Справа №579/316/24 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/233/24 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - арешт майна
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2024 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами власників майна ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Кролевецького районного суду Сумської області від 21 лютого 2024 року про накладення арешту на майно,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Кролевецького районного суду Сумської області від 21 лютого 2024 року, на часткове задоволення клопотання слідчого СВ ВП №1 (м.Кролевець) Конотопського РВП ГУНП в Сумській області, у кримінальному провадженні за №0000035 від 16 лютого 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.248 КК України, було накладено арешт на тимчасово вилучене в ході проведення обшуку автомобіля Nissan NP300, реєстраційний номер НОМЕР_1 , майно, а саме:

- автомобіль Nissan NP300, реєстраційний номер НОМЕР_1 , чорного кольору, власником якого є ОСОБА_7 , фактичним володільцем якого є ОСОБА_6 , із забороною користуватися та розпоряджатися вказаним майном;

- предмет, схожий на карабін з номером рами НОМЕР_2 ; патрони калібру WIN308 5 шт. на прикладі, 4 шт. в середині карабіну; гільзу 1 шт. калібру WIN 308; металевий глушник; тепловізорThermTeс, серійний номер 335-202219387; шкіряний чохол з 6 патронами калібру WIN 308; 2 (дві) радіостанції Kenwood; предмет, схожий на ніж; металеву накладку з відеокамерою та 2 (двома) прожекторами, власником яких є ОСОБА_6 , із забороною користуватися та розпоряджатися вказаним майном;

- тимчасово вилучене майно в ході проведення огляду місця події в кв. 29 вид. 14 Грузчанського лісництва філії Конотопське ЛГ ДП «Ліси України», а саме: 3 (три) гіпсові зліпки слідів взуття, сліди речовини бурого кольору та фрагмент шерсті дикої тварини з метою забезпечення збереження речових доказів, які знаходяться в камері збереження речових доказів ВП №1 (м.Кролевець) Конотопського РВП ГКНП в Сумській області із забороною користуватися та розпоряджатися вказаним майном.

У задоволенні клопотання щодо накладення арешту на тіло дикої кози власником, якої є держава, фактичним володільцем якого є ОСОБА_6 - було відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням слідчого судді, власники майна ОСОБА_6 та ОСОБА_7 звернулись до апеляційного суду з апеляційними скаргами, в яких просять ухвалу слідчого судді про накладення арешту на майно скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити слідчому у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно у даному кримінальному провадженні, у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційних вимог, ОСОБА_6 посилається на те, що накладаючи арешт на автомобіль, зброю з патронами та інші речі, необхідні для полювання, слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі зазначив, що не застосування заборони щодо обмеження права користуватись та розпоряджатись вказаним майном призведе до знищення слідів злочину та неможливості використання зазначених речей, інформації, яка в них міститься в якості доказів, на що наявні обґрунтовані підстави вважати, що вищезазначене майно є речовим доказом у справі.

Однак, як зазначає апелянт, органом досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000035 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 248 КК України, будь-хто із фізичних осіб не має статусу, за яким може бути застосовано покарання у виді спеціальної конфіскації, крім того, слідчим у клопотанні не надані будь-які дані про те, що власник транспортного засобу чи користувач причетні до завдання матеріальної шкоди, яку, у подальшому, необхідно буде відшкодовувати за рахунок арештованого майна.

Апелянт зазначає, що у судовому засіданні він надав пояснення з приводу того, що він є директором ТОВ «Північний ліс», здійснює об`їзд мисливських угідь, тому як автомобіль Nissan NP300, реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким він користується, так і зброя з патронами та інші речі, потрібні йому для виконання підприємницької діяльності, а постріл здійснив саме ОСОБА_8 . При цьому, доводи клопотання слідчого про те, що вказані речі мають відношення до кримінального не ґрунтуються на вимогах закону оскільки належним чином невмотивовані, крім того, у клопотанні не вказано, які саме слідчі дії необхідно провести з автомобілем, зброєю з патронами та іншими речами та не доведено існування ризиків приховування, пошкодження, псування, зникнення, знищення, втрати, перетворення, пересування, використання, передачі, відчуження вилученого майна, що свідчить про формальне посилання на ст. 98, ч. ч. 1,2 ст. 170 КПК України.

