ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.06.2024 м. Бар Вінницької області

Барський районний суд Вінницької області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

представника потерпілої юридичної особи Державної екологічної інспекції у Вінницькій області ОСОБА_6 в режимі відеоконференції,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бар Вінницької області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000040 від 20.04.2023, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в с. Глинянка, Барського району Вінницької області, місце проживання: АДРЕСА_1 , не працевлаштований, освіта середня спеціальна, судимості відсутні,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 249 Кримінального кодексу України,

У С Т А Н О В И В:

1. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

ОСОБА_4 19 квітня 2023 року приблизно о 21:00 годині, маючи на меті протиправний умисел на зайняття рибним промислом, без передбаченого законом дозволу, в порушення вимог статті 52-1 Закону України «Про тваринний світ» та чинних на той час Правил любительського і спортивного рибальства, в яких зазначено, що забороняється лов водних живих ресурсів з використанням промислових та інших знарядь лову, виготовлених із сіткоснастевих та інших матеріалів усіх видів і найменувань, тобто не маючи належного, законного дозволу на зайняття рибним добувним промислом, виданого компетентним органом, розуміючи протиправний характер своїх дій, заздалегідь підготувавшись, на гумовому човні, використовуючи заборонені знаряддя лову, а саме дві рибальські сітки, перебуваючи на руслі річки Рів на Антонівському водосховищі в селі Антонівка, Жмеринського району Вінницької області, здійснив незаконний вилов риби та здобув водні біоресурси в кількості 33 особини, а саме карася сріблястого 33 екземпляри вартістю 1581 гривні за один екземпляр, тим самим здійснив вилучення водних живих ресурсів із природного середовища.

Відповідно до висновку судової економічної експертизи № СЕ-19/102- 23/7728-ЕК від 01.05.2023 та Постанови Кабінету Міністрів України від 21.11.2011 за № 1209 «Про затвердження такси для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів», ОСОБА_4 своїми незаконними діями спричинив істотну шкоду рибному господарству України на загальну суму 52 173 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив незаконне зайняття рибним добувним промислом, що заподіяло істотну шкоду, тобто кримінальний проступок, передбачений частиною 1 статті 249 Кримінального кодексу України.

2. Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом

2.1. Позиція сторони захисту

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав. Проти цивільного позову заперечив.

Обвинувачений ОСОБА_4 надав показання такого змісту.

Обвинувачений часто ходить до рибальського будиночку. Коли він виплив на човні, випадково зачепив сітку, та не міг її відчепити у воді, тому витягнув її до берега. У цей момент до нього підійшли працівники, представилися та показали посвідчення.

ОСОБА_4 зазначив, що не мав наміру порушувати закон і що його дії не мали злочинного характеру. Він підкреслив, що дії, які йому інкримінуються, сталися внаслідок випадкових обставин, а не з умислом. Він також наголосив, що не знав про наявність заборонених сіток у водоймі і не збирався здійснювати незаконний вилов риби, просто не міг заснути, тому вирішив поплати на човні.

Сторона захисту під час з`ясування обставин справи і перевірки їх доказами і в судових дебатах стверджувала, що у формулюванні обвинувачення вказано недіючу норму права, що свідчить про відсутність формулювання обвинувачення, наполягала на недоведеності тих обставин, що вилов риби був здійснений забороненим знаряддям лову, стверджувала, що під час огляду речових доказів ні під час досудового розслідування, ні судом не було встановлено, що вилучені знаряддя лову є сітками, оскільки ці знаряддя не оглядалися спеціалістом і їх судова експертиза не проводилася. Крім того, стороною обвинувачення не доведено істотності заподіяної шкоди, що повинно підтверджуватися висновком інженерно-екологічної експертизи.

Сторона захисту також стверджувала, що показаннями свідків не підтверджується, що саме обвинувачений здійснював відповідні маніпуляції із сітками, тобто закидав їх на річці, вважає свідків зацікавленими особами, оскільки вони є працівниками рибоохоронного патруля, які склали на обвинуваченого ще й адміністративний протокол. Крім того, сусіди обвинуваченого надали показання про те, що ніколи не бачили, щоб обвинувачений здійснював вилов риби чи використовував заборонені знаряддя.

Сторона захисту також вказувала, що складений щодо обвинуваченого адміністративний протокол не скасований і є чинним, і щодо обвинуваченого має місце подвійне притягнення до відповідальності.

На думку сторони захисту також мали місце порушення у фіксації речових доказів, а саме виловленої риби, оскільки працівники рибгоспу здали її у ПП «Гніванчанка» в порядку оформлення адміністративного правопорушення, і суд не досліджував безпосередньо речового доказу виловленої риби, тому неможливо перевірити, чи правильно визначено вагу і кількість риби.

2.2. Позиція сторони обвинувачення

Прокурор стверджував, що вина ОСОБА_4 в інкримінованому проступку за обставин, викладених в обвинувальному акті, є доведеною належними, допустимими і достатніми доказами, які досліджувалися під час судового розгляду, цивільний позов підтримав повністю.

2.3. Позиція потерпілої юридичної особи

Представник потерпілої юридичної особи Державної екологічної інспекції у Вінницькій області ОСОБА_6 у судовому засіданні зазначила, що повністю погоджується із висунутим обвинуваченням, просила задовольнити цивільний позов повністю.

2.4. Докази та процесуальні рішення, надані стороною обвинувачення

2.4.1. Показання свідка ОСОБА_7 .

Свідок ОСОБА_7 , допитаний у судовому засіданні, надав показання такого змісту. Він посадова особа Державної екологічної інспекції у Вінницькій області, склав на місці події протокол про адміністративне правопорушення на ОСОБА_4 . Брав участь під час огляду місця події як учасник, був залучений слідчо-оперативною групою. На місці з працівниками поліції було погоджено, що вилучену рибу завезли в рибоприймальний пункт в м. Гнівань, ПП «Гніванчанка» та здали на вагу. Рибу було реалізовано, про що надійшла відповідна квитанція. На запитання суду відповів, що порушника в човні на відстані близько 25 метрів в світлу пору доби було добре видно, в човні він був один, коли останній зняв сітки та прямував до берега. Затримував порушника ОСОБА_8 . Після затримання, до приїзду поліції, порушник місце події не залишав. Також на березі був молодий хлопець, на якого ОСОБА_8 склав адміністративний протокол.

2.4.2. Показання свідка ОСОБА_8 .

