В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.05.2024 м.Львів

Галицький районний суд м. Львова у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3

потерпілих ОСОБА_4

ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові кримінальне провадження № 0000865 від 05.03.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, востаннє 28.11.2022 вироком Лановецького районного суду Тернопільської області за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.З ст.357 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 .(п`ять) років, та на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 (два) роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 296 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

05.03.2024 приблизно о 16:00год. ОСОБА_6 , маючи умисел на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, ігноруючи існуючі в суспільстві елементарні правила поведінки та моралі, зайшов у жіночий туалет корпусу юридичного факультету ІНФОРМАЦІЯ_2 , що за адресою: АДРЕСА_2 , та, перебуваючи у вказаному туалеті, тримаючи у руках заздалегідь заготовлений предмет для нанесення тілесних ушкоджень - розкладну бритву, підійшов ззаду до ОСОБА_4 , обхватив її правою рукою та приклав розкладну бритву до її горла, чим заподіяв ОСОБА_4 тілесні ушкодженні у виді садна-подряпини на шиї зліва, які утворились від дії загостреного предмету та відноситься до легкого ступеню тяжкості тілесних ушкоджень. Коли ОСОБА_4 почала кричати та вириватись, ОСОБА_6 вийшов з туалету та вибіг на вулицю, де направився в сторону вул.Гнатюка.

В подальшому, 05.03.2024 приблизно о 16:05год. ОСОБА_6 , продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, загальнолюдських норм моралі та правил співжиття, усвідомлюючи, що перебуває у публічному місці, де в цей час знаходилось значне скупчення людей, виявляючи зневагу до елементарних правил поведінки у громадському місці, підбіг до магазину «Парк Авеню», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , де біля входу у магазин стояла ОСОБА_5 , та, підійшовши до неї ззаду, обхватив її лівою рукою за шию, а правою рукою приклав розкладну бритву, яка була заздалегідь заготовлена для нанесення тілесних ушкоджень, до її горла, після чого, втративши рівновагу, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 впали на тротуар. В подальшому перехожі припинили протиправні дії ОСОБА_6 та затримали його. Внаслідок зазначених дій, ОСОБА_6 спричинив ОСОБА_5 легкі тілесні ушкодження у виді синця в потиличній ділянці справа та садна на лівій кисті.

Обвинувачений в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, підтвердив, що обставини справи повністю відповідають вказаному в обвинувальному акті та щиро розкаявся і вибачився перед потерпілими. Розумного пояснення своїм діям дати не може, але шкодує з приводу їх вчинення.

У зв`язку із безсумнівним та добровільним, тобто без будь-якого впливу із чиєї б то ні було сторони, визнанням у повному обсязі ОСОБА_6 своєї вини в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні, погодженні з кваліфікацією вчиненого ним діяння, підтвердженням фактичних обставин, відсутності жодних заперечень щодо них з боку сторони обвинувачення, усвідомленням і правильним розумінням роз`ясненого судом положення частини 3 статті 349 Кримінального процесуального кодексу України про те, що у випадку визнання ними змісту даних фактичних обставин, сторони кримінального провадження будуть позбавлені права оскаржувати їх в апеляційному порядку, відсутністю їх заперечень проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, суд ухвалив дослідити докази, обмежившись показаннями обвинуваченого, а також документами, що характеризують його особу.

За викладених вище обставин суд, допитавши обвинуваченого, вважає, що вина ОСОБА_6 доведена, а його дії слід кваліфікувати як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчиненому із застосуванням іншого предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.

Відповідно статей 50, 65 КК України, метою покарання є як кара, так і виправлення засуджених та запобігання вчинення нових злочинів. Досягнення вказаної мети є однією з форм реалізації визначених у ч. 1 ст. 1 КК України, завдань закону про кримінальну відповідальність, правового забезпечення охорони від злочинних посягань прав і свобод людини і громадянина, власності та інших охоронюваних законом цінностей, а також запобігання злочинам.

При обранні міри покарання обвинуваченому суд враховує:

- ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке віднесено кримінальним законом до тяжких злочинів, згідно з класифікацією кримінальних правопорушень, які містяться в ст.12 КК України;

- особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, на шлях виправлення не став, вчинив злочин під час іспитового строку, на момент вчинення ним інкримінованого кримінального правопорушення на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебував. Згідно висновку судово-психиатричного експерта № 476 від 29 квітня 2024 року ОСОБА_6 тяжким психічним розладом на момент вчинення злочину та на момент огляду не страждав і не страждає, не перебував у тимчасовому чи іншому хворобливому стані психічної діяльності, міг усвідомлювати свої дії і керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує;

- наявність обставини, яка пом`якшує покарання - щире каяття;

- обтяжуюча обставина в силу ст. 67 КК України - рецидив злочинів.

Враховуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого неможливе без ізоляції від суспільства, а тому, приходить до переконання, що необхідним і достатнім для виправлення останнього буде покарання у виді позбавлення волі, адже така міра покарання сприятиме досягненню справедливого балансу між правами та свободами обвинуваченого та інтересами держави і суспільства, а також буде необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень. На переконання суду, таке покарання для засудженого відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.

Під час призначення покарання судом враховується, що 28.11.2022 Лановецький районний суд Тернопільської області визнав ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.З ст.357 КК України та призначив йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років. На підставі ст.75 КК України його було звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 2 (два) роки та покладені обов*язки відповідно до ст.76 КК України.

Оскільки ОСОБА_6 вчинив даний злочин під час іспитового строку, остаточне покарання за сукупністю вироків відповідно до вимог ст.ст.78, 71 КК України слід визначити, приєднавши частково до покарання, призначеного за цим вироком, невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 07 березня 2024 року, відносно обвинуваченого було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Вказаний запобіжний захід було продовжено ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 13 травня 2024 року.

Враховуючи обґрунтованість висунутого обвинувачення у вчиненні злочину, обраний судом вид покарання, наявність підстав вважати, що ОСОБА_6 , з огляду на дані про його особу, нестійкі соціальні зв`язки, зможе ухилитися від виконання вироку суду (ризик переховування), суд вважає за необхідне залишити без зміни до набрання вироком законної сили раніше обраний щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Початок строку відбування покарання слід рахувати з моменту затримання 05 березня 2024 року.

Витрати на проведення експертиз у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Долю речових доказів слід вирішити на підставі ч. 6 ст. 100 КПК України.

Керуючись ч.3 ст.349, ст.ст 371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст.296 Кримінального Кодексу України, за яке призначити йому покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Лановецького районного суду Тернопільської області від 28 листопада 2022 року, та визначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді п*яти років одного місяця позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, - залишити без змін.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту його затримання, тобто з 05 березня 2024 року.

Після набрання вироком законної сили речові докази:

- DVD-R диски - зберігати в матеріалах кримінального провадження;

- мобільний телефон повернути обвинуваченому ОСОБА_6 ;

- розкладну бритву з рукояткою білого кольору та телескопічну трубку чорного кольору знищити.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий суддя ОСОБА_1