Справа № 559/1141/24
Провадження № 1-кп/559/192/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2024 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду м. Дубно обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000014, внесеному до ЄРДР 07.02.2024 по обвинуваченню

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ласківці, Тернопільського району, Тернопільської області, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , з середньо-спеціальною освітою, тимчасово не працюючого, інваліда ІІ групи (ветеран війни в Афганістані), раніше не судимого, -

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-1 КК України

В С Т А Н О В И В:

Судовим слідством встановлено, що ОСОБА_4 , в період часу з 01 серпня 2019 року по 25 березня 2021 року, використовуючи власний мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 9», у соціальній мережі «Одноклассники», за допомогою персональної сторінки під нікнеймом « ОСОБА_6 », умисно, маючи на меті доведення до широкого кола осіб комуністичну ідеологію, усвідомлюючи, що вказана сторінка має відкритий доступ і з нею має змогу ознайомитися необмежене коло користувачів соціальної мережі «Одноклассники», здійснював на ній публікації, спрямовані на ідеалізацію та популяризацію комуністичної ідеології та у публічному використанні продукції з символікою комуністичного режиму, до якої належать: публікації, із символікою комуністичного тоталітарного режиму, що включають прапори, символи, атрибутику, в яких відтворюється поєднання серпа та молота, серпа, молота та п`ятикутної зірки, які, відповідно до положень п.1 ст.4 Закону України «Заборона використання та пропаганди символіки комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів» від 09.04.2015 року є символікою комуністичного тоталітарного режиму, поширення якої на всій території України заборонено.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-1 КК України, тобто у поширенні символіки комуністичного, націонал-соціалістичного (нацистського)тоталітарних режимів.

08 травня 2024 року у даному кримінальному провадженні між прокурором Дубенської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості.

Під час укладення угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений узгодили міру покарання останньому, яку обвинувачений повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 436-1 КК України у виді 1 року позбавлення волі без конфіскації майна.

Також сторони погоджуються на звільнення ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання в порядку ст.75, 76 КК України.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним, суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Згідно зі ст. 470 КПК України прокурор при вирішенні питання про укладення угоди про визнання винуватості зобов`язаний враховувати такі обставини: ступінь тяжкості та характер сприяння підозрюваного чи обвинуваченого у проведенні кримінального провадження щодо нього або інших осіб; характер і тяжкість обвинувачення (підозри), наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидшого досудового розслідування і судового провадження.

Крім цього, частиною першою статті 472 КПК України, передбачений зміст угоди про визнання винуватості, який полягає у визначенні наступних обставин, зокрема: сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки не виконання угоди.

Прокурор в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між ним та обвинуваченим ОСОБА_4 , як таку, що відповідає вимогам закону.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисника-адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просили вказану угоду затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання. При цьому, обвинувачений безззастережно визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-1 КК України, підтвердив обставини, викладені у пред`явленому йому обвинуваченні та надав згоду на призначення покарання, узгодженого сторонами в угоді про визнання винуватості. Обвинувачений розуміє права визначені ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-1 КК України, а саме у поширенні символіки комуністичного, націонал-соціалістичного (нацистського), тоталітарних режимів .

Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 436-1КК України є нетяжким злочином. Потерпілі у кримінальному провадженні відсутні.

Відповідно до вимог ч.2 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у кримінальному провадженні.

Відповідно до вимог ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

З урахуванням доведеності вини у вчиненому кримінальному правопорушенні за ч.1 ст. 436-1 КК України та її беззастережного визнання обвинуваченим ОСОБА_4 та встановленні в ході судового розгляду пом`якшуючі покарання обставини, а саме щире каяття, сприяння у розкритті злочину, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, суд вбачає наявність фактичних підстав для затвердження укладеної угоди про визнання винуватості.

При цьому, суд зазначає, що за вчинене кримінальне правопорушення обвинувачений ОСОБА_4 підлягає притягненню до кримінальної відповідальності у виді покарання, яке узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості.

Процесуальні витрати кримінальному провадженні відсутні.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314, 374-376, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ :

Угоду про визнання винуватості від 08 травня 2024 року кримінальному провадженні №0000014, внесеному до ЄРДР 07.02.2024, укладену між прокурором Дубенської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 - затвердити.

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 436-1 КК України і призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст.75 КК України засудженого ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням. Іспитовий термін випробування встановити строком на 1 (один) рік.

На підставі ч.1 ст.76 КК України під час відбуття іспитового строку, покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації по місцю проживання чи реєстрації, а у разі проходження військової служби з`являтися для реєстрації до командира військової частини по місцю проходження військової служби, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи чи навчання.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 9», що поміщено до спец. пакета «НАЦІОНАЛЬНА ПОЛІЦІЯ УКРАЇНИ СЛІДЧЕ УПРАВЛІННЯ » PSP 1247858 та передано на відповідальне зберігання ОСОБА_4 - залишити у його розпорядженні.

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, прокурором виключно з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України до Рівненського Апеляційного суду через Дубенський міськрайонний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя : ОСОБА_1