Справа № 161/4039/24
Провадження № 1-кп/161/564/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 09 квітня 2024 року

Луцький міськрайоний суд Волинської області

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Луцьку обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за №0000121 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Москва, російської федерації, із середньою освітою, не працюючого, неодруженого, неповнолітніх дітей на утриманні немає, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 .

раніше не засуджувався

у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

13 лютого 2024 року, близько 22 години 28 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно, керуючись метою заподіяння тілесних ушкоджень іншій людині, усвідомлюючи значення та суспільну небезпеку своїх дій, в ході словесного конфлікту, який виник на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, перебуваючи поблизу потерпілого ОСОБА_5 , дістав із лівої кишені своєї куртки балон аерозольний із подразнюючим препаратом «КОБРА 1Н», вміст якого розпилив в обличчя потерпілого. У подальшому ОСОБА_4 , продовжуючи свої умисні протиправні дії, діючи умисно, кулаком правої руки наніс близько двох ударів в ліву частину обличчя та один удар кулаком лівої руки в ділянку носа потерпілого.

Відповідно до висновку експерта за № 102 від 20.02.2024, внаслідок протиправних дій ОСОБА_6 , потерпілий ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді синців навколо лівого ока, на спинці носа, в лобній ділянці голови зліва, деформації спинки носа; закритої черепно- мозкової травми з струсом головного мозку; перелому кісток носа; хімічного опіку рогівки та кон?юнктиви обох очей. Дані тілесні ушкодження за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров?я, по скільки для їх загоєння та лікування необхідний час більше шести діб.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину визнав повністю та погодився зі всіма обставинами викладеними в обвинувальному акті. В скоєному розкаюється, просить суворо не карати. Позов по відшкодуванню матеріальної шкоди визнав у повному обсязі, по відшкодуванню моральної шкоди просив розглянути на розсуд суду. Додатково пояснив, що на теперішній час проживає з бабусею, батьки померли, на даний час не працює, тому не має будь-якого джерела доходу та можливості сплатити моральну шкоду у такому великому розмірі, про яку просить в цивільному позові потерпілий.

Відповідно до ст. 349 ч.3 КПК України в судовому засіданні, за згодою всіх учасників судового провадження, не досліджувались докази щодо фактичних обставин кримінального провадження, оскільки вони ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань вказане кримінальне правопорушення внесено до ЄРДР за №0000121 від 14.02.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч.2 КК України.

Допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження щодо особи обвинуваченого, суд вважає, що подія злочину мала місце, провина обвинуваченого ОСОБА_4 в скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України доведена повністю та його дії правильно кваліфіковані як своїми умисними протиправними діями, які виразились в умисному заподіянні легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Призначаючи покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, відповідно до якої особі, що скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, в установах міста на обліку не перебуває, не працює.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає повне визнання своєї провини, щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання суд не встановив.

З урахування викладеного, а саме той факт, що обвинувачений повністю визнав провину, покаявся в скоєному, раніше не судимий, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе в умовах без ізоляції його від суспільства та що йому слід призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі, у вигляді громадських робіт. Підстав для призначення покарання у виді штрафу, суд не вбачає, оскільки обвинувачений на даний час ніде не працює, а відтак не має будь-якого джерела доходу, що свідчить про відсутність можливості останнього виконувати покарання у виді штрафу.

Цивільний позов потерпілого по відшкодування матеріальної шкоди підлягає задоволенню повністю, моральної шкоди частково з огляду на наступне.

Згідно чт.1 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України, шкода завдана кримінальним правопорушенням, або іншим суспільно - небезпечним діянням може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Частиною 1 статті 128 КПК України встановлено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Пунктом 10 ч.1 ст. 56 КПК України передбачено, що протягом кримінального провадження потерпілий має право на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди.

На підставі викладеного суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_5 матеріальну шкоду у розмірі 1293 грн.

Що стосується вимог по відшкодуванню моральної шкоди.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, яка є джерелом національного законодавства, порушення прав людини вже само по собі тягне за собою моральні страждання та виникнення моральної шкоди, а тому факт страждань доказування не потребує, для суду достатньою підставою для присудження компенсації моральної шкоди є сам факт порушення права (справи «Войтенко проти України», «Науменко проти України»).

У відповідності до Постанова Пленуму ВСУ № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода полягає, зокрема у моральних переживаннях у зв`язку з настанням для особи негативних наслідків, душевним стражданням, емоційним дискомфортом тощо, психотравмувальною ситуацією для потерпілого.

Стаття 1167 ЦК України, якою визначені підстави відповідальності за завдану моральну шкоду встановлює, що така шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Відповідно до ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

За змістом ст.23 ЦК України - особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Моральна шкода відшкодовується незалежно від матеріальної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Згідно ч. 3 вказаної статті, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних і душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також із врахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Протиправно заподіявши потерпілому тілесні ушкодження, відповідач завдав потерпілому моральної шкоди, яка виражається у моральних стражданнях.

Враховуючи ступінь вини відповідача, характер вчиненого діяння, яке створило для потерпілого моральні страждання, суд вважає розумним, виваженим та справедливим визначити суму відшкодування моральної шкоди у розмірі 10000 (десять тисяч гривень).

Речові докази: не долучались.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 65, 66, 67, 68 КК України, ст. ст. 100, 349, 369-371, 373, 374 - 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винним у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ст. 125 ч.2 КК України та призначити йому покарання у вигляді 150 (ста п`ятидесяти) годин громадських робіт, з відбуванням покарання не більше 4 годин на день, вид яких визначають органи місцевого самоврядування.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 майнову шкоду у розмірі 1293 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 моральну шкоду у розмірі 10000 грн.

Речові докази не долучались.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція до Волинського апеляційного через Луцький міськрайонний суд Волинської області на протязі 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя:

Вирок складений і видрукуваний у єдиному екземплярі в нарадчій кімнаті.

Суддя: