл. військами РФ (т.2 а.п.118).

Окрім того, в березні 2022 року з абонентського номеру ОСОБА_9 : НОМЕР_5 зафіксовано неодноразові дзвінки на абонентські номери мобільного оператора РФ. У період з 07 березня до 12 вересня 2022 року мобільний термінал ОСОБА_9 реєструвався в зоні дії базових станцій численної кількості населених пунктів в районах Сумської, Харківської та Донецької обл., востаннє - в с. Очеретине Олександрівського р-ну Донецької обл., що зафіксовано на технічних носіях з інформацією операторів мобільного зв`язку та в протоколах їх огляду від 22 грудня 2022 року з додатками (т.2 а.п.189-193, 197-201).

Викладені вище обставини повідомлення інформації щодо ЗС України ОСОБА_8 представнику ЗС РФ відповідають даним технічного носія з інформацією операторів мобільного зв`язку та протоколу його огляду від 22 грудня 2022 року з додатком, за якими в період часу з 07 серпня 2022 року 00 годин 21 хвилини до 11 серпня 2022 року 09 години 04 хвилини абонентський номер ОСОБА_8 : НОМЕР_7 , постійно активувався в одному мобільному терміналі з ІМЕІ: НОМЕР_14 . У названі вище періоди передачі в мережі «Телеграм» обвинуваченим військовослужбовцю ЗС РФ інформації щодо ЗС України (07 серпня 2022 року з 03 години 41 хвилини до 03 години 48 хвилин та 11 серпня 2022 року з 03 години 30 хвилин до 03 години 36 хвилин) у абонентського номера ОСОБА_8 були активні сесії виходу до мережі Інтернет (т.2 а.п.197-201).

17 серпня 2022 року ОСОБА_8 затримано в порядку ст.208 КПК України та в ході його особистого обшуку виявлено й вилучено належний йому мобільний телефон «Iphone 11 Pro», ІМЕІ 1: НОМЕР_22 (6), ІМЕІ 2: НОМЕР_23 (4) зі встановленою сім-картою номеру мобільного телефону НОМЕР_24 , що встановлено у відповідному протоколі з додатком та в сукупності з наведеними вище доказами підтверджує факт постійного користування обвинуваченим названими мобільним телефоном та абонентським номером (т.2 а.п.121-124).

У ході ж огляду мобільного телефону ОСОБА_8 марки «Iphone 11 Pro», ІМЕІ 1: НОМЕР_22 (6), ІМЕІ 2: НОМЕР_23 (4) зі встановленою сім-картою номеру мобільного телефону НОМЕР_24 , зафіксовано в ньому наявність мобільних додатків, зокрема, «Телеграм». При цьому, в підменю цього месенджера підключень до облікового запису обвинуваченого сторонніх пристроїв не виявлено, що підтверджується протоколом огляду від 28 вересня 2022 року з додатком (т.2 а.п.140-156).

Відповідно до висновку комп`ютерно-технічної експертизи №СЕ-19/119-22/13311-КТ від 09 грудня 2022 року у внутрішній пам`яті зазначеного вище телефону із сім-картою наявна історія електронного листування в мобільному додактку «Телеграм» (т.2 а.п.179-185).

Окрім того, сам ОСОБА_12 , хоча й не визнав винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст.111, ст.263 КК України, між тим, підтвердив належність йому мобільного телефону марки «Iphone 11 Pro» з абонентським номером мобільного телефону: НОМЕР_7 , який ним використовувався тривалий час (із 2004 року), те, що він із 2020 року до моменту затримання проживав у квартирі АДРЕСА_4 разом зі своєю цивільною дружиною ОСОБА_22 , 25 лютого 2022 року у обідній час власним автомобілем прибув на АЗС «АNP» по вул. Горького в м. Ромни Сумської обл., залишив транспортний засіб на узбіччі, потім, керуючи своїм автомобілем разом із військовослужбовцем ЗС РФ у салоні, рухався поруч із колоною військової техніки ЗС РФ. Через деякий час військовослужбовець ЗС РФ зайняв місце водія, а він (обвинувачений) пересів на пасажирське місце, вони рухались з названою вище колоною через населені пункти Роменського р-ну Сумської обл. у населені пункти Чернігівської обл., у ході чого зупинялись декілька разів, військовослужбовці ЗС РФ відбирали у двох чоловіків телефони, за допомогою яких останні вели зйомку. 25 лютого 2022 року він повернувся додому в м. Ромни Сумської обл.

