Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2024 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва

у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представників власників майна ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000029, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.02.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 191 КК України, про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В :

Прокурор Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просить накласти арешт на майно в рамках кримінального провадження №0000029, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.02.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 191 КК України, а саме на зернову культуру кукурудзу, загальним тоннажем 31 843 тон, що належить ПП «Білухівка» (), ТОВ «Дружба» (), ПП «Бурякорадгосп цукрокомбінату ім. Халтуріна» (), ПП «АЛЬФА-КАПІТАЛ» () та зберігається на складських приміщеннях або транспортується різними видами транспорту для зберігання до:

виробничих потужностей ПП «Бурякорадгосп цукрокомбінату ім. Халтуріна» () за адресою: Полтавська обл., м. Карлівка, вул. Паркова (стара назва Котовського), буд. 1-Д, 1-Г, що на праві власності належить ПП «Бурякорадгосп цукрокомбінату ім. Халтуріна» (, орендар), що розташовані на земельній ділянці :50:007:0482, що на праві власності належить Територіальній громаді м. Карлівка в особі Карлівської міської ради (, орендодавець);

виробничих потужностей ПП «АЛЬФА-КАПІТАЛ» (), які також використовує ТОВ «АЛЬФА-КАПІТАЛ БОЖКІВСЬКИЙ ЕЛЕВАТОР» () за адресою: Полтавська обл., Полтавський р-н, с. Божкове, вулиця Центральна 11, що розташовані на земельній ділянці за кадастровим номером :03:001:0043, що на праві власності належить ПП «АЛЬФА-КАПІТАЛ» ();

виробничих потужностей ПП «АЛЬФА-КАПІТАЛ» за адресою Полтавська обл., Полтавський р., с. Петрашівка, вул. Аграрна, буд. 3, що на праві власності належать ПП «АЛЬФА-КАПІТАЛ» (, орендар), які розташовані на земельній ділянці :00:011:0033, що на праві власності належить НОВОСЕЛІВСЬКА СІЛЬСЬКА РАДА ПОЛТАВСЬКОГО р-ну, ПОЛТАВСЬКОЇ обл., (, орендодавець).

В обґрунтування клопотання прокурор вказує на те, що наведене у клопотанні майно визнане речовим доказом у кримінальному провадженні, а тому з метою забезпечення його збереження є необхідним накладення на нього арешту.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав із наведених у ньому підстав.

Представники власників майна ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечили щодо накладення арешту, вказуючи на недоцільність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, а також на необґрунтованість та безпідставність поданого клопотання в цілому.

Заслухавши доводи учасників процесу, дослідивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 131 КПК України передбачено, що заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

За змістом статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною десятою статті 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

У відповідності до ч.4 ст. 132 КПК України для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

За змістом статті 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Частиною 1 ст. 92 КПК України визначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до статті 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Крім цього, згідно з вимогами ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинні бути зазначена, зокрема, достатня, належна, допустима, достовірна сукупність доказів, що майно, щодо якого здійснюється клопотання, є предметом, засобом чи знаряддям його вчинення, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого кримінального правопорушення, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину.

Як встановлено слідчим суддею, у провадженні СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження №0000029, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.02.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 191 КК України.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні здійснює Подільська окружна прокуратура міста Києва.

Досудове слідство розпочато за фактом вчинення невстановленими службовими особами Міністерства юстиції України, ДП «СГ Підприємство ДКВС України № 115» розтрати грошових коштів та заволодіння ними, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, за попередньою змовою групою осіб, вчинених в умовах воєнного стану, під час здійснення фінансово-господарської діяльності державного підприємства з іншими суб`єктами господарської діяльності, у період 2022 2023 років.

Під час досудового розслідування перевіряються обставини, за яких керівництвом державного підприємства «СГ Підприємство ДКВС України № 115» () (далі державне підприємство) внаслідок неефективного прийняття управлінських рішень та з метою ухилення від передачі в оренду земельних ділянок, які перебувають в користуванні державного підприємства, здійснюється укладання договорів з суб`єктами підприємницької діяльності, зокрема, ПП «Білухівка» (), що призводить до заподіяння шкоди вказаному державному підприємству та росту його зобов`язань у вигляді сплати земельних податків до бюджету всіх рівнів.