Свідок ОСОБА_8 , допитаний у судовому засіданні, надав показання такого змісту. Працює в Державній екологічній інспекції у Вінницькій області, на посаді головного спеціаліста відділу державного екологічного нагляду та контролю тваринного світу та біоресурсів. Під час проведення рейдової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства, спільно з інспекторами відділу ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , перебуваючи на лівому березі Антонівського водосховища, зі сторони с. Широке, близько 21:00 22:00 пізно ввечері, він спільно з ОСОБА_7 за допомогою тепловізора побачили особу, яка вийшла на воду з рибальського будинку і розкидала сітки. Після того, як особа повернулась до рибальського будинку, вони зв`язалися з ОСОБА_9 , який був далеко від них. Разом з ОСОБА_7 вони дістали гумовий човен та накачали його, потім перейшли на другий берег, де ОСОБА_8 очікував біля рибальського будинку, а ОСОБА_7 перейшов навпроти на острівець. Близько п`ятої ранку, за допомогою тепловізора, ОСОБА_8 побачив, що човен відійшов від рибальського будинку та повідомив про це ОСОБА_7 по радіостанції. Близько шостої ранку, коли сітки були зняті і чоловік плив до берега, ОСОБА_8 зупинив його біля берега та представився працівником інспекції, після чого до них приплив ОСОБА_7 . Вони повідомили ОСОБА_9 і він викликав слідчо-оперативну групу на місце події. Після прибуття слідчо-оперативної групи, за участі понятих, працівників інспекції та ОСОБА_4 , було проведено огляд місця події. ОСОБА_4 вказав, що човен та сітки його, свою вину не заперечував. На запитання прокурора відповів, що бачив чоловіка, який від рибальського будинку виплив на гумовому човні та розкидав сітки, зранку від того ж будинку на тому самому човні виплив ОСОБА_4 та зняв сітки. Вказував, що човен прямував безпосередньо до того ж місця, де ввечері були розставлені сітки, не було схоже на те, що човен випадково зачепив сітку. На березі було виявлено дві сітки та 33 риби виду «карась». Працівники поліції вилучили човен та сітки, рибу вилучили працівники інспекції та здали в ПП « ОСОБА_10 ». На запитання захисника відповів, що впевнений, що особа, яка ввечері розставляла сітки, та затриманий зранку ОСОБА_4 це одна і та ж особа. Тому що човен, в якому знаходився ОСОБА_4 , зранку цілеспрямовано рухався в сторону, де ввечері було розставлено сітки, та швидко їх знявши, попрямував до берега. Коли ОСОБА_7 приплив до берега, де знаходились ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , сітки ще знаходились в гумовому човні, на якому приплив ОСОБА_4 .

2.4.3. Показання свідка ОСОБА_9 .

Свідок ОСОБА_9 , допитаний у судовому засіданні, надав показання такого змісту.

Свідок працює в Державній екологічній інспекції у Вінницькій області на посаді головного спеціаліста відділу державного екологічного нагляду та контролю тваринного світу та біоресурсів. 19 квітня 2023 року вони проводили рейд на ОСОБА_11 водосховищі під час нересту, разом із інспекторами відділу, ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Увечері, прибувши до села Широке, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 пішли вздовж берега з тепловізором. Повернувшись, вони повідомили, що за допомогою тепловізора виявили порушника, який розставляв сітки. Після цього було вирішено, що ОСОБА_9 залишатиметься в селі Широке, очікуючи дзвінка, а ОСОБА_7 та ОСОБА_8 накачали човен та вирушили на воду в засідку, очікуючи, коли порушник почне витягати сітки з води.

Близько 06:00 ранку вони зателефонували ОСОБА_9 і повідомили, що затримали порушника. Приїхавши на місце події, ОСОБА_9 побачив на березі човен, сітки з рибою та затриманого порушника. Свідок викликав працівників поліції, які по приїзду оглянули місце події. Після огляду поліція вилучила сітки та човен, а рибу працівники Державної екологічної інспекції здали в приймальний пункт ПП « ОСОБА_10 ».

Свідок зазначив, що затриманий чоловік не заперечував, що сітки належать йому, і що він ловив рибу. На запитання суду ОСОБА_9 відповів, що момент закидання сіток і затримання порушника він не бачив. Також він зазначив, що порушника затримував ОСОБА_8 . Під час телефонного повідомлення про затримання ОСОБА_9 знаходився в автомобілі біля села Широке.

2.4.4. Показання свідка ОСОБА_12 .

Свідок ОСОБА_12 , допитаний у судовому засіданні, надав показання такого змісту. Будучи на посаді директора ПП « ОСОБА_10 », він прийняв рибу від працівників Державної екологічної інспекції з метою подальшої реалізації. Вказану рибу прийняли на вагу, тому що реалізація риби здійснюється також на вагу.

2.4.5. Показання свідка ОСОБА_13 .

Свідок ОСОБА_13 , допитана у судовому засіданні, надала показання такого змісту. Проживає по сусідству з обвинуваченим, через чотири хати, про те, що обвинувачений займається ловом риби, вона не знала і не бачила. Бачила, що обвинувачений має в користуванні автомобіль.

2.4.6. Показання свідка ОСОБА_14 .

Свідок ОСОБА_14 , допитана у судовому засіданні, надала показання такого змісту. Проживає через одну хату з обвинуваченим, про те, чи має він в користуванні автомобіль або човен, вона не знає.

2.4.7. Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером кримінального провадження 0000040 від 20.04.2023, витяг з журналу ЄО за №1073 від 20.04.2023, заява начальника Державної екологічної інспекції у Вінницькій області про вчинення злочину, зареєстрована органом поліції 27.04.2024, за даними яких до Реєстру було внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 249 Кримінального кодексу України, за матеріалами правоохоронних органів. Короткий виклад обставин: 20.04.2023 під час перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства Державною екологічною інспекцією у Вінницькій області було виявлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_2 , в порушення правил рибальства на Антонівському водосховищі в с. Антонівка, Жмеринського району Вінницької області, за допомогою 2-х заборонених сіткоснастевих знарядь лову сіток здійснив незаконний вилов водних живих біоресурсів, а саме виловив рибу в кількості 33 штук виду Карась.