Проте показання ОСОБА_8 , які є аналогічними доводам апеляційної скарги, про те, що він не вчиняв державну зраду, їхав у своєму транспортному засобі поруч із колоною військової техніки ЗС РФ під примусом військовослужбовців ЗС РФ, погрозами застосування останніми до нього зброї та вилучення його автомобіля, які використали належний йому транспортний засіб автомобіль для здійснення розвідки шляху, не відстежував рух військовослужбовців, військову техніку та місця розташування військових частин ЗС України, не спілкувався із військовослужбовцями ЗС РФ у мережі Інтернет, натомість сторонні особи використали його обліковий запис у месенджері «Телеграм» із підключенням до нього доступу до інших мобільних терміналів або комп`ютерів, ураховуючи, що його телефон з лютого 2022 року використовували та оглядали за пред`явленою вимогою військовослужбовці ЗС РФ (25 лютого 2022 року), працівники поліції, ТРО (у квітні 2022 року), а докази про протилежне мають сумнівний характер, їх легко підробити та вони спрямовані на його компрометацію, усунення від кола певних матеріальних інтересів, правильно оцінені критично судом першої інстанції та є способом захисту ОСОБА_8 від пред`явленого йому обвинувачення, оскільки повністю спростовуються сукупністю викладених вище підтверджуючих зміст один одного доказів (показань свідків, відеозаписів, доказів за результатами проведення негласних, і гласних слідчих дій та експертного дослідження).

Натомість, на свідомий, умисний та добровільний характер дій ОСОБА_8 щодо переходу на бік ворога та надання ним допомоги РФ із її представництвом у проведенні підривної діяльності проти України свідчить характер таких дій, їх послідовність, тривалість у часі, динаміка розвитку та поведінка обвинуваченого.

Із сукупності зазначених вище доказів убачається, що 25 лютого 2022 року ОСОБА_8 вільно пересувався містом та займався своїми справами, маючи реальну можливість запобігти прямій зустрічі зі збройними формуваннями ЗФ РФ, які наближались до місця його зупинки навпроти АЗС, але він умисно дочекався їх, відійшов за автомобіль і саме за ним (обвинуваченим) прослідували військовослужбовці ЗС РФ, що вказує на ініціативність дій ОСОБА_8 , а не застосування до нього примусу. Сідаючи першочергово за кермо свого автомобіля «BMW Х5», н.з. НОМЕР_1 , біля АЗС, обвинувачений поводив себе спокійно та без поспіху, військовослужбовці ЗС РФ зброю на нього не спрямовували, хоча тримали її при собі. Далі ОСОБА_8 здійснив за допомогою власного автомобіля супровід колони військової техніки ЗС РФ тривалий час через населені пункти Сумської та Чернігівської обл. на настпуний день після початку збройної агресії РФ, діючи також спокійно, вільно, без примусу, під час зупинок палив, постійно спілкувався з військовослужбовцями ЗС РФ та був об`єднаний із ними єдиною ціллю, що, в тому числі спостерігали й підтвердили очевидці злочину - свідки ОСОБА_21 , ОСОБА_18 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 і зафіксували це на свої мобільні телефони. До того ж, ОСОБА_8 супроводжував численну колону військової техніки ЗС РФ у обхід позицій ЗС України, тим самим, бажаючи завдати шкоди ЗС України. Умисний характер зазначених вище злочинних дій обвинуваченого підтверджується і тим, що в подальшому він продовжив їх і на виконання завдань представника ЗС РФ активно повідомляв останньому інформацію щодо озброєння, місця знаходження, переміщення та численності особового складу підрозділів ЗС України, їх чисельності, місць розташування та кількості військової техніки ЗС України.