Згідно наявних відомостей, службові особи зазначеного державного підприємства спільно з посадовими особами ПП « ОСОБА_7 », шляхом подання недостовірних відомостей до статистичних та податкових органів України, зокрема, за формами: № 37-сг (місячна) «Звіт про збирання врожаю сільськогосподарських культур»; № 4-сг (річна) «Звіт про посівні площі сільськогосподарських культур» під урожай; № 9-сг (річна) «Звіт про використання добрив і пестицидів» під урожай; № 29-сг (річна) «Звіт про площі, валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду», мають змогу занижувати реальну кількість зібраного врожаю сільськогосподарської продукції на земельних ділянках державного підприємства.

За попередньою інформацією, яка перевіряється у кримінальному провадженні, невідображена у звітах сільськогосподарська продукція реалізується за готівкові кошти суб`єктам реального сектору економіки, внаслідок чого грошові кошти виводяться в неконтрольований державою «тіньовий» сектор економіки.

Таким чином, факти приховування реальної кількості отриманого урожаю сільськогосподарської продукції службовими особами наведеного державного підприємства, спільно з посадовими особами ПП «Білухівка» призводять до втрати ліквідних активів та майна державного підприємства, що у свою чергу призводить до нанесення підприємству матеріальної шкоди (збитків) у значних розмірах.

Вказані обставини, за інформацією, яка перевіряється у кримінальному провадженні, свідчать про укладення службовими особами державного підприємства та іншими організаторами протиправної схеми, з метою втрати ліквідних активів державного підприємства, ряду господарських договорів на виконання механізованих сільськогосподарських робіт (послуг щодо сівби, внесення мінеральних добрив, дискування та інших необхідних польових сільськогосподарських операцій), за якими державним підприємством на користь ПП «Бурякорадгосп цукрокомбінату ім. Халтуріна» 20.05.2022 сплачено 18 мільйонів гривень, а також 01.06.2022 сплачено 17,8 мільйонів гривень.

Відповідно до висновку спеціаліста від 11.04.2023 встановлено, що внаслідок реалізації посадовими особами ДП «Сільськогосподарське підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України №115» (у разі наявності порушень законодавства їх з боку, встановлених під час досудового розслідування) біологічних активів, а саме незавершеного виробництва посіви кукурудзи на зерно площею 3200 га, на користь ПП «Білухівка», останнім ймовірно недоотримано належних доходів (виручки) від реалізації на загальну суму 66 941 450,02 грн, чим заподіяно матеріальну шкоду (збитки) ДП «Сільськогосподарське підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№115)» у вказаній сумі.

Разом з тим, вищевказана протиправна схема продовжує функціонувати до теперішнього часу, зокрема, у період червня-липня 2023 років службовими особами державного підприємства з метою втратними ліквідних активів державного підприємства уклали ряд господарських договорів на виконання механізованих сільськогосподарських робіт з вищевказаними комерційними структурами, зокрема, ТОВ «Дружба» ().

Так, встановлено, що посадові особи ДП «СГ Підприємство ДКВС України № 115» протягом 2022-2023 років шляхом укладання господарських операцій (послуг щодо сівби, внесенню мінеральних добрив, дискуванню та інших необхідних польових сільськогосподарських операцій) фактично передало у так звану «приховану» оренду наступні земельні ділянки на території Полтавської області, загальною площею 5 136,4104 га, зокрема:

1. :00:020:0317 Полтавська область 4,2051;

2. :00:020:0316 Полтавська область 673,0395;

3. :00:006:0231 Полтавська область 66,3800;

4. :00:001:0143 Полтавська область 3,9399;

5. :00:001:0144 Полтавська область 6,2391;

6. :00:004:0048 Полтавська область 34,8828;

7. :00:001:0142 Полтавська область 13,9827;

8. :00:005:0003 Полтавська область 51,8015;

9. :00:028:0003 Полтавська область 1,5412;

10. :00:005:0030 Полтавська область 20,0000;

11. :00:013:0021 Полтавська область 20,0000;

12. :00:006:0232 Полтавська область 2 056,0600;

13. :00:020:0326 Полтавська область 373,1292;

14. :00:015:0004 Полтавська область 1 794,6233;

15. :00:015:0003 Полтавська область 2,7315;

16. :00:015:0002 Полтавська область 8,1392;

17. :00:020:0320 Полтавська область 0,1445;

18. :00:020:0322 Полтавська область 4,0000;

19. :00:020:0319 Полтавська область 1,0956;

20. :00:020:0321 Полтавська область 0,1459;

21. :00:020:0318 Полтавська область 0,1494;

22. :00:006:0230 Полтавська область 0,1800 у користування афілійованим до ОСОБА_8 комерційним структурам, зокрема ПП «Білухівка» та ТОВ «ДРУЖБА».