2.4.8. Протокол огляду місця події від 20.04.2023 з додатками (фото таблицями та CD-R диском, згідно з даними яких в с. Антонівка, Жмеринського району на прибережній зоні річки Рів Антонівського водосховища знаходився ОСОБА_4 , біля якого знаходився мішок білого кольору, зверху на якому розміщена риба виду «карась» в кількості 33 екземпляри. Поряд із рибою знаходяться дві сітки (зяброві), які є забороненими, перша довжиною 100 м, висота 2,20 м, вічко 55х55 мм, друга довжиною 35 м, висота 2,50 м, вічко 55х55 мм. На відстані близько 4 метрів від виявленого, знаходиться гумовий човен зеленого кольору марки «Bark». Далі під час огляду місця події було вилучено дві сітки та човен, а рибу виду «карась» в кількості 33 екземплярів передано спеціалістам відділу державного екологічного нагляду «Контроль тваринного світу та біоресурсів». Огляд місця події проведено за участю понятих ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , а також за участі спеціаліста головного спеціаліста відділу державного екологічного нагляду « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_9 . У протоколі вказано, що зауваження до протоколу від учасників не надходило. Протокол підписаний ОСОБА_4 та іншими учасниками огляду.

2.4.9. Постанова дізнавача про визнання речових доказів від 20.04.2023, згідно з якою визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000040 від 20.04.2023, знаряддя лову, а саме - дві сітки для вилову водних біоресурсів, розмірами 100 та 35 метрів довжина 2,20 та 2,50 метра висота, які поміщено у матерчатий мішок білого кольору, який зав`язаний ниткою із роз`яснювальною биркою та скріплено печаткою «Для довідок ВП №1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області» та підписами понятих.Гумовий човен, зеленого кольору, марки «BARK», який зав`язаний ниткою із роз`яснювальною биркою та скріплено печаткою «Для довідок ВП №1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області» та підписами понятих. Живу рибу виду «карась» в кількості 33 одиниці, яку 20.04.2023 передано на зберігання до спеціального товарно-рибного господарства ПП «Гніванчанка».

2.4.10. Протокол додаткового огляду предмета від 21.04.2023 з додатками (фото таблицями), згідно з яким додатковий огляд проведено з метою перепакування, об`єктом огляду були знаряддя лову, дві сітки, які знаходяться в одному білому поліетиленовому мішку із маркувальною биркою, де зазначено номер кримінального провадження, найменування речового доказу та підписи учасників. Загальна довжина даних сіток 135 метрів. Сітки зроблені із волосного і капронового матеріалу та мають грузики. Перша сітка має розмір: довжина 100 метрів, висота 2,20 метра, сіткове полотно поділене на розміри (квадрати) 55 мм на 55 мм. Друга сітка має розмір: довжина 35 метрів, висота 2,50 метра, сіткове полотно поділене на розміри (квадрати) 55 мм на 55. мм. Також об`єктом огляду був гребний гумовий човен, зеленого кольору, марки «BARK» із маркувальною биркою, де зазначено номер кримінального провадження, найменування речового доказу та підписи учасників. Даний човен двомісний, довжина 260 см., ширина 130 см., щільність матеріалу близько 800 г/м2. Останній має два фіксованих сидіння, а також дві бортові ручки. Після огляду вказані дві сітки було поміщено у поліетиленовий пакет, сірого кольору, та зав`язано ниткою із роз`яснювальною биркою та скріплені печаткою «Для довідок ВП №1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області». Гумовий човен, зеленого кольору, марки «BARK» було поміщено у поліетиленовий пакет, сірого кольору, та зав`язаний ниткою із роз`яснювальною биркою та скріплено печаткою «Для довідок ВП №1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області». Додатковий огляд предмету проведено за участю понятих ОСОБА_17 та ОСОБА_18 .

2.4.11. Постанова дізнавача про визнання речових доказів від 21.04.2023, якою визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000040 від 20.04.2023 знаряддя лову - дві заборонені сіткоснастеві знаряддя лову (сітки), одна з яких довжиною 100 м, висотою 2,20 м, вічко 55х55, друга довжиною 35 м, висотою 2,50 м, вічко 55х55, було вилучено до поліетиленового пакету сірого кольору, який зав`язаний ниткою із роз`яснювальною биркою та скріплено печаткою «Для довідок ВП №1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області» та підписами понятих; гумовий човен, зеленого кольору, марки «BARK» довжино 260 см, шириною 130 см, також було вилучено до поліетиленового пакету, сірого кольору, який зав`язаний ниткою із роз`яснювальною биркою та скріплено печаткою «Для довідок ВП №1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області» та підписами понятих.

2.4.12. Квитанція №32 від 21.04.2023, якою підтверджується отримання на зберігання речових доказів стороною обвинувачення, а саме вказаних двох заборонених сіткоснастевих знарядь лову (сіток), гумового човна зеленого кольору марки «BARK».

2.4.13. Опис знарядь незаконного добування природних ресурсів від 20.04.2023, складений Держінспектором з ОНПС Державної екологічної інспекції у Вінницькій області, накладна № 73 від 20.04.2023, згідно з якими у ОСОБА_4 вилучено та відпущено ПП «Гніванчанка» рибу «карась» у кількості 33 штуки.

2.4.14. Ухвала слідчого судді Барського районного суду Вінницької області від 27.04.2023, якою накладено арешт на тимчасово вилучене майно під час огляду місця події 20 квітня 2023 року, а саме на заборонене знаряддя лову: дві сітки для вилову водних біоресурсів, довжиною 35 та 100 метрів, висотою 2,50 та 2,20 метрів, які упаковані до поліетиленового пакета сірого кольору, опечатано з доданням бірки, та передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Відділення поліції № 1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області; гумовий човен, зеленого кольору, марки "Bark", який упаковано до поліетиленового пакета сірого кольору, опечатано з доданням бірки, та передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Відділення поліції № 1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області; живу рибу, виду "карась" у кількості 33 одиниці, яку передано на зберігання до спеціального товарно-рибного господарства ПП "Гніванчанка".

2.4.15. Висновок експерта Вінницького НДЕКЦ №СЕ-19/102-23/7728-ЕК від 01.05.2023, згідно з яким документально сума завданої державі шкоди внаслідок незаконного зайняття рибним добувним промислом в річці Рів в с. Антонівкаа, Жмеринського району Вінницької області поблизу Антонівського водосховища, яка зазначена в розрахунку проведеного 21.04.2023 держінспектором з ОНПС у Вінницькій області ОСОБА_19 , підтверджується у кількості 33 штук на загальну суму 52173,00 гривень.