На думку апелянта, у даному кримінальному провадженні, потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи власника автомобіля марки NissanNP300, реєстраційний номер НОМЕР_1 , чорного кольору - ОСОБА_7 , і очевидним є факт, що накладення арешту на зазначене майно вже призвело до обмеження його прав, а в майбутньому, може призвести до обмеження його прав на дуже тривалий термін, що перебуває за межами розумності та співмірності балансу, визначеного національним та міжнародним законодавством, між правами власника на мирне володіння, розпорядження своїм майном та заходами забезпечення кримінального провадження.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_7 є аналогічними доводам апеляційної скарги ОСОБА_6 .

Апеляційний розгляд поданих апеляційних скарг апелянти просили проводити без їх участі.

З заявою про розгляд справи у його відсутність, звернувся, також, і прокурор.

За наявність вказаних заяв, а також того, що про дату час і місце учасники кримінального провадження повідомлені належним чином, керуючись ч.4 ст. 405 КПК України, колегія суддів вважає за можливе розгляд апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні провести без їх участі, а тому, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Положеннями ч. 1 ст. 131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого та відповідати вимогам закону.

За змістом ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. При цьому, на відміну від інших правових підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт з метою забезпечення речових доказів не вимагає повідомлення про підозру у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним уст. 98 КПК України.

За змістом ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Перевіряючи законність прийнятого судового рішення в межах поданих власниками майна ОСОБА_6 та ОСОБА_7 апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вищезазначені вимоги Закону слідчим суддею дотримані в повному обсязі.

Так, з матеріалів даного кримінального провадження вбачається, що СВ ВП №1 (м.Кролевець) Конотопського РВП ГУНП в Сумській області здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження №0000035 від 16 лютого 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.248 КК України, розпочате за фактом того, що 16 лютого 2024 року близько 20 год. 30 хв. невстановлена особа, перебуваючи в лісовому масиві поблизу с.Дубовичі, Кролевецької ОТГ Конотопського району, порушуючи правила полювання, яке заподіяло істотну шкоду, з використанням транспортного засобу автомобілю Nissan, реєстраційний номер НОМЕР_1 , за допомогою нарізної зброї, незаконно вполювала тварину - козу.

16 лютого 2024 року у період часу з 23 год. 17 хв. по 00 год. 26 хв. було проведено обшук автомобіля Nissan NP300, державний номерний знак НОМЕР_1 , який знаходився між кв. 20 та 21 Грузчанського лісництва, в ході якого було виявлено та вилучено автомобіль Nissan NP300 реєстраційний номер НОМЕР_1 , предмет, схожий на карабін з номером рами НОМЕР_2 , патрони калібру WIN308 5шт. на прикладі, 4шт. в середині карабіну, гільзу 1 шт. Калібру WIN 308, металевий глушник, тепловізорThermTeс, серійний номер НОМЕР_3 , шкіряний чохол з 6 патронами калібру WIN 308, 2 радіостанції Kenwood, предмет, схожий на ніж, металева накладка з відеокамерою та 2 прожекторами та тіло дикої кози.

17 лютого 2024 року у період часу з 10 год. 51 хв. по 13 год. 16 хв. було проведено огляд місця події - у кв.29 вид.14 Грузчанського лісництва філії Конотопське ЛГ ДП «Ліси України», в ході якого було виявлено та вилучено 3 гіпсові зліпки слідів взуття, сліди речовини бурого кольору та фрагмент шерсті дикої тварини.

Постановою слідчого СВ ВП №1 (м. Кролевець) Конотопського РВП ГУНП в Сумській області від 17 лютого 2024 року, вилучені під час обшуку автомобіля Nissan NP300 державний номерний знак НОМЕР_1 та під час огляду місця події у кв.29 вид.14 Грузчанського лісництва філії Конотопське ЛГ ДП «Ліси України» речі було визнано речовими доказами по даному кримінальному провадженню, про накладення арешту на які звернувся з клопотанням слідчий до слідчого судді.

