Справа № 357/6087/24
У Х В А Л А

про особисте зобов`язання

26 квітня 2024 року слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у м. Біла Церква, у відкритому судовому засіданні, клопотання слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області капітана поліції ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу, у вигляді особистого зобов`язання, стосовно підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, розлученого, з вищою освітою, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 листопада 2004 року, за ч. 1 ст.309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 1 рік, від відбування якого, на підставі ст. 75 КК України звільнений з випробуванням та встановленням іспитового строку 1 рік;

2) вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10 листопада 2009 року, за ч. 1 ст.185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді виправних робіт строком на 2 роки;

3) вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 березня 2011 року, за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 4 роки 8 місяців, від відбування якого звільнений 28 листопада 2013 року, умовно-достроково з невідбутим строком 2 роки 3 місяці 2 дня;

4) вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 липня 2016 року, за ч. 2 ст.309КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки, від відбування якого, на підставі ст. 75 КК України звільнений з випробуванням та встановленням іспитового строку 2 роки;

5) вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 червня 2017 року, за ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки 3 місяці;

6) вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 березня 2018 року, за ч. 2 ст. 309, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки 3 місяці, від відбування якого звільнений 25 квітня 2019 року, умовно-достроково з невідбутим строком 1 рік 6 місяці 10 днів;

7) вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 березня 2021 року до покарання у виді арешту строком 3 місяці;

8) вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21 листопада 2022 року, за ч. 2 ст.309КК України до покарання у виді штрафу 51000 гривень,

у кримінальному провадженні № 000576, яке внесене до ЄРДР 08 лютого 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

У С Т А Н О В И В:

згідно з клопотанням, слідчий ОСОБА_6 просила:

(1) застосувати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання строком на два місяці, в межах строку досудового розслідування, до підозрюваного ОСОБА_4 .

(2) відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки:

- прибувати щодо визначеної службової особи із встановленою періодичністю (слідчого, прокурора чи суду залежно від стадії кримінального провадження);

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- докласти зусиль до пошуку роботи.

(3) контроль за виконанням покладених на останнього обов`язків покласти на слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_6 .

Подане клопотання мотивувала тим, що ОСОБА_4 повідомлений про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Вона обґрунтовується зібраними на досудовому розслідуванні доказами.

Через відсутність будь-яких стримуючих факторів, підозрюваний ОСОБА_4 усвідомлюючи, що у разі доведення винуватості у вчиненні кримінального правопорушення йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на тривалий термін, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності без будь-яких негативних для себе наслідків.

Вважала, що про це також свідчить тяжкість покарання позбавлення волі на строк 5 (п`яти) років, яке загрожує підозрюваному ОСОБА_4 , відсутність в нього місця працевлаштування, постійного джерела доходів, міцних та сталих соціальних зв`язків.

Зазначала, що підозрюваний ОСОБА_4 неодноразово судимий, у тому числі відбував покарання реально, вчинив нове кримінальне правопорушення, що свідчить про те, що він на шлях виправлення не стає, ігнорує встановлені законом норми поведінки в суспільстві, а тому наявні передумови для вчинення підозрюваним ОСОБА_4 інших злочинів.

До того ж, ОСОБА_4 достовірно знаючи про воєнний стан на території України, неспровоковану військову агресію проти Українського народу з боку російської федерації, усвідомлюючи надзвичайно складний період в житті Української нації, протиставив себе державі, суспільному порядку та моральності, без будь-яких докорів сумління та зухвалістю своїх дій проявив своє ставлення до оточуючих. Характер вчиненого кримінального правопорушення, поведінка ОСОБА_4 вказує на його сміливість та кмітливість у вчиненні злочинів, а відтак наявність у нього морального бажання та схильності до вчинення інших кримінальних правопорушень.

Своєю чергою, враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_4 , який визнає свою винуватість, активно сприяв розкриттю злочину, вважала, що забезпечення належної процесуальної поведінки можливе за допомогою запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням обов`язків, передбачених п. 1, 2, 3 ч. 5 ст. 194 КПК України.

У судовому засіданні, прокурор ОСОБА_3 підтримала подане слідчим клопотання за обставин та підстав викладених у ньому, тоді як підозрюваний ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_5 проти його задоволення не заперечували.

Слідчий суддя проаналізувавши його на відповідність вимогам КПК України, дослідивши надані матеріали, дійшла до таких висновків.

Частина перша статті 194 КПК України передбачає, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме:

1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом;

5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом;

6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності;

7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання;

8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

9) носити електронний засіб контролю.

Отже, вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя спочатку має установити чи обґрунтована підозра, у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, потім, чи є достатні підстави вважати, що існує один з ризиків, передбачений у ч. 1 ст. 177 КПК України і на які указав слідчий чи прокурор, і, в останню чергу, чому більш м`які запобіжні заходи, будуть недостатніми для запобігання ризикам на які указав слідчий чи прокурор, та проаналізувати доводи, на предмет доведеності, чому до підозрюваного належить застосувати один, чи кілька обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Слідчий суддя зазначає, що у пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, за заявою № 42310/04, зазначено, що термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Слідчим суддею установлено, що 22 квітня 2024 року ОСОБА_4 вручене повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, яке кваліфіковане за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно та в умовах воєнного стану, вчинене за таких фактичних обставин.

24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на території України введено воєнний стан із 05 год 30 хв 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, та після його затвердження Законом України № 2102-IX від 24 лютого 2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» цей Указ набрав чинності, у зв`язку з чим в Україні відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» та ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» розпочався воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє по теперішнього часу.