2.4.16. Розрахунок розміру шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів, проведений Державною екологічною інспекцією у Вінницькій області, який проведено відповідно до додатку №1 до постанови Кабінету Міністрів України від 21.11.2011 №1209 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів» згідно з яким загальна сума заподіяної шкоди за незаконний вилов 33 екземплярів риби виду «Карась» становить 52173,00 гривень.

2.4.17. Лист Інституту рибного господарства НААН України №256-04/23 від 24.04.2023, згідно з яким з біологічної точки зору «велика кількість» вилучених водних біоресурсів відповідає кількості, яка перевищує середній показник природної смертності, якщо розглядати один акт незаконного добування водних біоресурсів, слід використовувати показних денної природної смертності. Іншим критерієм істотності шкоди є «вилов риби в період нересту». Загальний збиток іхтіофауні річки Рів з придатковою системою, який дозволяє характеризувати шкоду як суттєву у 2023 році становить 4022 неоподаткованих мінімуми доходів громадян. Сумарний фактичний збиток, завданий незаконним вилученням водних біоресурсів відповідно до матеріалів кримінального провадження №0000040 від 20.04.2023, не перевищує вказану граничну величину. Крім того вилов риби здійснено в період фактичних термінів нерестової активності карася сріблястого у 2023 році. Враховуючи критерії істотності шкоди, а саме «вилов риби в період нересту», шкода рибному господарству відповідно до матеріалів кримінального провадження є істотною.

Величина збитків, як інтегральний кількісний показних істотності шкоди Інститутом рибного господарства НААН України вираховувалась відповідно до такс, визначений додатком 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 21.11.2011 №1209.

2.4.18. Згідно з Наказом Управління державного агентства меліорації та рибного господарства у Вінницькій області (Вінницький рибоохоронний патруль) №58-О від 23.03.2023, встановлено весняно-літню заборону на вилов водних біоресурсів на період нересту риби і відтворення інших водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах Вінницької області у такі терміни: у всіх річках та їх кореневих водах (руслах річок з усіма діючими рукавами, затоками та затонами) з 01 квітня по 20 травня (включно); у водосховищах з 01 квітня по 09 червня (включно); у річці Дністер з усіма притоками з 01 квітня по 10 червня (включно); у придаткових водах (протоки, гирла, озера, ставки та інші водойми) з 01квітня по 30 червня (включно).

2.4.19. Згідно з наказом Вінницької обласної військової адміністрації №485 від 29.03.2023, на території області у період весняно-літньої заборони на вилов риби проводилися цільові профілактичні заходи під умовною назвою «Нерест-2023» з метою охорони рибних запасів та інших водних біоресурсів, до яких були залучені органи поліції, підрозділи Державного агентства рибного господарства у Вінницькій області, Державна екологічна інспекція у Вінницькій області, Обласна організація УТМР.

2.4.20. Як дані, що характеризують особу обвинуваченого, прокурор надав: відповідь КНП «Барська міська лікарня» Барської міської ради на запит дізнавача, згідно з якою ОСОБА_4 не перебуває на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра; довідку № 80 від 25.04.2023, видану старостою Антонівського старостинського округу Барської міської ради Вінницької області, згідно з якою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; довідку-характеристику № 81 від 25.04.2023, видану старостою Антонівського старостинського округу Барської міської ради Вінницької області, за якою місце проживання ОСОБА_4 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , компрометуючих матеріалів немає, характеризується з позитивної сторони, скарги на поведінку не надходили, депутатом місцевої ради не є; довідку з інформаційної системи МВС №178 від 21.03.2023, згідно з якою ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

2.5. Оцінка наданих сторонами доказів та їх позицій

Відповідно до статті 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Згідно з частиною 1 статті 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Частиною 1 статті 249 Кримінального кодексу України передбачено кримінальну відповідальність за незаконне зайняття рибним, звіриним або іншим водним добувним промислом, якщо воно заподіяло істотну шкоду.

У постанові від 15.01.2024 у справі № 683/694/20 Верховний Суд зазначив, що кримінальний процесуальний закон вимагає обов`язкового відображення в обвинувальному акті трьох складників щодо висунутого обвинувачення: фактичних обставин кримінального правопорушення; правової кваліфікації (формули обвинувачення); формулювання обвинувачення. При цьому під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

У постанові від 03.11.2022 у справі № 461/7741/16-к Верховний Суд виснував, що виклад фактичних обставин кримінального правопорушення є головним, бо правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків слідчого, але і для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист. З огляду на це обставини, які, відповідно до частини першої статті 91 КПК, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні мають бути викладеними чітко і конкретно, та наведені в обвинувальному акті фактичні дані в своїй сукупності мають давати повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що, у свою чергу, дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.

У цій же постанові від 03.11.2022 у справі № 461/7741/16-к Верховний Суд зазначив, що за змістом ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта. Саме частина обвинувального акта, де викладаються фактичні обставини кримінального правопорушення, які сторона обвинувачення вважає встановленими, а також правова кваліфікація правопорушення і встановлює межі судового розгляду кримінального провадження.

Частиною 1 статті 51-1 Закону України «Про тваринний світ», яка була вказана у формулюванні обвинувачення в обвинувальному акті, що має назву «Заборонені знаряддя добування об`єктів тваринного світу» передбачено, що для добування об`єктів тваринного світу забороняються виготовлення, збут, застосування, зберігання отруйних принад, колючих, давлячих та капканоподібних знарядь лову, електроловильних систем (електровудок), електрогону, петель, самоловів, самострілів, вибухових речовин, пташиного клею та монониткових (волосінних) сіток (крім тих, що призначені для промислового лову), а також інших засобів, заборонених законом.

Таким чином, для добування об`єктів тваринного світу, до яких згідно з приписами статті 3 вказаного закону Закону України «Про тваринний світ» належить і риба, забороняється застосування монониткових (волосінних) сіток (крім тих, що призначені для промислового лову).

Під час огляду судом у судовому засіданні речових доказів було встановлено, що вилучені під час огляду місця події знаряддя вилову обвинуваченим риби це сітки. Для ідентифікації такого знаряддя лову як сітка не потрібно спеціальних знань.

Під час огляду судом вилучених в обвинуваченого сіток також було встановлено, що вони не містять жодних ознак того, що вони призначені для промислового вилову, зокрема відсутнє будь-яке маркування, про що також стверджувала сторона захисту, яке б дозволяло ідентифікувати вказані сітки як знаряддя для промислового лову.

