Справа № 758/5911/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2024 року

Подільський районний суд м. Києва у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 , погодженого прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0001056, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.05.2024, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідча СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 звернулась до слідчого судді Подільського районного суду м. Києва з клопотанням, погодженим прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , поданим в рамках кримінального провадження, внесеного 14 травня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001056 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання обґрунтовано тим, що в провадженні СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного 14 травня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001056 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-IX затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, строк дії якого у подальшому продовжено.

ОСОБА_5 усупереч обов`язку неухильного дотримання вимог законодавства, діючи в порушення вказаних вимог, став на шлях злочинної діяльності та умисно вчинив злочин проти власності за наступних обставин.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 14.05.2024 приблизно об 11 год. 30 хв., ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи у Свято-Покровському храмі УПЦ, за адресою: АДРЕСА_1 , помітив сумку чорного кольору, в якій знаходились особисті речі, які належать ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . У цей момент у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , перебуваючи за вказаною вище адресою, діючи умисно, з корисливих мотивів, у період дії воєнного стану, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та скориставшись тим, що ОСОБА_8 залишив своє майно без нагляду, шляхом вільного доступу таємно викрав з приміщення Свято-Покровського храму УПЦ, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 сумку чорного кольору, в якій знаходились особисті речі, які належать ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме: паспорт громадянина України виданий на ОСОБА_7 , посвідчення водія виданий на ОСОБА_7 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу автомобіля марки Skoda д.н.з. НОМЕР_1 виданий на ОСОБА_7 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу саморобного причепу д.н.з НОМЕР_2 виданий на ОСОБА_7 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу мотоцикла марки Honda д.н.з. НОМЕР_3 виданий на ОСОБА_7 , талон № 205 марки Hond-Today, пенсійне посвідчення видане на ОСОБА_7 , свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування видане на ОСОБА_7 , гаманець з грошовими коштами у сумі 300 гривень, гаманець коричневого кольору з грошовими коштами в сумі 330 гривень, 3 долари, що станом на 14.05.2024 по курсу НБУ становить 118 гривень 85 копійок, 7 гривень, портмоне чорного кольору, у якому знаходяться грошові кошти в сумі 200 гривень, банківська карта «Ощадбанк» № НОМЕР_4 та банківська карта «Ощадбанк» № НОМЕР_5 , два футляра з окулярами вартістю 1000 гривень, один футляр 500 гривень, мобільний телефон марки «Huawei» сірого кольору, який знаходиться в бежевому чохлі, з сім картою - НОМЕР_6 , IMEI1: НОМЕР_7 , IMEI2: НОМЕР_8 , вартістю 10 000 гривень та мобільний телефон марки «Samsung Galaxy S10e» чорного кольору з переливанням, який знаходиться в чорному чохлі, з сім картою - НОМЕР_9 , IMEI1: НОМЕР_10 , IMEI2: НОМЕР_11 , вартістю 17 000 гривень, фонарик для велосипеда вартістю 500 гривень, книга «Молитвы для защиты сохранения и спасения на всех путях жизни» вартістю 300 гривень, книга «Православный МОЛИТВОСЛОВ для семьи», вартістю 18 гривень, книгу «Православний МОЛИТВОСЛОВ» вартістю 270 гривень, паперовий конверт, в якому знаходились грошові кошти в розмірі 30 000 гривень (купюри номіналом 500 гривень - 10 000 гривень, купюри номіналом 1000 гривень - 20 000 гривень).

У подальшому ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, завдавши тим самим ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 60 043 гривень 85 копійок.

За вказаним фактом 14 травня 2024 року внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001056 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

З урахуванням встановлених даних ОСОБА_5 15 травня 2024 року повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Причетність ОСОБА_5 до вчиненого кримінального правопорушення, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_7 ; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 14.05.2024; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 14.05.2024; протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_7 від 15.05.2024; протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 14.05.2024; протоколом огляду місця події від 14.05.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 14.05.2024; іншими матеріалами у їх сукупності.