Проте, 07 лютого 2024 року близько 11 години 15 хвилин ОСОБА_4 до квартири АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_7 та в цей час у нього виник намір на вчинення крадіжки майна.

Перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час ОСОБА_4 , впевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, знаходячись у приміщенні квартири, шляхом вільного доступу, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, таємно від оточуючих, здійснив крадіжку грошей на загальну суму 26000 гривень, належних ОСОБА_7 , які знаходились в гаманці коричневого кольору, що лежав на дерев`яній шафі, яка розташована в залі-кімнаті вказаної квартири.

В подальшому, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 майнової шкоди, на загальну суму 26000 гривень.

Слідчий суддя, дослідивши текст вказаної підозри, перевіривши матеріали надані на її підтвердження, заслухавши підозрюваного ОСОБА_4 , який, у присутності захисника, вину визнає, обставин зазначених у підозрі не оспорює, вважає доведеною її обґрунтованість.

Про це також свідчать: заява ОСОБА_7 , про вчинення кримінального правопорушення, а саме крадіжку грошей із місця його проживання; протокол огляду місця події, а саме квартири АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_7 ; показання потерпілого ОСОБА_7 , де він детально розповів про обставини вчиненого кримінального правопорушення, що мало місце 07 лютого 2024 року за місцем його проживання; показання свідка ОСОБА_8 , який повідомив, що у ОСОБА_4 він бачив велику суму коштів близько 20 тисяч гривень та потім дізнався, що вказані кошти він викрав у свого діда ОСОБА_7 ; протокол отримання предметів, а саме грошей в сумі 2000 гривень від ОСОБА_4 ; протокол огляду предмета, а саме 2 купюро номіналом 1000 гривень кожна, які було отримано в порядку ст. 93 КПК України від ОСОБА_4 ; протокол отримання предмету, а саме відеозапису із камер відео нагляду від ОСОБА_9 ; протокол огляду/перегляду, а саме відеозапису, який розташований поруч із квартирою АДРЕСА_3 , наданого в порядку ст. 93 КПК України ОСОБА_9 ; показання ОСОБА_10 , який розповів детально про крадіжку грошей у ОСОБА_7 ; протокол проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_7 ; показання підозрюваного ОСОБА_11 , де він детально розповів про обставини вчиненого кримінального правопорушення, що мало місце 07 лютого 2024 року, а саме те як він у свого діда ОСОБА_7 викрав гроші в сумі 26000 гривень; протокол проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_4 , де він детально відтворив обставини події, що мали місце 07 лютого 2024 року.

Своєю чергою, слідча суддя, на виконання п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, перевіривши, чи існують достатні підстави вважати, що існують ризики, на які вказав слідчий та прокурор, вважає доведеним, що у разі незастосування до підозрюваного ОСОБА_12 запобіжного заходу дійсно існує ризик, передбачений п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_11 може вчиняти спроби втечі та переховування від органу досудового розслідування або суду та вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Такого висновку, слідча суддя дійшла, з огляду на тяжкість кримінального правопорушення у якому підозрюється ОСОБА_11 , покарання, яке йому може бути призначене, що свідчить про наявність мотиву для втечі, а також відсутність соціальних зв`язків, які можуть попередити зміну ним місця проживання.

До того ж, характер кримінального правопорушення, яке є корисливим, відсутність у підозрюваного ОСОБА_11 працевлаштування, а відтак джерел для задоволення побутових потреб, його репутація, а саме: він вже притягався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих кримінальних правопорушень, свідчать, що він може вчинити інші кримінальні правопорушення.

Отож, слідчий суддя вважає, що до підозрюваного ОСОБА_11 необхідно застосувати запобіжний захід.

Згідно із ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Отже, слідчий суддя погоджується із прокурором ОСОБА_3 та слідчим, що попередити установлені ризики, передбачені п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, враховуючи всі дані про особу підозрюваного, на підставі наявних матеріалів, враховуючи обставини, передбачені ст. 178 КПК України, можливо шляхом обрання підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.

Згідно з ч. 1 ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Слідчий суддя, вважає доведеним, що для досягнення задекларованої мети запобіжних заходів у ч. 1 ст. 177 КПК України, на підозрюваного ОСОБА_4 належить покласти обов`язки, передбачені у ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати щодо визначеної службової особи із встановленою періодичністю (слідчого, прокурора чи суду залежно від стадії кримінального правопорушення); не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Згідно з ч. 7 ст. 194 КПК України, обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців.

Відповідно до ч. 3 ст. 179 КПК України, контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий, а якщо справа перебуває у провадженні суду, - прокурор.

Керуючись ст. 177, 178, 179, 194, 309-310 КПК України, слідча суддя

П О С Т А Н О В И В :

клопотання слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області капітана поліції ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу, у вигляді особистого зобов`язання, стосовно, - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід - особисте зобов`язання, строком на 2 (два) місяці.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, зобов`язати ОСОБА_4 виконувати такі обов`язки:

(1) прибувати щодо визначеної службової особи із встановленою періодичністю (слідчого, прокурора чи суду залежно від стадії кримінального правопорушення);

(2) не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

(3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

(4) докласти зусиль для пошуку роботи.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий, а якщо справа перебуває у провадженні суду, - прокурор.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку, безпосередньо до Київського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили у порядку визначеному ст. 532 КПК України.

Ухвала слідчого судді, суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження або винесення ухвали про скасування запобіжного заходу в порядку, передбаченому КПК України.

Слідчий судд Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_13