Відповідно до статті 27 Закону України «Про тваринний світ» у порядку загального використання об`єктів тваринного світу громадянам, у випадках, передбачених законодавством, дозволяється безоплатне любительське і спортивне рибальство для особистого споживання (без права реалізації) у визначених відповідно до законодавства водних об`єктах загального користування у межах встановлених законодавством обсягів безоплатного вилову і за умови додержання встановлених правил рибальства і водокористування. В інших випадках любительське і спортивне рибальство здійснюються на праві спеціального використання об`єктів тваринного світу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України відповідно до цього та інших законів.

Розділом IV «Заборонені знаряддя та способи добування (вилову) водних біоресурсів під час здійснення любительського, спортивного рибальства і підводного полювання та інші заборони», який міститься у Правилах любительського рибальства, які були затверджені наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 19.09.2022 № 700, як в редакції станом на момент вчинення проступку (19.04.2023), так і станом на час ухвалення вироку, підпунктом 1 пункту 1 передбачено, що забороняється добування (вилов) такими знаряддями лову: як сітками усіх типів та конструкцій, а також іншими сітковими знаряддями лову.

Станом на момент вчинення кримінального проступку правила, які були затверджені наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 19.09.2022 № 700 мали назву «Правила любительського і спортивного рибальства», і саме така назва правил була вказана в обвинувальному акті. Лише після внесення змін Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства № 2034 від 24.11.2023 (тобто після вчинення проступку) вони стали називатися «Правила любительського рибальства».

До моменту прийняття вказаного наказу від 19.09.2022 № 700 діяли Правила любительського і спортивного рибальства, які були затверджені наказом Державного комітету рибного господарства України №19 від 15.02.1999.

Згідно з пунктом 3.15 Правил, затверджених наказом №19 від 15.02.1999, заборонявся лов водних живих ресурсів: із застосуванням промислових та інших знарядь лову, виготовлених із сіткоснастевих чи інших матеріалів усіх видів і найменувань.

Тобто, заборона вилову риби сітками усіх типів та конструкцій, а також іншими сітковими знаряддями лову, існувала як у правилах, які були затверджені наказом №19 від 15.02.1999, так і в правилах, які були затверджені наказом від 19.09.2022 № 700 і діяли станом на 19.04.2023.

Стаття 348 Кримінального процесуального кодексу України передбачає, що суть обвинувачення роз`яснюється обвинуваченому і саме обвинуваченому має бути зрозуміло, в чому його обвинувачують.

У судовому засіданні після оголошення прокурором обвинувального акта обвинувачений підтвердив зрозумілість пред`явленого обвинувачення.

Захисник зазначив, що йому незрозуміло, які саме знаряддя лову заборонені і чому саме вони заборонені.

Однак в розділі обвинувального акта «Формулювання обвинувачення щодо ОСОБА_4 » сторона обвинувачення чітко вказала, що ОСОБА_4 обвинувачується, зокрема, у тому, що здійснив вилов риби без передбаченого законом дозволу і використовуючи заборонені знаряддя лову, а саме дві рибальські сітки.

Отже, в обвинувальному акті було зрозуміло зазначено, у чому саме полягала незаконність рибного добувного промислу, який здійснив обвинувачений, тобто вказано суть правил рибальства, які порушені і наведено статтю Закону України «Про тваринний світ», яка передбачає таке заборонене знаряддя лову як монониткові (волосінні) сітки (крім тих, що призначені для промислового лову) і зазначив назву підзаконного нормативно-правового акта, якою вона була станом на момент вчинення проступку Правила любительського і спортивного рибальства.

Вказане свідчить, що обвинувачення було сформульовано конкретно і зрозуміло, що визначає межі судового розгляду і визначає обставини, які підлягають з`ясуванню і перевірці під час судового розгляду.

Незазначення в обвинувальному акті номера пункту і повної назви підзаконного нормативно-правового акта, у якому викладене те правило, порушення якого інкримінується обвинуваченому, за умови викладення в обвинувальному акті суті цього правила, не свідчить про порушення вимог до оформлення обвинувального акта чи неконкретність формулювання обвинувачення.

Крім того, активна процесуальна поведінка сторони захисту протягом більше року перебування справи в провадженні суду свідчить про те, що захист здійснювався саме від висунутого ОСОБА_4 обвинувачення, зміст якого ОСОБА_4 усвідомлював правильно. При цьому з урахуванням тривалості розгляду цього кримінального провадження, сторона захисту жодним чином не була обмежена в ефективній реалізації права на захист.

Отже, відсутні підстави для висновку про наявність вад у формулюванні обвинувачення, які є підставою для постановлення виправдального вироку.

Ті обставини, що саме ОСОБА_4 здійснив вилов риби за допомогою двох сіток, з використанням човна, підтверджуються показаннями свідків ОСОБА_8 і ОСОБА_7 , які перебували на місці подій і виявили ОСОБА_4 саме в той момент, коли він закидав сітки, перебуваючи у гумовому човні на річці Рів, спостерігали за його діями безперервно до моменту, коли він приплив до берега на човні із виловленою рибою і сітками, показаннями свідка ОСОБА_9 який безпосереднього бачив ОСОБА_4 на березі річки Рів після того, як на березі його зустріли інші працівники рибоохоронного патруля ОСОБА_8 і ОСОБА_7 , даними протоколу огляду місця події, якими підтверджується присутність обвинуваченого на місці події і вилучення у нього гумового човна, двох сіток і виловленої риби, при цьому жодних зауважень до протоколу огляду місця події обвинувачений у ньому не зазначив.

Судом не встановлено будь-яких підстав для сумнівів у достовірності показань свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_7 і ОСОБА_9 , чи підстав вважати цих свідків упередженими.

Щодо доводів сторони захисту про недоведеність наявності істотної шкоди, яка є обов`язковою ознакою складу кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 249 Кримінального кодексу України, суд зазначає таке.

Поняття істотної шкоди, загадане у частині 1 статті 249 Кримінального кодексу України є поняттям оціночним і визначається з урахуванням конкретних обставин справи.

Такі ж правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 11.12.2023 у справі № 182/4973/15-к.

На те, що шкода є істотною, можуть вказувати, зокрема, такі дані: знищення нерестовищ риби; вилов риби в період нересту, нечисленних її видів або тих, у відтворенні яких є труднощі; добування великої кількості риби, водних тварин чи рослин або риби чи тварин, вилов яких заборонено, тощо.

