Справа №766/770/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2024 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі суду м. Херсона, кримінальне провадження, з угодою про визнання винуватості (укладену під час досудового розслідування), внесене до ЄРДР за №0000034 від 13.06.2023 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Тирасполь Республіки Молдова, громадянина України, освіта середня, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , солдата резерву 2 резервного взводу 12 запасної роти військової частини НОМЕР_1 , солдата, раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст. 409 КК України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, проходячи її на посаді солдата резерву 2 резервного взводу 12 запасної роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», 25.04.2023, перебуваючи за місцем проходження служби у АДРЕСА_2 та будучи невдоволеним умовами проходження військової служби у вказаній військовій частині, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, бажаючи їх настання, в порушення вимог ст.ст.17, 65 Конституції України, ст.17 Закону України «Про оборону України», ч.1 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст.9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, в умовах воєнного стану, з метою тимчасово ухилитися від несення обов`язків військової служби, мотивуючи це небажанням їх виконувати, повідомив командуванню військової частини завідомо неправдиві відомості щодо поважності причин відсутності на військовій службі, та убув до місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , під приводом отримання медичної допомоги, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, на початку травня 2023 року, більш точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, перебуваючи у АДРЕСА_3 недостовірну інформацію стосовно прибуття на лікування і повернення до місця служби найближчими часом, тим самим ухилився від несення обов`язків військової служби шляхом обману, до 20 червня 2023 року, коли прибув до прокурора за місцем постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_4 .

Дії ОСОБА_5 , вірно кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 409 КК України ухилення військовослужбовця від несення обов`язків військової служби шляхом іншого обману, вчинене в умовах воєнного стану.

22.06.2023 року між обвинуваченим ОСОБА_5 , за участі захисника ОСОБА_4 та прокурором Херсонської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000034 від 13.06.2023 на підставі ст. ст. 468, 469, 470,472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно до змісту даної угоди, ОСОБА_5 , зобов`язався беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 409 КК України, в обсязі пред`явленого обвинувачення, в ході досудового розслідування щиро покаявся у скоєному злочині та активно сприяв його розкриттю.

Окрім цього, між сторонами було визначено міру покарання у вигляді позбавлення волі строком на два роки із застосуванням ст.69 КК України. На підставі ст.58 КК України замінити покарання ОСОБА_5 за ч.4 ст.409 КК України у виді двох років позбавлення волі на покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців строком на 2 (два) роки із відрахуванням в дохід держави 20 (двадцяти) відсотків із суми грошового забезпечення.

Розглядаючи в порядку ч. 3 ст. 474 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Прокурор в судовому засіданні, просила угоду про визнання винуватості затвердити та призначити обвинуваченому ОСОБА_5 , узгоджене в угоді покарання, зазначивши, що при її укладені були дотримані вимоги кримінального та кримінального процесуального кодексів України.

Обвинувачений ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_4 , просили угоду затвердити та призначити обвинуваченому узгоджене покарання. При цьому ОСОБА_5 визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 409 КК України, в об`ємі пред`явленого обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_5 , беззастережно визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КК України За наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. За вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд з підстав, передбачених цією частиною, може призначити основне покарання у виді штрафу, розмір якого не більше ніж на чверть нижчий від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Ч.1 ст. 58 КК України, передбачено, що покарання у виді службового обмеження застосовується до засуджених військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, на строк від шести місяців до двох років у випадках, передбачених цим Кодексом, а також у випадках, коли суд, враховуючи обставини справи та особу засудженого, вважатиме за можливе замість обмеження волі чи позбавлення волі на строк не більше двох років призначити службове обмеження на той самий строк.

Відповідно до ч.2 ст.58 КК України, із суми грошового забезпечення засудженого до службового обмеження провадиться відрахування в доход держави у розмірі, встановленому вироком суду, в межах від десяти до двадцяти відсотків. Під час відбування цього покарання засуджений не може бути підвищений за посадою, у військовому званні, а строк покарання не зараховується йому в строк вислуги років для присвоєння чергового військового звання.

Щодо покарання, узгодженого сторонами, то враховуючи викладене, оскільки мають місце не менше двох обставин, що пом`якшують покарання та безумовні та суттєві обставини, які характеризують особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря психіатра не перебуває, раніше не судимий, одружений, має постійне місце проживання, що свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків, висловив намір продовжити службу в лавах Збройних Сил України з метою сприяння відсічі збройної агресії рф, що у свою чергу свідчить про достатність підстав для призначення покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті, передбаченого санкцією ч. 4 ст. 409 КК України, пов`язане із позбавленням волі, обмежень для призначення якого з огляду на вимоги ст. 63 КК України не вбачається, та згідно ст.58 КК України замість позбавлення волі призначення службового обмеження для військовослужбовців із відрахуванням із суми грошового забезпечення 20 відсотків в дохід держави.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 , повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 , відповідають вимогам кримінального процесуального та кримінального кодексів України, суд, врахувавши доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження даної угоди.

Речові докази відсутні.

Судові витрати відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Шкода відсутня.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Керуючись ст. 373 - 374, п. 2 ч. 1 ст. 468, ч. 4 ст. 469, ч. 2 ст. 473, ст. ст. 474, 475 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Затвердити у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0000034 від 13.06.2023 року, угоду від 22.06.2023 року про визнання винуватості між прокурором Херсонської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.409 КК України, і призначити йому узгоджене сторонами покарання, з застосуванням ст.69 КК України у виді позбавлення волі строком на два роки.

На підставі статті 58 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,замість призначеного покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки призначити покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців строком на 2 (два) роки із відрахуванням в дохід держави 20 (двадцяти) відсотків із суми грошового забезпечення.

Початок строку відбування покарання обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що у разі невиконання ним угоди про визнання винуватості прокурор в межах строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, має право звернутись до суду з клопотанням про скасування вироку.

На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Херсонського апеляційного суду.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинувачений, захисник мають право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Учасники судового провадження протягом строку апеляційного оскарження мають право заявити клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

СуддяОСОБА_1