ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/4109/24
провадження № 1-кп/753/1236/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" березня 2024 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

потерпіла ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_6 ,

у підготовчому судовому засіданні в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0005018 від 16.12.2023, за обвинуваченням

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новгородське,

м. Торецьк Донецької області, громадянина України, який працює на посаді охоронця сектору охорони магазину № НОМЕР_1 ТОВ «Новус Україна" який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та який проживає за адресою:

АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

встановив:

Історія провадження

До Дарницького районного суду м. Києва 26 лютого 2024 року надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0005018 від 16.12.2023, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Відповідно до частини 3 ст. 35 КПК України на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26 лютого 2024 року для розгляду цього кримінального провадження визначено суддю ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 26 лютого 2024 року призначено підготовче судове засідання на 12 год. 00 хв. 06 березня 2024 року.

05 березня 2024 року прокурором ОСОБА_3 через канцелярію суду подане клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 .

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Як вже зазначалось, підготовче судове засідання було призначене на 12 год. 00 хв. 06 березня 2024 року. Однак, у зв`язку із затримкою конвоювання обвинуваченого ОСОБА_6 , судове засідання перенесене на 16 год. 00 хв. цього ж дня.

У свою чергу захисник ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 , який здійснює захист останнього у цьому кримінальному провадження, повідомив суд про неможливість явки у підготовче судове засідання на вказаний час через зайнятість у іншому кримінальному провадженні, тому з огляду на наявність клопотання про обрання запобіжного заходу, судом було призначено захисника для проведення окремої процесуальної дії, пов`язаної з вирішенням зазначеного питання з числа адвокатів Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у м. Києві.

На виконання ухвали суду про призначення захисника Регіональним центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги у м. Києві був залучений адвокат ОСОБА_5 .

Під час підготовчого судового засідання 06 березня 2024 року суд перейшов до розгляду клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 .

Позиції учасників

Під час підготовчого судового засідання прокурор ОСОБА_3 підтримав подане ним клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на шістдесят днів, просив його задовольнити, зазначив, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, тобто в умисному вбивстві. Прокурор зазначив, що строк, продовжений ухвалою слідчого судді від 09.02.2024, закінчується 16.03.2024, однак на сьогоднішній день продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому кримінальному провадженні. У зв`язку з наведеним прокурор просив обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 строком на шістдесят днів без можливості внесення застави. Прокурор зауважив, що інші, більш м`які, ніж тримання під вартою, запобіжні заходи не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Потерпіла ОСОБА_4 не вважала за доцільне застосувати до обвинуваченого запобіжний захід та зазначила, що з моменту вчинення кримінального правопорушення на неї жодним чином не було стороннього впливу. Вказала, що її батько ОСОБА_6 відшкодував їй завдані збитки та щиро розкаявся у вчиненому ним кримінальному правопорушенні. Також звертала увагу на його способі та образі життя, тривалу військову службу, репутацію.

Захисник ОСОБА_5 просив відмовити у задоволенні клопотання. Сторона захисту наголосила, що будь-яких даних на підтвердження можливості ОСОБА_6 переховуватись від суду, впливати на учасників кримінального провадження або чинити на них тиск, при розгляді клопотання не надано, як і не обґрунтовано неможливість застосування до ОСОБА_6 інших, більш м`яких запобіжних заходів. На підставі наведеного просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 . Водночас сторона захисту вважала доцільним застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який буде домірним для обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав позицію потерпілої та захисника, щодо клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував.

Положення процесуального закону, що застосовані судом

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК України).

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, зазначеним у п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, підозрюваного, обвинуваченого (п.п. 1-12 ч. 1 ст. 178 КПК України).

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 КПК України.

Згідно із п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Мотиви суду

Так, вказане кримінальне провадження знаходиться на стадії судового провадження, зокрема підготовчого провадження, метою якого відповідно до глави 27 КПК України є вирішення питань, пов`язаних з підготовкою до судового розгляду.

Оцінці судом на зазначеній стадії кримінального провадження підлягають характер та тяжкість кримінального правопорушення, а також наявність та/або продовження існування наведених прокурором ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Таким чином, вирішуючи питання щодо можливості обрання запобіжного заходу у вигляді тримання особи під вартою, суд має встановити існування ризиків неправомірної процесуальної поведінки такої особи та можливість запобігти цим ризикам шляхом застосування менш суворого запобіжного заходу.

В ході розгляду цього клопотання суд дійшов висновку, що ризики, встановленні при вирішенні питання про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу та продовження строку його дії, не зменшились, продовжують існувати, та у судовому засіданні прокурором доведено наявність обставин, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.

Так, з урахуванням змісту та обсягу обвинувачення, яке інкриміноване ОСОБА_6 , а саме вчинення кримінального правопорушення, покарання за яке передбачає позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, при цьому, вказаний злочин відповідно до ст. 12 КК України класифікується як особливе тяжке кримінальне правопорушення та відноситься до кримінальних правопорушень проти життя. Тому ризик переховування від суду є ймовірним.