Зазначені правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 21.04.2021 у справі № 708/392/18.

Надалі Верховний Суд розвинув і доповнив практику щодо питання визначення істотності шкоди для цілей кваліфікації кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 249 Кримінального кодексу України.

Зокрема, у постанові від 24.10.2022 у справі № 539/2153/21 Верховний Суд виснував, що розмір відшкодування шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням (проступком), передбаченим частиною 1 статті 249 статті 249 Кримінального кодексу України, можливо достовірно встановити без спеціальних знань, маючи дані щодо виду й кількості риби, і на підставі простих арифметичних розрахунків. При цьому розмір та вага риби не мають значення.

У зазначеній постанові йдеться про законність обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів, на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 21 листопада 2011 року № 1209.

Верховний Суд у постанові від 31.05.2022 у справі № 678/536/21 звернув увагу на те, що Такси є інтегрованим вираженням шкоди, що завдається незаконним видобування водних біоресурсів. Ця шкода вирахувана для кожного виду біоресурсів і в перерахунку на визначену його кількість, і Суд вважає ці норми чітко і ясно сформульованими. Нормативний акт, яким затверджено Такси, і самі вони опубліковані й доступні кожній особі. Їх чіткість і доступність дозволяє будь-якій особі передбачати юридичні наслідки незаконного вилову риби, у тому числі розмір істотної шкоди довкіллю.

Як убачається з обвинувального акта, сторона обвинувачення визначила істотність шкоди з урахуванням додатку до згаданої постанови Кабінету Міністрів України, а саме такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення громадянами України, іноземцями та особами без громадянства цінних видів водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах України (далі - Такси).

Таким чином, враховуючи усталену судову практику Верховного Суду істотна шкода може бути встановлена на підставі Такс, про які йшлося вище і проведення експертизи не є обов`язковим.

Суд погоджується з твердженням сторони обвинувачення, що враховуючи розмір заподіяної шкоди у грошовому виразі, обчислений на підставі згаданих Такс, заподіяна обвинуваченим шкода є істотною.

Водночас, суд бере до уваги, що сума заподіяної шкоди в розмірі 52173 гривні також підтверджується висновком судово-економічної експертизи від 01.05.2023.

Посилання сторони захисту на те, що завдання істотної шкоди повинно бути підтверджено висновком інженерно-екологічної експертизи не ґрунтується на вимогах чинного законодавства і є необґрунтованим.

Так, згідно з пунктом 11.1 Науково методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, які затверджені наказом Міністерства юстиції України від 08.10.98 № 53/5, об`єктом інженерно-екологічної експертизи є матеріальні і матеріалізовані джерела інформації, що містять фактичні дані про обставини надзвичайної екологічної ситуації, у тому числі речові докази, фрагменти місця події, устаткування, комунікації, засоби виробництва, що забезпечують екологічно безпечне функціонування підприємства, а також будь-які інші обставини події, зафіксовані (описані, відображені у схемах, фотографіях, планах тощо) в матеріалах справи.

Згідно з приписами статті 1 Закону України «Про зону надзвичайної екологічної ситуації» надзвичайна екологічна ситуація - надзвичайна ситуація, при якій на окремій місцевості сталися негативні зміни в навколишньому природному середовищі, що потребують застосування надзвичайних заходів з боку держави. Негативні зміни в навколишньому природному середовищі - це втрата, виснаження чи знищення окремих природних комплексів та ресурсів внаслідок надмірного забруднення навколишнього природного середовища, руйнівного впливу стихійних сил природи та інших факторів, що обмежують або виключають можливість життєдіяльності людини та провадження господарської діяльності в цих умовах.

Вилов обвинуваченим 33 екземплярів карася сріблястого очевидно не є надзвичайною екологічною ситуацією, виходячи із вищевказаного законодавчого визначення цього поняття.

Про істотність завданої шкоди, крім розміру заподіяної шкоди у грошовому виразі, додатково свідчить і те, що згідно з Додатком 2 до Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 19.09.2022 № 700, яким було встановлено норми добування (вилову) дозволених видів водних біоресурсів на одного рибалку за добу (але вказані норми визначено для добування дозволеними знаряддями лову) такі норми щодо інших видів риб становлять 3 кг та 1 шт, а обвинуваченим виловлено 33 екземпляра сріблястих карасів.

Крім того вилов риби здійснено в період фактичних термінів нерестової активності карася сріблястого у 2023 році, тобто в період нересту, що підтверджується даними листа Інституту рибного господарства НААН України №256-04/23 від 24.04.2023, який суд враховує як письмовий доказ.

Щодо тверджень про порушення у фіксації речових доказів, а саме виловленої риби, і не дослідження її судом, суд зауважує, що збереження живої риби протягом тривалого часу є неможними в силу того, що це є об`єкт тваринного світу, який поза межами природного середовища гине, відтак не може бути збережений для дослідження судом в силу своїх біологічних властивостей.

Відповідно до пункту 2 частини 6 статті 100 КПК України речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню:передаються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду для реалізації, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

З наданих стороною обвинувачення доказів вбачається, що виловлена обвинуваченим риба виду карась сріблястий у кількості 33 екземпляра була вилучена під час огляду місця події, оглянута дізнавачем, докладно описана у протоколі огляду місця події від 20.04.2023, сфотографована, що зафіксовано у додатках до протоколу огляду місця події вигляді фототаблиць.

Після проведення усіх необхідних слідчих дій дізнавачем було прийнято рішення про передачу вказаної риби спеціальному відділу державного екологічного нагляду «Контролю тваринного світу та біоресурів», про що вказано у протоколі огляду місця події від 20.04.2023, при цьому рибу було визнано речовим доказом постановою дізнавача від 20.04.2023, у якій вказано, що живу рибу передано на зберігання до спеціального товарно-рибного господарства ПП «Гніванчанка».

Таким чином, дізнавач діяв в порядку, визначеному приписами статті 100 КПК України, порушень вимог КПК України щодо речових доказів не встановлено і відсутні будь-які сумніви щодо кількості і виду риби, вилученої в обвинуваченого на місці події.

Версія сторони захисту про непричетність ОСОБА_4 до вилову риби сітками, зокрема і про те, що сітки були закинуті у річку іншою особою, і зачепилися за човен ОСОБА_4 випадково, не містить жодних ознак правдоподібності і повністю виключається з урахуванням встановлених судом обставин справи на підставі наданих стороною обвинувачення доказів.

