ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 629/6813/21
Провадження № 11кп/818/100/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Харків клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження вироку Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 22 лютого 2022 року у кримінальному провадженні, внесеному 14 вересня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000494 та внесеному 03 січня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000010, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,-

УСТАНОВИЛА:

На зазначений вирок місцевого суду обвинуваченим ОСОБА_6 подана апеляційна скарга разом з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

В клопотанні обвинувачений просить поновити строк на апеляційне оскарження вироку Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 22 лютого 2022 рокущодо нього.

В обґрунтування посилається на те, що він не був обізнаний куди подавати апеляційну скаргу, оскільки був оголошений воєнний стан і місцезнаходження Харківського апеляційного суду йому не було відоме, а тому був позбавлений можливості подати апеляційну скаргу вчасно, вважає, що строк на апеляційне оскарження було пропущено ним з поважних причин, просить його поновити.

Заслухавши доповідь судді, думку учасників судового розгляду щодо поданого клопотання, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що клопотання обвинуваченого про поновлення строку на апеляційне оскарження задоволенню не підлягає, зважаючи на наступне.

На підставі п.1 ч.2 ст.395 КПК України апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на вирок або ухвалу про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру протягом тридцяти днів з дня їх проголошення.

Відповідно до ч.1 ст.117 КПК України пропущений з поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеному в ухвалі від 17 червня 2020 року у справі № 51-1599км20, поважними причинами пропуску строку апеляційного оскарження та підставою для його поновлення за відповідним клопотанням в порядку, передбаченому ст. 117 КПК України, може бути необізнаність заінтересованих осіб з мотивами постановленого рішення (відповідно до висновку об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеному в Постанові від 27 травня 2019 року у справі № 461/1434/18), а також захворювання учасника провадження та інші непереборні обставини.

Згідно з практикою ЄСПЛ, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» (974_256) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява № 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

При цьому, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на те, що необґрунтоване поновлення процесуального строку на оскарження остаточного судового рішення порушує принцип юридичної визначеності і перешкоджає своєчасному виконанню рішення суду, яке набуло законної сили.

Як убачається з поданого 27 лютого 2023 року клопотання про поновлення строку на оскарження, причиною пропуску процесуального строку послугувало те, що він не був обізнаний куди подавати апеляційну скаргу, оскільки був оголошений воєнний стан і місцезнаходження Харківського апеляційного суду йому не було відоме, у зв`язку з чим апеляційна скарга обвинуваченим була подана лише 24 квітня 2023 року.

Однак, на думку колегії суддів, такі підстави не свідчать про поважність пропущення строку, виходячи з наступного.

Так, посилання обвинуваченого на те, що він не був обізнаний куди подавати апеляційну скаргу, оскільки був оголошений воєнний стан, не відповідає дійсності та не є переконливим мотивом поважності пропуску строку на апеляційне оскарження вироку суду, виходячи з наступного.

Відповідно до журналу судового засідання від 22 лютого 2022 року, вирок суду було проголошено 22 лютого 2022 року за участю обвинуваченого ОСОБА_6 . При цьому, обвинуваченому було роз`яснено порядок та строки оскарження вироку.

Поряд з цим, в матеріалах кримінального провадження міститься розписка обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що він 22 лютого 2022 року отримав оскаржуваний вирок, тобто в день його проголошення (а.с.111).

Клопотання про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження було подано обвинуваченим в апеляційний суд - 27 лютого 2023 року, однак сама апеляційна скарга обвинуваченим була подана лише 24 квітня 2023 року, тобто через 2 місяці.

За таких обставин, твердження апелянта про те, що він не був обізнаний куди подавати апеляційну скаргу не відповідає дійсності, а тому зазначена обвинуваченим підстава не свідчить про поважність пропущення зазначеного процесуального строку.

Враховуючи вищезазначене, в клопотанні обвинуваченого переконливих мотивів поважності пропуску строку на апеляційне оскарження вироку суду не наведено, причини, на які посилається останній не відповідають дійсності, а як в загальному розумінні, так й з точки зору вимог кримінального процесуального закону та практики Європейського суду з прав людини, вагомих правових підстав для поновлення такого строку колегія суддів не вбачає. Апелянт мав всі передбачені законом можливості для належної реалізації свого права на оскарження вироку Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 22 лютого 2022 року щодо ОСОБА_6 вчасно.

Поряд з цим, колегія суддів враховує позицію обвинуваченого ОСОБА_6 щодо відмови від розгляду клопотання про поновлення процесуального строку.

Відповідно до ч.3 ст.399 КПК України, апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Керуючись ст. 399 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Відмовити у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження вироку Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 22 лютого 2022 рокущодо ОСОБА_6 .

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 22 лютого 2022 рокущодо ОСОБА_6 - повернути апелянту.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Кримінального касаційного суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Колегія суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3