Тож враховуючи, що існує ймовірність притягнення його до кримінальної відповідальності з призначенням покарання у виді реального позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, суд погоджується із доводами прокурора про існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, який існував на час застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу під час досудового розслідування та на час розгляду цього клопотання не припинив існувати.

У той же час продовжує існувати і ризик незаконного впливу обвинуваченого ОСОБА_6 на свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки судовий розгляд ще не розпочато та свідки безпосередньо судом не допитані.

Не може залишатися поза увагою те, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України). Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Таким чином, факт направлення обвинувального акта до суду та призначення підготовчого судового засідання не зменшує ризик можливого незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні, а навпаки збільшує вірогідність його настання внаслідок обізнаності обвинуваченого з усіма наявними матеріалами кримінального провадження, у тому числі, протоколами допитів свідків з наданими показаннями та наближенням стадії допиту свідків.

Суд вважає, що ризик незаконного впливу на свідків є реальним та зумовлює необхідність запобіжного заходу.

Отже, враховуючи надані матеріали, суд встановив наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_6 може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, та вважає обґрунтованою необхідність у застосуванні до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Сторона захисту та потерпіла натомість просила застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. Потерпіла також просила взяти до уваги, що її батько з 2014 року брав участь в АТО, а після повномасштабного вторгнення 03 березня 2022 року був мобілізований.

Під час вирішення цього питання судом було враховано тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим; похилиий вік та стан здоров`я; міцність соціальних зв`язків; відсутність судимостей; позитивна характеристика за місцем роботи та військової служби.

Водночас суд зауважує, що домашній арешт, хоч і полягає у забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, проте в обставинах цього кримінального провадження не буде досить дієвим.

Також прокурор у судовому засіданні заперечував проти обрання альтернативного запобіжного заходу.

Проте, у самому тексті клопотання про обрання запобіжного заходу прокурором не зазначається, а саме відсутні будь-які посилання на те, чому обрання альтернативно запобіжного заходу у вигляді застави у цьому випадку є неможливим.

Водночас наведення у клопотанні про обрання запобіжного заходу обґрунтованих доводів на обрання саме певного виду запобіжного заходу є саме обов`язком прокурора.

Незважаючи на усні заперечення сторони обвинувачення, суд вважає за можливе визначити обвинуваченому ОСОБА_6 розмір застави, та оскільки прямої заборони закон не містить.

До того ж, варте уваги те, що на стадії досудового розслідування при застосуванні до обвинуваченого запобіжного заходу розмір застави не визначався.

Так, розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та встановлених ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього (ч. 4 ст. 182 КПК України).

Відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, визначається у межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Розмір застави, визначений обвинуваченому ОСОБА_6 має у повній мірі гарантувати виконання покладених на нього обов`язків. Цей розмір має бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б обвинуваченого від порушення встановлених процесуальними нормами або покладених судом на нього обов`язків, забезпечувала його належну процесуальну поведінку.

Суд переконаний, що застава у розмірі двохсот п`ятидесятии розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 757 000 грн, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_6 та не є занадто непомірною для нього.

Застава в саме такому розмірі (наближеному до максимальної межі) здатна забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_6 на тому ж рівні (з тією ж ефективністю), що і тримання під вартою.

Суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 , у разі внесення застави, обов`язки, що передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: з`являтися за першою вимогою до суду, повідомляти суд про зміну місця свого проживання, не відлучатися із міста Києва без дозволу суду.

Отже, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для обрання запобіжного заходу ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою, а визначений розмір застави у сумі 757 000 грн є таким, що не є явно непомірним для ОСОБА_6 , проте застава саме в такому розмірі здатна запобігти встановленим ризикам, передбаченим ч. 2 ст. 177 КПК України, оскільки можливість її втрати утримуватиме обвинуваченого від вчинення відповідних дій.

З огляду на викладене та керуючись статтями 314-316, 177, 182, 183 КПК України, суд

постановив:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів в умовах ДУ "Київський слідчий ізолятор", тобто до 04 травня 2024 року включно.

Визначити розмір застави, достатній для виконання обвинуваченим ОСОБА_6 обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів для працездатних осіб, що становить 757 000 грн.

У разі внесення застави звільнити ОСОБА_6 з-під варти та зобов`язати його з`являтися за першою вимогою до суду, повідомляти суд про зміну місця свого проживання, не відлучатися із міста Києва без дозволу суду.

Роз`яснити ОСОБА_6 та заставодавцям, що у разі невиконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, застава буде звернена в дохід держави.

Підготовче судове засідання відкласти на 14 год. 45 хв. 25 березня 2024 року.

Ухвала підлягає оскарженню до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту проголошення.

Суддя ОСОБА_1