Щодо тверджень сторони захисту про подвійне притягнення до юридичної відповідальності, то такі доводи є необґрунтованими, оскільки сам факт складання протоколу про адміністративне правопорушення, який не був скерований до суду органу, уповноваженого приймати рішення щодо накладення адміністративного стягнення, тобто щодо якого його ініціатором було фактично таким чином прийнято рішення не висувати проти ОСОБА_4 . викладеного у протоколі обвинувачення, не свідчить про те, що відбулася процедура притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності, яка завершується накладенням адміністративного стягнення.

Таким чином, наявні в матеріалах справи докази, які є належними і допустимими, в сукупності із показаннями свідків у судовому засіданні, суд визнає достатніми для висновку про те, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 249 Кримінального кодексу України, є доведеною поза розумним сумнівом, оскільки стороною обвинувачення доведено поза розумним сумнівом наявність у діях ОСОБА_4 усіх ознак складу кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 249 Кримінального кодексу України.

3. Мотиви призначення покарання

3.1. Позиції сторін щодо міри покарання

У судових дебатах прокурор просив призначити обвинуваченому покарання у виді трьох років апробаційного нагляду.

Клопотання про застосування до обвинуваченого будь-якого запобіжного заходу прокурор не заявив.

Під час виступу у судових дебатах обвинувачений і захисник наполягали на постановленні виправдувального вироку.

Під час виголошення останнього слова обвинувачений значив, що вину не визнає і просить його виправдати.

3.2. Висновки суду щодо міри покарання

Обираючи міру покарання суд керується таким.

Мета покарання, як заходу примусу, що застосовується від імені держави, визначена частиною 2 статті 50 КК України. Згідно з цією статтею покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Отже, покарання, крім функції кари та виправлення самого винуватця кримінального правопорушення, має на меті й загальну превенцію запобігання вчиненню кримінальних правопорушень іншими особами.

Відповідно до частини 1 статті 65 КК України суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Вчинене обвинуваченим діяння згідно з приписами статті 12 КК України є кримінальним проступком.

Обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав, під час надання показань свідомо намагався ввести суд в оману щодо фактичних обставин вчинення кримінального проступку, надаючи неправдиві показання, неодноразово не з`являвся у судові засідання, чим затягував судовий розгляд, не розкаявся у вчиненому.

Судом не встановлено обставин, які пом`якшують покарання, що передбачені статтею 66 Кримінального кодексу України.

Не встановлено також обставин, які обтяжують покарання відповідно до статті 67 Кримінального кодексу України.

Враховуючи характер вчиненого діяння, особу обвинуваченого, який до кримінальної відповідальності притягується вперше, під наглядом лікаря нарколога чи психіатра не перебуває, має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, який, однак, своєї вини не визнав, не розкаявся у вчиненому, намагався ввести суд в оману шляхом надання неправдивих показань, затягував судовий розгляд, враховуючи також майновий стан обвинуваченого, який є не працевлаштованим і пенсії не отримує, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде покарання в межах санкції інкримінованої статті у виді пробаційного нагляду на строк один рік., з покладенням на обвинуваченого обов`язків, визначених статтею 59-1 Кримінального кодексу України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

4. Цивільний позов

У кримінальному провадженні прокурором в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Вінницькій області було заявлено цивільний позов про стягнення збитків, завданих кримінальним правопорушенням, в якому прокурор просив стягнути з обвинуваченого на користь Державної екологічної інспекції у Вінницькій області збитки, завдані кримінальним правопорушенням в сумі 52173 гривні.

В обґрунтування цивільного позову прокурор зазначив, що під час вчинення кримінального правопорушення обвинувачений здійснив незаконний вилов риби та здобув водні біоресурси в кількості 33 особин, а саме: карася сріблястого, тим самим здійснив вилучення водних живих ресурсів із природного середовища, та своїми незаконними діями спричинив істотну шкоду рибному господарству України на загальну суму 52173 гривень. Під час досудового розслідування шкода у добровільному порядку не відшкодована. Згідно з листом Державної екологічної інспекції у Вінницькій області від 08.05.2023, заходи для стягнення шкоди не вживались та проти заявлення позову прокурором не заперечують.

Розрахунок суми завданої шкоди обвинувачений не оспорювали, однак не погоджувались на її відшкодування, оскільки не визнавав свою вину у вчиненні кримінального проступку.

Вирішуючи цивільний позов суд виходить з такого.

Відповідно до положень статті 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Частиною 3, 4 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це відповідного суб`єкта владних повноважень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими КПК. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Отже, Кримінальний процесуальний кодекс у питанні вирішення цивільного позову встановлює пріоритет норм КПК над нормами Цивільного процесуального кодексу.

За змістом частини 1 статті 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Законодавство про кримінальну відповідальність на позначення наслідків кримінального правопорушення оперує поняттями «матеріальні збитки» і «шкода». Однак КПК та КК не містять визначення цих понять.

У законодавстві про кримінальну відповідальність в основному застосовується поняття «шкода» як суспільно небезпечні наслідки кримінального правопорушення на конкретному рівні з позначенням сфери, в якій проявляється цей негативний результат («майнова шкода», «шкода здоров`ю»), так і суспільно небезпечні наслідки як збірне невизначене поняття.

Виходячи з аналізу положень статей 55, 61, 62, 91, 127, 128, 130, 170, 242, 291 Кримінального процесуального кодексу під шкодою у кримінальному провадженні розуміються втрати, яких зазнала потерпіла сторона у результаті викрадення, знищення або пошкодження майна, або шкода, завдана безпосередньо особі, її здоров`ю, діловій репутації внаслідок протиправної поведінки іншої особи.

При цьому майнова шкода - це наслідки кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння, що мають вартісну форму та полягають у безпосередньому зменшенні матеріального блага особи (викрадення, пошкодження, знищення майна), у позбавленні її можливості одержати заплановані доходи (позбавлення заробітку внаслідок втрати працездатності чи його зменшення тощо), а також у понесенні особою будь-яких додаткових майнових витрат (на лікування, протезування, сторонній догляд, поховання; втрата особами, що перебували на утриманні померлого, його заробітку).

У кримінальному провадженні під матеріальними збитками у пункті 6 частини 2 статті 242 Кримінального процесуального кодексу треба розуміти грошову оцінку (еквівалент) заподіяної матеріальної шкоди (втрачених, додатково витрачених або недоотриманих майнових благ особою внаслідок порушення її прав та інтересів іншою особою), а відшкодування збитків є одним із способів відшкодування шкоди.