Слідчий вказує, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, а також відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п. 1, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

1)буде переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання, оскільки усвідомлюючи невідворотність реального покарання за вчинений злочин, підозрюваний ОСОБА_5 намагатиметься уникнути кримінальної відповідальності шляхом неявки на виклики слідчого, прокурора та суду, крім того ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, не має постійного місця проживання, тому в разі обрання відносно нього більш м`яких запобіжних заходів, вони нададуть змогу переховуватись від органу досудового розслідування і суду та не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного;

5) буде вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки підозрюваний повідомлений про підозру за вчинення злочину, за допомогою якого відбувається особисте збагачення останнього, під час воєнного стану, що підвищує актуальність даного ризику. Крім того, офіційна робота у підозрюваного відсутня, як відсутнє встановлене джерело існування, що, в разі застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, підвищує ризик вчинення ним правопорушень з метою заволодіння матеріальними цінностями.

Більш м`які запобіжні заходи не можуть бути застосовані враховуючи тяжкість вчиненого злочину та особу підозрюваного. Таким чином, орган досудового розслідування має всі підстави вважати, що відсутність обмежень у вільному пересуванні надасть можливість підозрюваному продовжувати вчиняти злочини.

Враховуючи викладене, просить застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, з подальшим його утриманням в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування та визначити заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та зазначив, що підставою для обрання запобіжного заходу ОСОБА_5 є наявність обґрунтованої підозри, що підтверджується показами свідків та іншими матеріалами кримінального провадження, та існуванням ризиків, передбачених п. 1, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, прокурор зазначив, що на даний час наявний ризик того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, враховуючи тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у рази визнання його виннуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину, санкція якого, передбачає покарання у вигляді позбавлення волі до 8 років. Невідворотність вказаного покарання може спонукати підозрюваного до вчинення спроби переховування від органу досудового розслідування та/або суду, що в свою чергу буде негативно впливати на хід досудового розслідування та судового розгляду. Оцінюючи ризик переховування підозрюваного ОСОБА_5 зазначила, що підозрюваний не одружений та не має офіційного місця роботи, що вказує на відсутність стабільних соціальних зв`язків. Крім того, наявний ризик того, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, враховуючи мету, спосіб та обстановку вчинення даного злочину, особу підозрюваного ОСОБА_5 , оскільки, останній, не має постійного доходу, не працює, суспільно-корисною працею не займається, а тому може продовжити свою протиправну діяльність та вчиняти злочини майнового характеру. Враховуючи зазначене, прокурор вважала, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, окрім як тримання під вартою без визначення застави не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного та не зможе запобігти вказаним вище ризикам.

В судовому засіданні захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_4 заперечувала проти задоволення клопотання з огляду на необґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_5 . Захисник, надаючи оцінку особистості підозрюваного, просила відмовити в задоволенні клопотання. А в разі встановлення слідчим суддею в судовому засіданні підстав для обрання запобіжного заходу ОСОБА_5 , застосувати відносно нього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме особисте зобов`язання.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав позицію свого захисника та просив відмовити в задоволенні клопотання. Також пояснив суду, що не має наміру переховуватися він органу досудового розслідування, вказав, що знайшов чорну суму в церкві, хотів її повернути власнику, відкрив сумку, знайшов там гроші та паспорт, однак нічого звідти не взяв і відразу повернувся до церкви, щоб повернути сумку. Просив не застосовувати запобіжний захід у виді тримання під вартою У скоєному щиро розкаявся.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши копії матеріалів, якими сторона обвинувачення обґрунтовує доводи клопотання, документи надані стороною захисту, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Частиною 1 ст. 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Виходячи зі змісту зазначених норм вбачається, що виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а застосування таких заходів завжди пов`язане з необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Судом встановлено, що органом досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого, санкцією статті передбачено основне покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

14 травня 2024 року о 16 годині 00 хвилин ОСОБА_5 затримано, про що слідчим СВ Подільського УПГУНП в м. Києві складено відповідний протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину.

15 травня 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

На думку слідчого судді, наведені в клопотанні обставини в сукупності та додані до нього матеріали кримінального провадження, якими обґрунтовані доводи клопотання, дають підстави вважати, що підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України є обґрунтованою. При цьому, слідчий суддя враховує усталену практику ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86), згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04).

Обґрунтованість підозри про причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому в провину кримінального правопорушення підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, дослідженими в судовому засіданні, а саме даними: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_7 ; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 14.05.2024; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 14.05.2024; протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_7 від 15.05.2024; протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 14.05.2024; протоколом огляду місця події від 14.05.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 14.05.2024; іншими матеріалами у їх сукупності.