Версія ж ОСОБА_8 та доводи сторони захисту про те, що з облікового запису обвинуваченого в мережі «Телеграм» із представником ЗС РФ спілкувались сторонні особи з посиланням на неможливість ідентифікації особи, яка здійснювала відправку повідомлень за відсутності необхідних мета-даних, не знайшли свого підтвердження та спростовуються тим, що спочатку обвинувачений, здійснивши супровід військової техніки ЗС РФ через населені пункти Сумської та Чернігівської обл. в обхід позицій ЗС України, далі активно й ініціативно збирав інформацію про місця знаходження та маршрути переміщення військовослужбовців ЗС України, назви військової частини, до якої вони входять, неодноразово автомобілем «BMW Х5», н.з. НОМЕР_1 , стежив тривалі відстані за ними. Інформація ж щодо військовослужбовців та військової техніки ЗС України із зазначенням точних координат їх розташування, передана ОСОБА_8 представнику ЗС РФ, була таємною, невідомою пересічній особі, та могла бути отримана радше в результаті відповідного спостереження, що здійснював обвинувачений. Точну дійсність переданих ОСОБА_8 даних підтверджено матеріалами ЗС України. У періоди передачі в мережі «Телеграм» обвинуваченим військовослужбовцю ЗС РФ інформації щодо ЗС України (07 серпня 2022 року з 03 години 41 хвилини до 03 години 48 хвилин та 11 серпня 2022 року з 03 години 30 хвилин до 03 години 36 хвилин) абонентський номер ОСОБА_8 : НОМЕР_7 , постійно активувався в одному мобільному терміналі з ІМЕІ: НОМЕР_14 , тобто в мобільному телефоні обвинуваченого «Iphone 11 Pro», та відбувались активні сесії виходу в мережу Інтернет цього абонентського номера ОСОБА_8 . Далі в ході огляду мобільного телефону обвинуваченого «Iphone 11 Pro» в підменю месенджера «Телеграм» підключень до облікового запису ОСОБА_8 сторонніх пристроїв не виявлено.

Окрім того, твердження обвинуваченого про те, що до його облікового запису в месенджері "Телеграм" отримали доступ сторонні особи, які, використовуючи інший невідомий мобільний пристрій, від імені його облікового запису могли надсилати повідомлення через месенджер "Телеграм" із гелокаційними даними та інше компрометуюче спілкування на номери телефону з індексом РФ, є взаємовиключним до твердження ОСОБА_8 про ймовірну можливість спеціалістів чи простих компю`терних користувачів створити докази щодо такого самого листування у вигляді електронних документів, скріншотів із них у відповідному форматі, однак без обов`язкових для електронного документа мета-даних, та без розкриття методики їх отримання та дослідження.

У кожному із окремих наведених вище випадків така особа, яка бажала діяти на шкоду інтересам обвинуваченого, маючи доступ до облікового засобу ОСОБА_8 в мережі «Телеграм», не матиме необхідності штучно створювати чи підробляти докази щодо згаданого листування, у іншому ж, маючи намір на штучне створення доказів винуватості ОСОБА_8 , не матиме потреби у реальному отриманні доступу до вказаного вище облікового запису.

При цьому, в ході судового розгляду в суді першої інстанції обвинувачений непослідовно почергово вказував спочатку, що йому на шкоду діяли громадські активісти й керівництво м. Ромни Сумської, поліцейські, військовослужбовці та потім працівники СБ України.

Окрім того, будь-які об`єктивні дані про фальсифікацію листування в мережі «Телеграм» ОСОБА_8 з представником ЗС РФ чи листування іншою особою від його імені в матеріалах провадження відсутні.

Таким чином, аналіз зазначених вище обставин у їх сукупності та взаємозв`язку з урахуванням висунутої на свій захист неправдивої версії ОСОБА_8 поза розумним сумнівом доводить вчинення ним державної зради.

Водночас подані стороною захисту матеріали: роздруківки скріншотів щодо способу отримання та виду джипіес-координат із сервісу ОСОБА_23 , місцевості із сервісу ОСОБА_23 і таблиць щодо спорядження військовослужбовців ЗС РФ, інші роздруківки скріншотів із новинно-інформаційних сайтів, скріншот із екрану монітора щодо спілкування текстовими повідомленнями між певними особами, за своїм змістом не є такими, що прямо чи непрямо не підтверджують як існування, так і відсутність обставин, які підлягають доказуванню чи спростуванню в кримінальному провадженні, не мають значення для цього провадження, а тому не спростовують винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.111 КК України (в редакції від 07 жовтня 2014 року №1689-VII, яка діяла до 06 березня 2022 року) та ч.2 ст.111 КК України (в редакції від 03 березня 2022 року №2113-ІХ, яка діє з 07 березня 2022 року). При цьому, названі вище документи жодним чином не впливають на цифрове значення переданих обвинуваченим представнику ЗС РФ координат із місцями розміщення військовослужбовців, військової техніки та складу зброї ЗС України, факт чого зафіксовано в доказах за результатами проведення НСРД, які є засобами об`єктивного контролю, а матеріалами військової частини підтверджено місце дислокації військової частини на вказаних ОСОБА_8 представнику ЗС РФ координатах, що спростовує доводи сторони захисту про протилежне.

