Справа № 191/651/24
Провадження № 1-в/191/40/24
УХВАЛА

06 березня 2024 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області клопотання начальника Синельниківської ВК № 94 ОСОБА_4 відносно засудженого ОСОБА_5 , в порядку ст. ст. 537-539 КПК України,-

ВСТАНОВИВ:

16.02.2024 року до Синельниківського міськрайонного суду надійшло клопотання начальника Синельниківської ВК № 94 ОСОБА_4 відносно засудженого ОСОБА_5 , про приведення вироку Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17.05.2023 року у відповідність з чинним законодавством, оскільки при його ухваленні не було враховано вирок цього ж суду від 26.04.2021 року, яким ОСОБА_5 засуджено за ст. 395 КК України до одного місяця арешту.

Представник СВК №94 ОСОБА_6 надав суду заяву про розгляд клопотання у відсутності представника адміністрації.

Засуджений в судове засідання доставлений не був, останнім попередньо надано суду заяву про розгляд клопотання без його участі.

Відповідно до ч. 4 ст.539 КПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання, не перешкоджає проведенню судового розгляду.

На підставі ч.4 ст.107 КПК України фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів не здійснювалося.

Суд, заслухавши прокурора, дослідивши матеріали клопотання зазначає наступне.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 537, ч. 2 ст. 539 КПК України, питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, вирішуються судом, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.

Так, судом встановлено, що 26 квітня 2021 року ухвалено вирок Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області, що набрав законної сили 27.05.2021 року, яким ОСОБА_5 засуджено за ст. 395 КК України до покарання у виді одного місяця арешту. Вказано, що строк відбування покарання обраховувати з моменту фактичного звернення вироку до виконання, запобіжний захід щодо ОСОБА_5 не обирався.

У вироку Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 листопада 2021 року, що набрав законної сили 06.01.2022 року, яким ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70 КК України до одного року трьох місяців обмеження волі та визначено строк відбування покарання з моменту фактичного звернення вироку до виконання, вказано, що ОСОБА_5 покарання за вироком цього ж суду від 26 квітня 2021 року, яким його засуджено за ст. 395 КК України до одного місяця арешту, відбув.

Тому, з огляду на викладені обставини, суд зазначає про відсутність підстав у приведенні вироку Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17.05.2023 року у відповідність до чинного законодавства. Обґрунтованості у застосуванні ст. 70, 71 КК України, судом не встановлено, тому в задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись п.11 ч.1 ст.537, ч.2 ст.539 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання начальника Синельниківської ВК № 94 ОСОБА_4 відносно засудженого ОСОБА_5 , в порядку ст. ст. 537-539 КПК України, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1