Разом з тим, слід наголосити, що слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

З положень п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України вбачається, що при застосуванні запобіжного заходу слідчий суддя перш за все має переконатися в наявності доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, в якому він підозрюється. Закон не вимагає, щоб докази були повними, але вони повинні бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у застосуванні того чи іншого запобіжного заходу.

Також слідчий суддя враховує, що за визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1 (с) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».

Крім того у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 § 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Розглядаючи питання наявності ризиків, на які посилалась сторона обвинувачення у клопотанні та позицію захисту щодо їх недоведеності, слідчий суддя зазначає наступне.

Так, слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення про існування ризику можливого переховування від органів досудового розслідування та/або суду, який обґрунтований тим, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. У зв`язку з цим останній усвідомлюючи суворість покарання, передбаченого за інкриміноване кримінальне правопорушення, у разі необрання запобіжного заходу матиме реальну можливість змінити місце проживання, переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів слідства та суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Крім того, слідчий суддя вважає встановленим та доведеним існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, не має офіційного заробітку, а відтак і постійного джерела доходу, що в сукупності може спонукати його до вчинення іншого злочину та свідчить про відсутність гарантій належної правомірної поведінки підозрюваного та необхідність застосування до нього заходів процесуального примусу.

Таким чином, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 тяжкого злочину та наявність зазначених вище ризиків дають підстави для обрання йому запобіжного заходу.

Разом з тим, метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і встановлених у судовому засіданні, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність (пп. «а» п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Вирішуючи питання про доцільність обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 слідчий суддя повинен встановити, чи є запобіжний захід пропорційним для запобігання ризику або ризикам, на які вказує сторона обвинувачення, з метою захисту прав підозрюваного та дотримання принципу верховенства права.

Зі змісту ч. 1 ст. 183 КПК України слідує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення Європейського Суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 слідчий суддя враховує відомості про особу підозрюваного, який несудимий, відомостей про перебування на обліку у лікаря-нарколога чи психіатра органом досудового розслідування не надано, на даний час підозрюваний офіційно не працює, особливості події кримінального правопорушення (місце, спосіб, засоби вчинення, участь у його вчиненні); тяжкість покарання, що загрожує йому, у разі визнання винним у вчиненні кримінального правопорушення; мету застосування запобіжного заходу, а також положення Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише у передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя вважає, що прокурором не доведено, що для забезпечення дієвості кримінального провадження застосування до ОСОБА_5 виключно запобіжного заходу у виді тримання під вартою є необхідним.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу. Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий, а якщо справа перебуває у провадженні суду, - прокурор.

Таким чином, враховуючи доводи сторони обвинувачення та сторони захисту, дослідивши матеріали клопотання, оцінюючи потреби досудового розслідування по даному кримінальному провадженню у контексті засад верховенства права та недопущення дискримінаційного поводження з особою, беручи до уваги гарантії невідворотності кримінальної відповідальності за вчинення злочину та презумпцію невинуватості і забезпечення доведеності вини, з огляду на обставини кримінального провадження та вагомість доказів на підтвердження обґрунтованості підозри, обставини кримінального правопорушення (спосіб, місце, час вчинення, тяжкість наслідків, тощо), слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Саме такий запобіжний захід, на думку слідчого судді, буде достатнім, необхідним та доцільним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 та виконання покладених на нього відповідних процесуальних обов`язків.

На підставі викладеного і керуючись ст. 170-172, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В ИВ :

У задоволенні клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 , погодженого прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0001056, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.05.2024, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, - відмовити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;

не відлучатися за межі м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду;

утриматися від спілкування з свідками та потерпілим у даному кримінальному провадженні;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право виїзд з України.

Визначити термін дії обов`язків, покладених на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у два місяці в межах строку досудового розслідування, але не довше ніж до 15.07.2024 року або до постановлення нової ухвали про продовження строку дії запобіжного заходу, або зміни підозрюваному запобіжного заходу.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , письмово під розпис повідомити про покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Виконання ухвали покласти на уповноважених осіб СВ Подільського УП ГУ НП у м. Києві.

Контроль за виконанням ухвали покласти на уповноважених осіб Подільської окружної прокуратури м. Києва.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено та оголошено 20 травня 2024 року о 15 год. 55 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1