Аргументи ж сторони захисту про відсутність у діях обвинувачених усіх елементів складів кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст.111 КК України також є неспроможними.

Відповідно до ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Частина 1 статті 111 КК України (у редакції від №1689-VII від 07 жовтня 2014 року, яка діяла до 06 березня 2022 року) встановлює кримінальну відповідальність за державну зраду, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України: перехід на бік ворога в умовах воєнного стану або в період збройного конфлікту, шпигунство, надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України.

Законом України №2113-ІХ від 03 березня 2022 року, з 07 березня 2022 року ст.111 КК України було викладено в новій редакції, згідно з якою встановлено кримінальну відповідальність за:

ч.1 ст.111 КК України - за державну зраду, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, шпигунство, надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України;

ч.2 ст.111 КК України - ті самі діяння, вчинені в умовах воєнного стану.

Так, безпосереднім об`єктом державної зради є зовнішня безпека України, її суверенітет, територіальна цілісність і недоторканність, обороноздатність, державна, економічна чи інформаційна безпека, видовим об`єктом - зовнішня та внутрішня безпеки України.

Положеннями Закону України «Про національну безпеку» унормовано, що державна безпека - це захищеність державного суверенітету, територіальної цілісності і демократичного конституційного ладу та інших життєво важливих національних інтересів від реальних і потенційних загроз невоєнного характеру.

Предметом державної зради є відомості, що становлять державну таємницю.

Існує три форми об`єктивної сторони цього злочину: 1) перехід на бік ворога, що полягає в наданні безпосередньої допомоги державі, з якою Україна перебуває в умовах воєнного стану або збройного конфлікту, на кшталт переходу до ворога через лінію фронту; вступ до армії ворожої держави; участь за її завданням у бойових діях проти України; надання різної допомоги агентам такої держави та інше; 2) шпигунство, яке виражається в передачі або збиранні з метою передачі іноземній державі, іноземній організації або їх представникам відомостей, що становлять державну таємницю; 3) надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги у проведенні підривної діяльності проти України, яка полягає в будь-якій допомозі у проведенні підривної діяльності проти інтересів України.

Суб`єктивна сторона злочину, передбаченого ч.ч.1 та 2 ст.111 КК України, характеризується прямим умислом. Обов`язковою ознакою державної зради є мета - заподіяння шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, державній, економічній, інформаційній безпеці України.

Державна зрада вважається закінченою з моменту, коли особа фактично почала надавати допомогу іноземній державі, іноземній організації чи їх представникам у проведенні підривної діяльності проти України.

Надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги у проведенні підривної діяльності проти України полягає в будь-якій допомозі у проведенні підривної діяльності проти інтересів України. Не має значення, як діяла особа - за завданням іноземної держави чи з власної ініціативи.

Сукупністю викладених вище доказів підтверджено те, що на наступний день військової агресії РФ проти України - 25 лютого 2022 року, тобто до внесення змін до ст.111 КК України шляхом доповнення її кваліфікуючою ознакою вчинення державної зради в умовах воєнного стану, ОСОБА_8 здійснив власним автомобілем супровід колони військової техніки ЗС РФ у кількості приблизно 120 одиниць із військовослужбовцями ЗС РФ, які незаконно перетнули державний кордон України, здійснювали рух територіями Сумської та Чернігівської обл. у обхід траси Н07 сполученням «Київ-Суми-Юнаківка», де на ділянці м. Ромни Сумської обл. - м. Прилуки Чернігівської області здійснювали оборону підрозділи ЗС України та Сил ТРО ЗС України. Тим самим обвинувачений перейшов на бік ворога, надав РФ із її представництвом допомогу у проведенні підривної діяльності проти України з метою завдання шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, безпеці України, і, як наслідок, нанісши шкоду державній безпеці України, підірвавши стан боєготовності підрозділів ЗС України, створивши загрозу життю та здоров`ю військовослужбовців ЗС України, чим знизив обороноздатність України та забезпечив безперешкодне просування підрозділів ЗФ РФ углиб території України, а тому такі його дії охоплюються диспозицією ч.1 ст.111 КК України (в редакції від 07 жовтня 2014 року №1689-VII, яка діяла до 06 березня 2022 року та силу ст.5 КК України підлягає застосуванню).