Такі правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 25 листопада 2019 рокуу справі № 420/1667/18, які суд враховує у цій справі.

Ці висновки коресподуються з нормами цивільного законодавства щодо відшкодування шкоди.

Порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу. Розмір компенсації за незаконне добування, знищення або пошкодження видів тваринного світу, а також за знищення чи погіршення середовища їх існування встановлюється Кабінетом Міністрів України (стаття 63 Закону України «Про тваринний світ»).

Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів» № 1209 від 21.11.2011, встановлено такси для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення громадянами України, іноземцями та особами без громадянства цінних видів водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах України.

Відповідно до вказаних такс збитки, заподіяні внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення одного екземпляра водних біоресурсів незалежно від розміру та ваги (неоподатковуваного мінімуму доходів громадян): карась сріблястий 93 (1581 грн).

Згадані Такси є інтегрованим вираженням шкоди, що завдається незаконним видобування водних біоресурсів. Ця шкода вирахувана для кожного виду біоресурсів і в перерахунку на визначену його кількість, ці норми чітко і ясно сформульованими. Нормативний акт, яким затверджено ці такси, і самі Такси опубліковані і доступні кожній особі. Їх чіткість і доступність дозволяє будь-якій особі передбачати юридичні наслідки незаконного вилову риби, у тому числі і розмір істотної шкоди довкіллю.

Як встановлено під час розгляду кримінального провадження, загальна сума заподіяної шкоди ОСОБА_4 за незаконний вилов 33 екземплярів риби виду «Карась сріблястий» становить 52173 гривень, що підтверджується висновком експерта за результатами проведення судової економічної експертизи Вінницького НДЕКЦ №СЕ-19/102-23/7728-ЕК від 01.05.2023, а також розрахунком розміру шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів, проведеного Державною екологічною інспекцією у Вінницькій області.

За таких встановлених судом обставин, з огляду на наведені норми КПК, суд вважає розмір шкоди довкіллю від кримінального правопорушення доведеним належними і допустимими доказами.

Отже, вимоги цивільного позову щодо відшкодування збитків, завданих незаконним виловом риби, підлягають задоволенню повністю, тому з обвинуваченого на користь Державної екологічної інспекції слід стягнути в солідарному порядку 52173 гривень збитків завданих кримінальним правопорушенням, враховуючи, що шкоди завдано їх спільними діями.

4. Інші питання, які вирішуються під час ухвалення вироку

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався і потреби в його обранні суд не вбачає.

Згідно з частиною 2 статті 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Розмір процесуальних витрат на залучення експерта для проведення судової економічної експертизи у кримінальному провадженні в сумі 9560 гривень підтверджується довідкою Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру до висновку експерта від 01.05.2023.

Оскільки зазначену експертизу проводили експерти установи, що фінансується з державного бюджету, то з обвинуваченого необхідно стягнути на користь держави вказані витрати в загальній сумі 9560 гривень.

Питання про долю речових доказів суд вирішує згідно з нормами статті 100 КПК України і з врахуванням приписів статей 96-1, 96-2 КК України, а саме: гумовий човен, який належать обвинуваченому, що він підтвердив під час судового розгляду, заборонені сітні знаряддя лову, слід конфіскувати в дохід держави в порядку спеціальної конфіскації.

Згідно з пунктом 12 частини 1 статті 368 КПК України ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання, що належить вчинити з майном, на яке накладено арешт.

Оскільки минула потреба в арешті речових доказів, який було накладено з метою збереження речових доказів для їх використання у цілях кримінального провадження, і чинність такого арешту перешкоджатиме виконанню вироку у частині рішення про долю фактично збережених речових доказів, слід скасувати арешт, накладений на такі речові докази ухвалою слідчого судді Барського районного суду Вінницької області від 27.04.2023 (справа №125/779/23).

Оскільки речові докази у виді виловленої риби, хоч і були процесуально закріплені постановою дізнавача про надання їм статусу речових доказів, однак не були збережені для цілей кримінального провадження, а були передані на реалізацію після завершення огляду місці події, про що вказано у самій цій постанові і підтверджено під час судового розгляду, тому не вимагається рішення суду щодо їх долі в порядку статті 100 КПК України.

Керуючись статтями 368, 370, 374, 395 КПК України суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 249 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік.

Відповідно до статті 59-1 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Початок строку відбуття покарання у виді пробаційного нагляду ОСОБА_4 обчислювати з дня постановки його на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов прокурора Барського відділу Жмеринської окружної прокуратури Вінницької області в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Вінницькій області про стягнення збитків, завданих кримінальним правопорушенням задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Державної екологічної інспекції у Вінницькій області збитки, завдані кримінальним правопорушенням в сумі 52173 (п`ятдесят дві тисячі сто сімдесят три) гривні .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судової економічної експертизи в сумі 9560 (дев`ять тисяч п`ятсот шістдесят) гривень 00 копійок.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Барського районного суду Вінницької області від 27.04.2023 (справа №125/779/23, 1-кс/125/72/2023), на тимчасово вилучене майно під час огляду місця події, а саме на заборонене знаряддя лову: дві сітки для вилову водних біоресурсів, довжиною 35 м і 100 м, висотою 2,50 та 2,20 метрів, які упаковані до поліетиленового пакета сірого кольору, опечатано з доданням бирки, та передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Відділення поліції № 1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області; гумовий човен зеленого кольору, марки «Bark», який упаковано до поліетиленового пакета сірого кольору, опечатано з доданням бирки, та передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Відділення поліції № 1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області; живу рибу виду карась у кількості 33 одиниці. Яку передано на зберігання до спеціального товарно-рибного господарства ПП «Гніванчанка».

На підставі статей 96-1,96-2 Кримінального кодексу України застосувати спеціальну конфіскацію та конфіскувати в дохід держави речові докази у кримінальному проваджені, а саме: знаряддя лову дві сітки для вилову водних біоресурсів, довжиною 35 м і 100 м, висотою 2,50 та 2,20 метрів, знаряддя лову - гумовий човен, зеленого кольору, марки «BARK», які було передано на зберігання до кімнати речових доказів ВП №1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області згідно з квитанцією №32 від 21.04.2023 про отримання на зберігання речових доказів.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Барський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, потерпілій особі.

Копію вироку не пізніше наступного дня після його проголошення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_20