УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2024 року

м. Київ

справа № 707/2999/21

провадження № 51 - 5169 впс 23

Колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянула у судовому засіданні подання голови Закарпатського апеляційного суду про направлення матеріалів кримінального провадження № 0000013, щодо ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, до іншого апеляційного суду для розгляду апеляційних скарг прокурора Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_6 та адвоката ОСОБА_7 на вирок Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 травня 2022 року і

встановила:

до Верховного Суду в порядку ст. 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) надійшло вказане подання. Подання мотивоване тим, що зазначені матеріали кримінального провадження надійшли на новий апеляційний розгляд у Закарпатський апеляційний суд відповідно до постанови Касаційного кримінального суду від 21 березня 2024 року. Проте у цьому суді неможливо утворити склад суду для судового розгляду зазначеного кримінального провадження, у зв`язку з чим необхідно вирішити питання про передачу цього провадження на розгляд до іншого апеляційного суду в порядку ч. 3 ст. 34 КПК України.

Учасникам судового провадження було повідомлено про час та місце розгляду подання апеляційного суду, проте в судове засідання вони не з`явилися, що не перешкоджає його розгляду.

Клопотань про відкладення розгляду подання апеляційного суду не надходило.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали провадження та доводи, наведені в поданні, колегія суддів дійшла висновку, що подання голови Закарпатського апеляційного суду підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ч. 4 ст. 31 КПК України кримінальне провадження в апеляційному порядку здійснюється колегіально судом у складі не менше трьох суддів.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 34 КПК України кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити склад суду для судового розгляду.

Частиною 13 статті 31 КПК України передбачено, що у разі, якщо в суді першої або апеляційної інстанції, який згідно з правилами підсудності має здійснювати кримінальне провадження (крім Вищого антикорупційного суду), неможливо утворити склад суду, передбачений цією статтею, кримінальне провадження здійснює найбільш територіально наближений суд, в якому можливо утворити такий склад суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 34 КПК України питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.

Як вбачається з наданих Суду матеріалів кримінального провадження, вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 травня

2022 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Прокурор Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_6 та адвокат ОСОБА_7 оскаржили зазначений вирок в апеляційному порядку до Закарпатського апеляційного суду.

Із протоколу щодо неможливості автоматизованого розподілу справи між суддями Закарпатського апеляційного суду від 02 квітня 2024 року вбачається, що розподіл справи не відбувся через відсутність необхідної кількості суддів для розподілу справи.

Так, у кримінальній палаті цього суду фактично здійснюють правосуддя три судді ( ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ), які брали участь у цьому кримінальному провадженні, що у силу ч. 3 ст. 76 КПК України позбавляє їх права повторно розглядати його.

У ч. 2 ст. 18 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» зазначено, що у випадках, визначених законом, а також за рішенням зборів суддів відповідного суду може запроваджуватися спеціалізація суддів з розгляду конкретних категорій справ.

Судові справи підлягають автоматизованому розподілу між суддями, які мають на момент автоматизованого розподілу судових справ повноваження для здійснення процесуальних дій.

Однак, за наведених в поданні обставин, неможливо здійснити повторний перерозподіл справи між всією колегією суддів для того, щоб один з суддів судової палати з розгляду кримінальних справ був визначений як суддя-доповідач.

Таким чином у Закарпатському апеляційному суді неможливо провести автоматизований розподіл указаних матеріалів кримінального провадження та сформувати колегію суддів, у тому числі визначити суддю-доповідача, через відсутність необхідної кількості суддів судової палати з розгляду кримінальних справ.

Відповідно до ч. 13 ст. 31 КПК України у разі, якщо в суді першої або апеляційної інстанції, який згідно з правилами підсудності має здійснювати кримінальне провадження, неможливо утворити склад суду, передбачений цією статтею, кримінальне провадження здійснює найбільш територіально наближений суд, в якому можливо утворити такий склад суду.

За таких обставин, та у зв`язку з неможливістю утворення складу колегії суддів, Верховний Суд дійшов висновку, що подання Закарпатського апеляційного суду підлягає задоволенню, а матеріали кримінального провадження - направленню на розгляд до Львівського апеляційного суду для розгляду.

Ураховуючи викладене та керуючись ст.ст. 32, 34 КПК України, колегія суддів

постановила:

подання голови Закарпатського апеляційного суду задовольнити.

Матеріали кримінального провадження № 0000013 щодо ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, направити до Львівського апеляційного суду для розгляду по суті.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3