Далі дії ОСОБА_8 в умовах воєнного стану виразились у зборі ним відомостей про місця розташування військової техніки, особового складу ЗС України та інших військових формувань, залучених до надання відсічі збройній агресії РФ на території м. Ромни та Роменського р-ну Сумської обл., їх кількості, часу й напрямків переміщення, та у подальшій передачі в період часу з 07 до 17 серпня 2022 року в мережі «Телеграм» представнику ЗС РФ зазначених вище даних на неодноразове виконання завдань представника ЗС РФ, отримання від останнього аналогічного завдання. Таким чином, обвинувачений перейшов на бік ворога й надав допомогу РФ із її представництом у проведенні підривної діяльності проти України з метою завдання шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, безпеці України, за що передбачено відповідальність у чинній диспозиції ч.2 ст.111 КК України, яка діяла, в тому числі на момент вчинення ОСОБА_8 означених діянь.

Отже, наведені вище дії обвинуваченого містять усі об`єктивні та суб`єктивні елементи державної зради та правильно кваліфіковані місцевим судом за ч.1 ст.111 КК України (в редакції від 07 жовтня 2014 року №1689-VII, яка діяла до 06 березня 2022 року) та ч.2 ст.111 КК України (в редакції від 03 березня 2022 року №2113-ІХ, яка діє з 07 березня 2022 року).

Посилання захисника на здійснення провокації злочину колегія суддів уважає необґрунтованими.

Підбурювання з боку правоохоронних органів має місце тоді, коли відповідні працівники правоохоронних органів або особи, які діють за їхніми вказівками, не обмежуються пасивним розслідуванням, а з метою встановлення злочину, тобто отримання доказів і порушення кримінальної справи, впливають на суб`єкта, схиляючи його до вчинення злочину, який в іншому випадку не був би вчинений (рішення у справі «Раманаускас проти Литви» від 05 лютого 2008 року).

Про провокацію злочину може йтися тоді, коли правоохоронні органи штучно створили ситуацію, з метою спонукати особу до вчинення злочину. Однак, якщо правоохоронні органи лише долучилися до фіксації і розслідування на певному етапі розвитку подій, то це свідчить про їх пасивну роль, яка проявилася лише у належній фіксації вчинюваного кримінального правопорушення.

Вплив правоохоронного органу на хід подій з використанням НСРД, коли цей орган лише приєднується до протиправної діяльності, а не ініціює її, повинен розцінюватися не як провокація, а як таємна робота, що не містить ознак зловживань з огляду на обов`язок правоохоронних органів протидіяти злочинам.

У цьому кримінальному провадженні відсутнє провокування ОСОБА_8 на вчинення злочину, оскільки саме обвинувачений особисто, добровільно та ініціативно вчинив дії, пов`язані з переходом на бік ворога й надання РФ із її представництом допомоги у проведенні підривної діяльності проти України без будь-якого впливу на нього з боку правоохоронних органів, а тому відсутні підстави стверджувати, що вчинення обвинуваченим державної зради було спровоковано та за інших обставин її не було би вчинено ОСОБА_8 .

Водночас суд апеляційної інстанції вважає, що отримана у передбачений КПК України спосіб інформація про злочинну діяльність обвинуваченого давала обґрунтовані підстави органу досудового розслідування для початку проведення щодо останнього заходів з метою її викриття та документування.

Перевіркою матеріалів справи встановлено, що ініціювання та проведення НСРД було здійснено в процесуальний спосіб і на підставі попередньо отриманої в ході розслідування кримінального провадження інформації про злочинну діяльність ОСОБА_8 , яка давала обґрунтовані підстави органу досудового розслідування для початку проведення щодо останнього заходів із метою її викриття, документування та в подальшому, як наслідок, ця інформація знайшла своє підтвердження.

З огляду на специфіку розслідування злочинів проти основ національної безпеки України, особливість і строк здійснення ОСОБА_8 злочинної діяльності, то тривалість досудового розслідування була пропорційною цим факторам і не порушувала права обвинуваченого, оскільки здійснювалась з дотриманням визначених КПК України та рішеннями про санкціонування НСРД строків. При цьому, тактика і методи проведення досудового розслідування правоохоронними органами належать до їх дискреційних повноважень.

Отже, є відсутнім провокування ОСОБА_8 на вчинення злочинів проти основ національної безпеки України.

Окрім того, в цій справі сторона захисту заперечує факт вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень та одночасно заявляє про провокацію на його вчинення.