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна» власником вищевказаних земельних ділянок є Головне управління Держгеокадастру у Полтавській Області (), правокористувач - ДП «СГ підприємство ДКВС України № 115» (витяги права власності додаються).

Встановлено, що на вищезазначених земельних ділянках комерційними структурами, афілійованими з ОСОБА_8 , за попередньою змовою із службовими особами ДП «СГ Підприємство ДКВС України № 115» засіяно сільськогосподарську культуру, а саме кукурудзу, яка в подальшому реалізована на користь ПП «Білухівка» у вигляді «біологічних активів» та транспортується на виробничі потужності елеваторів на території Полтавської області, зокрема ПП «Бурякорадгосп цукрокомбінату ім. Халтуріна» та ПП «АЛЬФА-КАПІТАЛ».

Так, згідно офіційних даних Міністерства аграрної політики України (https://minagro.gov.ua/news/zhniva-2023-v-ukrayini-zibrano-467-mln-tonn-novogo-vrozhayu) середня врожайність кукурудзи станом на 06.10.2023 становить 6,2 тони з 1 га.

Таким чином, загальний тоннаж кукурудзи на земельних ділянках загальною площею 5 136,4104 га ДП «СГ підприємство ДКВС України № 115» у Полтавській області може становити 31 843 тон.

В обґрунтування поданого клопотання прокурор вказує на необхідність накладення арешту на зернову культуру кукурудзу, загальним тоннажем 31 843 тон, що належить ПП «Білухівка» (), ТОВ «Дружба» (), ПП «Бурякорадгосп цукрокомбінату ім. Халтуріна» (), ПП «АЛЬФА-КАПІТАЛ» (), стверджуючи, що таке майно має істотне значення для проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні та містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, таке майно має значення речового доказу.

Разом із цим, додані до клопотання матеріали не містять доказів, що зазначене у клопотанні майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, оскільки як в самому клопотанні прокурора, так і в постанові про визнання речовими доказами, відсутнє будь-яке обґрунтування, за яким із критеріїв ч. 1 ст. 98 КПК України його визнано речовим доказом.

При цьому слідчий суддя також враховує, що прокурором не надано жодних належних та допустимих доказів про те, що вказане зерно кукурудзи є предметом злочинної діяльності або об`єктом вчинення кримінального правопорушення, щодо якого проводиться досудове розслідування.

Прокурором не надано доказів одержання такого майна злочинних шляхом, а також не обґрунтовано, яким чином вказане майно кваліфікується саме як таке, що набуте у ході кримінально-протиправної діяльності.

У клопотанні міститься лише необґрунтоване твердження, що вилучене майно має значення речових доказів у кримінальному провадженні, а будь-яких вагомих мотивів такому висновку у ньому не наведено.

За таких обставин слідчий суддя вважає, що на даному етапі досудового розслідування застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження є недоцільним та суперечитиме завданням кримінального провадження, визначеним статтею 2 КПК України.

При цьому слідчий суддя також враховує, що положення статей 7, 16 КПК України, згідно з якими загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до положень ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17.07.1997, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції» та «Кушоглу проти Болгарії»). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23.09.1982 у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

Слідчий суддя також виходить із того, що у кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. Накладаючи арешт на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

З огляду на наведене, враховуючи, що прокурором не доведено необхідність накладення арешту на зазначене у клопотанні майно, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні поданого клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170, 173, 175, 370 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000029, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.02.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 191 КК України, про арешт майна, яким є зернова культура кукурудза, загальним тоннажем 31 843 тон, що належить ПП «Білухівка» (), ТОВ «Дружба» (), ПП «Бурякорадгосп цукрокомбінату ім. Халтуріна» (), ПП «АЛЬФА-КАПІТАЛ» (), відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Cлідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_9