Своє клопотання слідчий вмотивував тим, що арешт на зазначене майно слід накласти для забезпечення його збереження в тому стані, в якому воно вилучалось, крім того в ході досудового розслідування буде призначено ряд експертиз, для проведення яких вказане майно буде необхідним.

Перевіряючи доводи поданого клопотання та додані до нього докази, слідчим суддею було встановлено, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , власником автомобіля Nissan NP300, державний номерний знак НОМЕР_1 , є ОСОБА_7 , а фактичним володільцем є ОСОБА_6 .

При цьому, з врахуванням фактичних обставин вчиненого злочину,слідчий суддя дійшов висновку, що майно, на яке слідчий просив накласти арешт, відповідає критеріям зазначеним у ст.98 КПК України, оскільки відносновилучених 16 лютого 2024 року та 17 лютого 2024 року речей існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вони можуть бути доказом злочину, за ознаками якого здійснюється досудове розслідування.

Разом з тим, слідчий суддя не встановив обставин, за яких необхідно було б накласти арешт на тіло дикої кози власником, якої є держава, а фактичним володільцем є ОСОБА_6 , за наявності того, що згідно протоколу розтину трупа тварини від 17 лютого 2024 року, тіло кози було утилізовано убіотермічну яму.

З такими висновками слідчого судді колегія суддів погоджується у повному обсязі, і ставити під сумнів їх законність та обґрунтованість підстав не вбачає.

Що стосується доводів апелянтів про те, що слідчим не доведено вагомість та необхідність накладення арешту належного їм майна, оскільки процесуального статусу,за яким може бути застосовано покарання у виді спеціальної конфіскації, вони не мають і слідчим у клопотанні не надані будь-які дані про те, що вони причетні до завдання матеріальної шкоди, яку, у подальшому, необхідно буде відшкодовувати за рахунок арештованого майна, то колегія суддів зауважує, що у даному випадку слідчим суддею було накладено арешт не з метою його подальшої конфіскації чи забезпечення цивільного позову, що передбачає наявність у особи статусу підозрюваного, обвинуваченого чи засудженого, а у зв`язку з тим, що воно відповідає критеріям ст. 98 КПК України та існує ризик знищення доказів, слідів злочину, що унеможливить використання зазначеного майна та відомостей, які мають суттєве значення для подальшого досудового розслідування та встановлення істини у даному кримінальному провадженні.

Крім того, колегія суддів вважає безпідставними і посилання апелянтів на те, що у клопотанні не зазначено, які саме слідчі дії будуть проведені з вказаним майном, з врахуванням того, що слідчий посилався на призначення у даному провадженні ряду експертиз, для проведення яких зазначене майно є необхідним, а також, за наявності того, що досудове розслідуванняобставин вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 248 КК України на час подання клопотання про накладення арешту на майна було тільки розпочато.

При цьому, колегія суддів зауважує, що обставин, які б свідчили про те, що внаслідок застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, з забороною користуватися та розпоряджатися,для власників арештованого майна, а саме, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , настали негативні наслідки чи що такий засіб забезпечення кримінального провадження є невиправданим, під час апеляційного перегляду даного кримінального провадження колегією суддів не встановлено, як і не встановлено обставин, за яких можливо було б дійти висновку, що при розгляді клопотання слідчого слідчим суддею було допущено порушення вимог національного чи міжнародного законодавства щодо прав останніх на мирне володіння вказаним майном.

Крім того, колегія суддів звертає увагу і на те, що при прийнятті оскаржуваної ухвали слідчим суддею було вірно зазначено, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З огляду на вищезазначені обставини, колегія суддів дійшла висновку, що слідчим суддею було постановлено законне та обґрунтоване рішення, підстави для його скасування відсутні, у зв`язку з чим оскаржувану ухвалу слід залишити без зміни, а апеляційні скарги без задоволення.

Керуючись ст. ст.170,173,404,405,407,419,422 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Кролевецького районного суду Сумської області від 21 лютого 2024 року, якою накладено арешт на майно у кримінальному провадженні № 0000035 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 248 КК України - залишити без змін, а апеляційні скарги власників майна ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає чинності негайно та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4