Однак відповідно до практики Європеського суду з прав людини Суд визнає необґрунтованими та не розглядає по суті заяви щодо провокації злочину, коли заявник заперечує факт вчинення ним злочину та одночасно заявляє про провокацію на його вчинення (рішення у справі «Берлізев проти України» від 08 липня 2021 року). У названій вище справі Європейський суд з прав людини визнав непослідовним заперечення засудженим вчинення злочину та одночасне висунення ним скарги, що його спровокували вчинити злочин. Захист від провокації обов`язково передбачає, що засуджений визнає вчинення інкримінованих йому дій, але стверджує, що вони були наслідком незаконного підбурювання з боку працівників правоохоронних органів, через це «скаргу на таємного агента» було визнано неприйнятною.

Що стосується вчиненого ОСОБА_8 кримінального правопорушення щодо незаконного поводження з бойовими припасами, то суд апеляційної інстанції наголошує, що КПК України не містить заборони щодо встановлення тих чи інших обставин чи елементів складу кримінального правопорушення на підставі сукупності непрямих (щодо цього елемента доказування) доказів, які хоча й безпосередньо не вказують на відповідну обставину чи елемент складу кримінального правопорушення, але підтверджують її поза розумним сумнівом на основі логічного аналізу їх сукупності та взаємозв`язку.

Навпаки, ст.94 КПК України визначає, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює не тільки кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, але й сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Як засвідчує судова практика, доказування вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, часто ґрунтується не на основі одного чи кількох прямих доказів, а на аналізі саме сукупності всіх доказів, які вказують на характер дій обвинуваченого, спосіб вчинення кримінального правопорушення, обстановку, в якій діяла відповідна особа тощо, на підставі чого й робиться висновок про доведеність поза розумним сумнівом або недоведеність (згідно з цим стандартом доказування) елементів об`єктивної та суб`єктивної сторін кримінального правопорушення.

Місцевий суд свій висновок щодо вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, правильно обґрунтував даними протоколу огляду від 17 серпня 2022 року з долученим до нього технічним носієм інформації із записом перебігу цієї слідчої дії, відповідно до яких у ОСОБА_8 за місцем його проживання у верхній шухляді стелажа на прибудинковій території за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено патрони до автомата «Калашнікова», калібру 5х45 мм, запаковані в поліетиленові та паперові пакети. Вилучені патрони в подальшому упаковано в сейф-пакет №0160397, факт чого на цьому пакеті засвідчено підписами учасників слідчої дії. Понятим і ОСОБА_25 , яка проживала разом із ОСОБА_8 , були роз`яснені їх права та обов`язки, передбачені КПК України. Складений протокол підписано всіма учасниками огляду, зокрема, ОСОБА_25 , двома понятими ОСОБА_14 та ОСОБА_13 без будь-яких доповнень і зауважень щодо порядку проведення слідчої дії (т.2 а.п.224-229).

У суді першої інстанції свідки ОСОБА_14 та ОСОБА_13 (поняті) підтвердили факт виявлення та вилучення у ОСОБА_8 за місцем його проживання у стелажі на прибудинковій території за адресою: АДРЕСА_1 пакунків із патронами орієнтовною кількістю 200 шт., застосування спеціалістом відеофіксації в ході огляду, відсутність сторонніх осіб, окрім учасників огляду, на вказаній вище території, роз`яснення слідчим прав понятим та ОСОБА_25 , яка повідомила, що виявлені набої їй не належать. Також згідно з показаннями свідка ОСОБА_13 встановлено, що прибудинкова територія за місцем проживання обвинуваченого була огороджена парканом із воротами, а свідок ОСОБА_14 конкретизував, що будинок, де проводився огляд, побудований на 2 квартири, подвір`я (прибудинкова територія) та навіс у ньому належали ОСОБА_8 .

Перевіркою матеріалів справи не встановлено будь-яких обставин, які би ставили під сумнів неупередженість понятих ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , їх заінтересованість у рзультатах провадження, між тим, адреси їх проживання не мають будь-якого впливу на зазначені фактори.

При цьому, сам обвинувачений у суді першої інстанції підтвердив факт постійного проживання ним із 2020 року за названою вище адресою.

Відповідно до висновку судової балістичної експертизи №СЕ-19/119-22/10194-БЛ від 09 вересня 2022 року вилучені за вказаною вище адресою 202 предмети є бойовими припасами, військовими проміжними патронами калібру 5,45*39 мм, зразка 1974 року, придатні та призначені для стрільби з бойової нарізної вогнепальної зброї калібру 5,45 мм: автоматів «АК-74», «АКС-74У», ручних кулеметів РПК-74 та їх модифікацій (т.3 а.п.3-5).

