Суддя ОСОБА_1 .
Справа № 644/1720/21
Провадження № 1-кп/644/161/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2024 року Орджонікідзевський районний суд м.Харкова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

Прокурора ОСОБА_3 ,

Захисників адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

Обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

Розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 18.04.2020 року №0000795, відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м.Харків, громадянки України, раніше не судимої, що зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , фактично мешкає за як ВПО АДРЕСА_2 , обвинуваченої за ч.1 ст. 125 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження с. Юрченкове, Вовчанського району, Харківської області, громадянки України, має середню освіту, раніше не судима, що зареєстрована АДРЕСА_3 , фактично проживає АДРЕСА_4 , обвинуваченої за ч.1 ст. 125 КК України, -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення проступку за ч.1 ст. 125 КК України, у заподіянні умисних легких тілесних ушкодженнях потерпілій ОСОБА_10 ..

В підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченої ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_4 заявила клопотання про закриття кримінального провадження, у зв`язку із спливом строків давності за ч.1 ст.125 КК України та залишити без розгляду цивільний позов потерпілої. Захисник обвинуваченої ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_5 заявлене клопотання повністю підтримав, оскільки це спільна позиція сторони захисту та просив відмовити в задоволенні позову потерпілої. Відповідно до ч.8 ст.284 КПК України закриття провадження з підстави передбаченої пунктом 1 частини 2 даної статті не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує. Обвинуваченим було судом роз`яснено право наполягати на загальному порядку розгляду справи. Обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 клопотання заявлене їх захисниками підтримали та просили його задовольнити.

Прокурор проти задоволення клопотання сторони захисту не заперечував, оскільки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувачуються у вчинені кримінального проступку за ч.1 ст.125 КК України, та на момент розгляду справи в підготовчому засіданні сплили строки давності, з моменту вчинення проступку минуло більше двох років. Речових доказів та судових витрат в провадженні немає. Просив задовольнити позов потерпілої.

Потерпіла ОСОБА_10 була повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду кримінального провадження, до підготовчого судового засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила. 10.07.2023 року подавала заяву в рамках даного провадження до Київського районного суду м. Полтави, в якій просила, у разі неприбуття її в судове засідання, в тому числі у режимі відео конференції, розглядати справу за її відсутності.

Суд, вислухавши доводи сторони захисту, обвинувачених, з урахуванням думки прокурора щодо заявленого клопотання, встановив наступне. Відповідно до п.2 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Згідно ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання. Відповідно до ч.3 ст.288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. Згідно ст.44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом. Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі. За ч.1 ст. 125 КК України, передбачено покарання у вигляді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк до двохсот годин, або виправних робіт на строк до одного року. В п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №1 від 23.12.2005 року роз`яснено, що особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст.49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого. Таке звільнення є обов`язковим за винятком випадку застосування давності, передбаченого ч.4 ст.49 КК України.

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є виключно згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

При цьому, закон не пов`язує можливість застосування правил ч. 1 ст. 49 КК України із визнанням особою вини, обов`язковою передумовою для закриття провадження у справі є наявність згоди особи на звільнення від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав.

Як вбачається з обвинувального акту, за даними органу досудового розслідування кримінальне правопорушення проступок, за ч.1 ст. 125 КК України, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було вчинено ними 09.04.2020 року. До кримінальної відповідальності обвинувачені раніше не притягались, від досудового слідства та суду не ухилялись, вчинили правопорушення вперше, яке згідно ст.12 КК України є проступком та з моменту вчинення проступку пройшло вже більше 3х років, захисники звернулись до суду із клопотанням, та обвинувачені заявлене клопотання підтримали та дали згоду на закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, вказуючи на розуміння наслідків цього закриття.

З урахуванням наведеного суд вважає, що є підстави для задоволення клопотання сторони захисту, що підтримано обвинуваченими.

Відповідно до ст.129 КПК України, рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку чи винесення постанови про застосування до особи примусових заходів виховного або медичного характеру.

Тобто, вирішення цивільного позову при звільненні особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження по справі суперечить вищевказаній нормі закону.

У Постанові Верховного Суду України по справі №161/694/20 від 10.08.2021 року зазначено, що закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності (п.1 ч.2 ст.284 КПК) є нереабілітуючою підставою, а тому така особа не звільняється від обов`язку відшкодувати заподіяну її діями шкоду.

Водночас у разі постановлення ухвали про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності заявлений у кримінальному провадженні цивільний позов по суті не вирішується, а залишається без розгляду. У такому випадку позивач вправі вирішити свої вимоги в порядку цивільного судочинства.

Тому, в зв`язку зі звільненням обвинувачених від кримінальної відповідальності у зв`язку зі спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, подану потерпілою ОСОБА_10 позовну заяву про стягнення шкоди завданої внаслідок вчинення кримінального проступку, слід залишити без розгляду, що за змістом ч.7 ст.128 КПК України не перешкоджає пред`явленню позову в порядку цивільного судочинства. Аналогічні висновки щодо такого правозастосування викладені в постановах Верховного Суду у справі №531/2332/14-к від 24 травня 2018 року та у справі №185/442/16-к від 15 січня 2019 року.

Відповідно до положень ч.9 ст.100 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду. Речових доказів та судових витрат в рамках провадження немає. Запобіжний захід обвинуваченим не обирався. На підставі викладеного, керуючись ст.49 КК України, п.1 ч.2 ст.284, ст.ст. 100, 129, 284, 288, 314, 350, 372, 395 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисників обвинувачених адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження, задовольнити.

Кримінальне провадження у справі по обвинуваченню ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за ч.1 ст. 125 КК України - закрити.

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 125 КК України на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 звільнити від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 125 КК України на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_10 залишити без розгляду. Роз`яснити потерпілій право на звернення до суду в порядку цивільного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 7 діб з моменту проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова.

Головуючий: суддя: ОСОБА_1