Справа №766/1706/24
н/п 1-кс/766/1281/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2024 року

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,

в с т а н о в и л а:

Слідчий звернувся із клопотанням про накладення арешту на майно, вилучене 03.02.2024 у АДРЕСА_1 : зіп-пакет з порошкоподібною кристалічною речовиною невідомого походження, білого кольору, який запаковано до сейф-пакету PSP 1099741, залишивши його у розпорядженні органу досудового розслідування.

Дослідивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає поверненню з наступних підстав:

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає конфіскації.

Відповідно до ч.2 ст.171 КПК України, якою визначено вимоги до клопотання про арешт майна, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна, серед іншого, повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Клопотання слідчого не відповідає вимогам, встановленим ч.2 ст.171 КПК України, а саме:

Клопотання не містить мети арешту відповідно до ч.1 ст.170 КПК України.

Слідчий зазначає, що арешт на майно необхідно накласти з метою призначення експертиз і тому на нього необхідно накласти арешт.

Арешт можна накласти виключно з метою, визначено. КПК України, а саме: тільки відповідно до ч.2 ст.170 КПК України.

І хоч слідчий не зазначив мету арешту у даному кримінальному провадженні, проте з того, що слідчий цитує ч.2 ст.170, ст.98 КПК України слід розуміти, що він звертається із клопотанням про арешт майна з метою збереження речових доказів.

Клопотання не містить обґрунтування необхідності накладення арешту на майно, а тільки містить цитування статей КПК України, які регулюють питання накладення арешту на майно, зокрема визначають, що у клопотанні повинні бути зазначені ризики, які можуть наступити в разу незастосування арешту майна.

У клопотанні слідчий має довести, що існують конкретні обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна, а не перерахувати ці обставини.

Слідчий зазначає, що в разі не забезпечення збереження речових доказів підозрюваний ОСОБА_4 та підозрювана ОСОБА_5 можуть їх знищити, втратити , перетворити, відчужити тощо, «слід вирішити питання про накладення на них арешту до встановлення істини у кримінальному провадженні, як на майно,, яке є речовим доказом, оскільки воно зберегло на собі сліди злочину».

Але вилучений пакет перебуває у слідчого. Досудове розслідування здійснюється за ч.2 ст.307КК України, в якій йдеться про збут наркотичних речовин, Пакет вилучався як «закладка», відповідно є обґрунтовані підстави вважати, що в пакеті знаходиться наркотична речовина, яка не підлягає поверненню жодній особі, оскільки законом вилучена з цивільного обігу.

За вказаних обставин необхідно конкретно обґрунтувати як підозрювані ОСОБА_5 та ОСОБА_4 ( ОСОБА_4 перебуває під вартою) можуть знищити, втратити, перетворити, відчужити тощо майно, якщо майно не арештувати.

Необхідно обґрунтувати що таке «істина у кримінальному провадженні», оскільки чинний КПК України такого поняття не містить.

Прокурору при зверненні з клопотанням про арешт майна необхідно врахувати чи є вилучена речовина майном в розумінні КПК України та наявність ризиків в разі незастосування їх арешту (ч.11 ст.170 КПК України).

Відповідно до ч.3 ст.172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Оскільки клопотання про арешт майна не відповідає вимогам, визначеним ст.171 КПК України, то відповідно до ч.3 ст.172 КПК України підлягає поверненню прокурору.

На підставі викладеного, керуючись ч.3 ст.172 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и л а:

Клопотання повернути прокурору Херсонської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_6 .

Встановити строк у 72 години з моменту отримання вказаної ухвали прокурором ОСОБА_7 для усунення наявних у клопотанні недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1