При цьому, в дослідницькій частині висновку експертизи детально зображено сейф-пакет №0160397, всередині з вилученими за місцем проживання ОСОБА_8 патронами, який зовні засвідчений підписами, в тому числі двох понятих. Експерт установив відсутність порушень цілісності сейф-пакета та після його відкриття - наявність у ньому 202 патронів.

Отже, наведені вище обставини достовірно підтверджують вилучення в ОСОБА_8 саме 202 набоїв, які після їх вилучення за місцем проживання обвинуваченого надійшли безпосередньо в експертний центр, а тому допущена слідчим у протоколі огляду описка при зазначенні їх кількості - вказано 201 шт., замість 202 шт., не ставить під сумнів результати даної слідчої дії та не спростовує винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України. У місцевому суді допитаний у процесуальному статусі свідка слідчий ОСОБА_26 також підтвердив допущення ним цієї технічної помилки, яка обумовлена тим, що під час перерахунку патронів їх частина знаходилась насипом.

Будь-яких даних, які би свідчили про те, що виявлені на території домоволодіння за місцем постійного проживання ОСОБА_8 бойові припаси в декількох пакунках були підкинуті або залишені сторонніми особами, матеріали кримінального провадження не містять. Проте доводи сторони захисту про протилежне, пов`язані з констатуванням фальсифікації доказової бази, спростовуються змістом протоколу огляду від 17 серпня 2022 року з додатком, показаннями свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_13 та висновком судової балістичної експертизи №СЕ-19/119-22/10194-БЛ від 09 вересня 2022 року.

Таким чином, на підставі логічного аналізу сукупності та взаємозв`язку викладених вище доказів з урахуванням обставин цього провадження та неправдивої версії ОСОБА_8 встановлено поза розумним сумнівом факт незаконного зберігання ним бойових приписів, які він попередньо незаконно придбав і переніс до місця свого проживання, а тому показання обвинуваченого та доводи апеляційної скарги про відсутність доказів винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, є безпідставними.

Так само позбавлені підстав посилання захисника на необхідність визнання протоколу огляду від 17 серпня 2022 року з додактом недопустимим доказом.

Відповідно до ч.1 ст.233 КПК України ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ним володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених ч.3 ст.233 КПК України.

Частиною 3 ст.233 КПК України уномровано, що слідчий, дізнавач, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення. У такому разі прокурор, слідчий, дізнавач за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися до слідчого судді із клопотанням про проведення обшуку. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами ст.234 КПК України, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді.

У матеріалах справи наявна ухвала слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 18 серпня 2022 року (справа №591/3748/22, провадження №1-кс/591/2009/22), постановлена в порядку ч.3 ст.233 КПК України, за якою задоволено клопотання слідчого та надано дозвіл на проведення огляду прибудинкової території по АДРЕСА_1 , у ході якого було виявлено та вилучено пакунки і пакети з набоями, а тому порушення приписів ч.ч.1, 3 ст.233 КПК України щодо порядку проникнення до володіння за місцем проживання ОСОБА_8 відсутні (т.2 а.п.223).

Що стосується неповноти відеозапису, яку було допущено слідчим у ході проведення невідкладної слідчої дії - огляду прибудинкової території, то згадана неповнота не позначилась на достовірності та повноті відомостей і речей, отриманих у ході огляду, була усунута в ході судового розгляду шляхом ретельного й детального дослідження протоколу огляду, допиту як свідків понятих та слідчого. Протокол огляду прибудинкової території від 17 серпня 2022 року з додатком не є отриманим внаслідок істотного та очевидного порушення прав і свобод людини, а тому колегія суддів не вбачає достатніх і виправданих підстав для визнання цього доказу недопустимим чи недостовірним.

Наведений вище підхід узгоджується з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 31 серпня 2022 року (справа №756/10060/17), згідно з яким невідповідність тим чи іншим вимогам закону нівелює доказове значення відомостей, одержаних у результаті відповідних процесуальних дій, не в будь-якому випадку, а лише в разі, якщо вона призвела до порушення прав людини і основоположних свобод або ж ставить під сумнів походження доказів, їх надійність і достовірність. Вирішуючи питання про вплив порушень порядку проведення процесуальних дій на доказове значення отриманих у їх результаті відомостей, суд повинен насамперед з`ясувати вплив цих порушень на ті чи інші конвенційні або конституційні права людини, зокрема, встановити, наскільки процедурні недоліки «зруйнували» або звузили ці права або ж обмежили особу в можливостях їх ефективного використання.

