Справа № 569/2124/24
УХВАЛА

02 лютого 2024 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рівне клопотання старшого слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Рівному) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, майора Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 (далі слідчий), погоджене старшим групи прокурорів,- прокурор групи прокурорів у кримінальному провадженні - заступником начальника відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження № 0000129 від 29.01.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України (далі це ж кримінальне провадження) про арешт майна , -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Рівному) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, майор Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням яке погоджено із старшим групи прокурорів,- прокурор групи прокурорів у кримінальному провадженні - заступником начальника відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_4 у якому просить накласти арешт на майно.

В обґрунтування клопотання зазначає, що за обґрунтованою версією органу досудового розслідування вбачається, що близько 14 год.10 хв. 29.01.2024 майстер Степангородського лісництва Рівненської області ОСОБА_5 , 1978 р.н., перебуваючи по АДРЕСА_1 , з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, із використанням предмету заздалегідь заготовленого для спричинення тілесних ушкоджень, а самеавтомобіля марки "LandRover", номерний знак НОМЕР_1 , через малозначний привід, умисно вчинив хуліганські дії по відношенню до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 шляхомумисного наїзду на останнього, внаслідок чого заподіяв йому тілесні ушкодження (попередній діагноз: ЗЧМТ, струс головного мозку).

У сукупності, враховуючи покладений на орган досудового розслідування обов`язок щодо збирання доказів, та забезпечення виконання завдань кримінального судочинства, 29.01.2024 проведено огляд місця події (дорожньо-транспортної пригоди), у ході якого виявлено та вилучено:

Автомобіль марки "LandRover", номерний знак НОМЕР_1 ,, номер кузова НОМЕР_2 та ключ до нього;

Документи, що стосуються автомобіля марки "LandRover", номерний знак НОМЕР_1 ,, номер кузова НОМЕР_2 (свідоцтво про реєстрацію ТЗ, страхові поліси, тощо), всього на 6 арк.

Відповідно до наявних матеріалів, саме працівник правоохоронного органу ОСОБА_5 користувався автомобілем марки "LandRover", номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який належить на праві власності AntoniucLiliia.

Очевидно, що вищевказаний автомобіль, речі та документи мають важливе значення для цього кримінального провадження, а тому існувала потреба у їх вилученні під час вказаної слідчої дії.

Згідно із нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

До початку розгляду клопотання слідчим подана заява про розгляд клопотання у його відсутність, у заяві зазначено, що клопотання підтримує в повному обсязі, із підстав, наведених у ньому та просить задовольнити вказане клопотання.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутності учасників провадження, оскільки їх не прибуття не перешкоджає розгляду клопотання на підставі наданих доказів.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно ч. ч.2, 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до п. 8 глави 2.6. «Арешт майна» Узагальнення вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження арешт може бути накладено на: нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права; майно у вигляді речей, документів, грошей, якщо вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК, а саме: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та (або) є доходами від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, вищевказаний вилучений автомобіль відповідає критеріям речових доказів, вказаних у ст. 98 КПК України, адже саме ним, як знаряддям вчинення злочину, були завдані тілесні ушкодження ОСОБА_6 і він необхідний для проведення низки експертних досліджень, а речі які вказані у переліку дадуть можливість з`ясувати обставини, які мають важливе значення для встановлення всіх обставин і також можуть бути предметом досліджень у вказаному кримінальному провадженні.

Окрім того, у межах вказаного кримінального провадження виникла необхідність у проведенні низки судових експертних досліджень (у т.ч. дослідження технічного стану транспортного засобу, тощо), слідчого експерименту, тощо.

Також, вказані речі та документи можуть бути також використані під час інших експертних досліджень та процесуальних дій, а його повернення будь-яким особам до використання їх результатів у суді, може призвести до їх пошкодження і неможливості проведення об`єктивних експертних досліджень та використання під час слідчих дій.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 173 КПК України та вищевикладене, є необхідним накласти арешт майно, вилучене за вищевказаних обставин, оскільки наявні достатні підстави вважати, що майно відповідає критеріям встановленим ст. 98 КПК України, а незастосування арешту може призвести до втрати чи його пошкодження.

Керуючись ст. 170, 171,175 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого - задоволити.

Накласти арешт на майно,із позбавленням права на їх відчуження, розпорядження, користування, яке вилученепід час проведення 29.01.2023огляду місця події, а саме:

Автомобіль марки "LandRover", номерний знак НОМЕР_1 ,, номер кузова НОМЕР_2 та ключ до нього;

Документи, що стосуються автомобіля марки "LandRover", номерний знак НОМЕР_1 ,, номер кузова НОМЕР_2 (свідоцтво про реєстрацію ТЗ, страхові поліси, тощо), всього на 6 арк.

Роз`яснити, що відповідно до ч.1 ст. 174 КПК України, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1