Європейський суд з прав людини вже розглядав справи, де занадто формальне тлумачення національними судами процесуальних правил призвело до безпідставного непритягнення осіб, щодо яких були вагомі докази винуватості, до кримінальної відповідальності й, зокрема, в рішенні у справі «R.B. v. Estonia» від 22 червня 2021 року (заява №22597/16) установив, що спосіб реалізації судом кримінально-правових механізмів у цілому у названій справі, що призвів до закриття справи з процесуальних підстав, був недосконалим такою мірою, що відбулося порушення ст.ст.3 і 8 Конвенції.

Необгрунтованими і є доводи сторони захисту щодо непроведення під час досудового розслідування тих чи інших слідчих дій, так як відповідно до вимог ст.40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження, є самостійним у своїй процесуальній діяльності й під час проведення досудового розслідування визначає той обсяг слідчих дій, необхідність проведення яких, на його переконання, буде достатнім для доведення винуватості осіб і притягнення їх до кримінальної відповідальності за інкриміновані злочини.

За ч.1 ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора та в установлених КПК України випадках - на потерпілого. Збирання та надання доказів до суду є правом, а не обов`язком сторони обвинувачення, а тому суд позбавлений можливості впливати на обсяг надання стороною обвинувачення доказів. Згідно з принципом змагальності сторін та свободи у поданні ними суду своїх доказів, закріпленим у ст.22 КПК України, прокурор, підтримуючи публічне обвинувачення в суді, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, у тому числі щодо визначення обсягу доказів, на підставі яких доводитиме винуватість особи.

Разом з цим, факт вчинення ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.111 КК України (в редакції від 07 жовтня 2014 року №1689-VII, яка діяла до 06 березня 2022 року), ч.2 ст.111 КК України (в редакції від 03 березня 2022 року №2113-ІХ, яка діє з 07 березня 2022 року) та ч.1 ст.263 КК України підтверджено сукупністю наведених вище взаємоузгоджених доказів (показань свідків, відеозаписів, даних за результатами проведення негласних і гласних слідчих дій, висновку експертного дослідження).

На переконання колегії суддів, установивши фактичні обставини справи, дослідивши та проаналізувавши зібрані під час досудового розслідування й надані прокурором докази, на підставі яких ОСОБА_8 було пред`явлено обвинувачення, в тому числі допитавши очевидців злочину, надавши доказам оцінку з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупності зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про доведеність поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_8 у вчиненні ним злочинів, передбачених ч.1 ст.111 (у редакції від 07 жовтня 2014 року №1689-VII), ч.2 ст.111 (у чинній редакції від 03 березня 2022 року №2113-ІХ, яка діє з 07 березня 2022 року), ч.1 ст.263 КК України.

За змістом ст.ст.50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. При призначенні покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Суд першої інстанції при призначенні покарання врахував ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, що відповідно до ст.12 КК України є особливо тяжкими (ч.ч.1, 2 ст.111 КК України) і тяжким (ч.1 ст.263 КК України) злочинами, їх конкретні обставини, особу обвинуваченого, який у силу ст. 89 КК України не судимий, перебуває в цивільному шлюбі, не працює та не має законних джерел доходу, на спеціальних обліках у медичних закладах не перебуває, за місцем реєстрації характеризується негативно, за місцем фактичного проживання - задовільно, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.

За таких обставин, місцевий суд дійшов правильного висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_8 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства із застосуванням конфіскації належного йому майна.

Призначене обвинуваченому покарання в межах санкцій ч.1 ст.111 (у редакції від 07 жовтня 2014 року №1689-VII), ч.2 ст.111 (у чинній редакції від 03 березня 2022 року №2113-ІХ, яка діє з 07 березня 2022 року), ч.1 ст.263 КК України відповідає вимогам ст.ст.50, 65, 70 КК України, за своїм видом і розміром законне, справедливе та сприяє меті покарання, тобто є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_8 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції повно й усебічно розглянути провадження, за результатом чого постановити законне, обґрунтоване, справедливе судове рішення, не встановлено.

Отже, апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , залишити без задоволення, а вирок Роменського міськрайонного суду Сумської області від 10 листопада 2023 року щодо ОСОБА_8 - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою - у той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4