КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві, шляхом проведення відеоконференцзв`язку між Київським апеляційним судом та ДУ «Київський слідчий ізолятор», матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 09 листопада 2023 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 09 листопада 2023 року продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком 60 днів, тобто до 07 січня 2024 року включно, та визначено ОСОБА_6 розмір застави у виді 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 53 680 грн.

Таке рішення суд, врахувавши те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином, який карається позбавленням волі на строк від трьох до шести років, а також те, що обвинувачений тривалий час перебував у розшуку, та особу обвинуваченого, його вік, стан здоров`я, відсутність даних про неможливість його подальшого перебування під вартою, мотивував існуванням на даний час ризиків, передбачених ст. 177 КПК України,а саме тим, що існує ризик переховування обвинуваченого від суду з огляду на серйозність обставин обвинувачення, тяжкості наслідків, які настали, та з урахуванням обсягу обвинувачення, і суворості покарання, яке загрожує обвинуваченому в разі визнання винним, з метою уникнути покарання у разі доведеності його вини; ризик впливу на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, або вчинення іншого кримінального правопорушення, які не зменшились та не ______________________________________________________________

Справа №11-кп/824/5864/2023 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_8

Категорія: ч. 3 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_1

змінились, і тому визнав необхідним продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою, оскільки інший, більш м`який запобіжний захід, не забезпечить його належної процесуальної поведінки та виконання процесуальних рішень суду.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , вважаючи ухвалу суду незаконною та необґрунтованою, просить її скасувати та змінити ОСОБА_6 запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, а саме нічний домашній арешт або особисте зобов`язання.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що на теперішній час необхідність у застосуванні найбільш суворого запобіжного заходу стосовно ОСОБА_6 відсутня, оскільки він обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, якого він фактично не вчиняв, до затримання працював, має постійне місце мешкання та соціальні зв`язки, а саме дитину та цивільну дружину.

Крім того, стороною обвинувачення при поданні клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 не доведено наявності жодного з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Зокрема, зазначає, що ризик переховування від органів досудового розслідування або суду відсутній, оскільки ОСОБА_6 має постійне місце проживання, дитину на утриманні, цивільну дружину та під час військового стану можливості виїхати за межі України не має.

Щодо ризику незаконного впливу на потерпілого та свідків, то сторона обвинувачення доказів можливості таких дій з боку ОСОБА_6 не надала. При цьому в ході допиту свідки та потерпіла про можливі погрози з боку обвинуваченого не повідомляли.

Також сторона обвинувачення не надала доказів того, що ОСОБА_6 , який інкримінованого йому кримінального правопорушення не вчиняв, може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Разом з тим, КПК України покладає обов`язок доведення ризиків не процесуальної поведінки особи і неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу на сторону обвинувачення, яка цього не зробила, тому є всі підстави для скасування оскаржуваної ухвали суду.

Отже, фактично підставою для обрання ОСОБА_6 найбільш суворого запобіжного заходу є не наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а тяжкість нібито вчиненого ним кримінального правопорушення, проте, міра покарання за таких обставин, може бути призначена із застосуванням ст. 75 КК України, тому за вищевикладених обставин, вважає, що відсутня необхідність у застосуванні найбільш суворого запобіжного заходу стосовно ОСОБА_6 .

Відповідно до ч. 4 ст. 422-1 КПК України, розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.

З огляду на вказані вимоги закону та враховуючи, що захисник ОСОБА_7 повідомлений про дату, час і місце апеляційного розгляду, від якого ніяких клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло, а також зважаючи на скорочені терміни розгляду апеляційних скарг на такі судові рішення та те, що обвинувачений ОСОБА_6 не заперечував щодо апеляційного розгляду без участі його захисника, апеляційний розгляд здійснено без участі захисника ОСОБА_7 , участь якого у даному провадженні є необов`язковою.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_9 на підтримку доводів апеляційної скарги, а також заперечення прокурора щодо апеляційного прохання, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

За змістом ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 КПК України, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу, так само як і для його продовження, є зокрема наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

За змістом положень глави 18 КПК України у взаємозв`язку з вимогами ст. 331 КПК України підставами для продовження строку тримання під вартою є наявність раніше заявлених ризиків, які не зменшилися, або нових ризиків, які виправдовують тримання особи під вартою, та неможливість завершення судового провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Розглядаючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини її життя, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки. При цьому наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Зазначені вимоги кримінального процесуального закону, на переконання колегії суддів, були дотримані судом першої інстанції, а доводизахисника ОСОБА_7 в апеляційній скарзі про відсутність підстав для продовження ОСОБА_10 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є непереконливими.

Як убачається з матеріалів провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 , Шевченківським районним судом м. Києва здійснюється судовий розгляд кримінального провадження № 0002167 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд, врахувавши те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, який карається позбавленням волі на строк від трьох до шести років, а також те, що обвинувачений тривалий час перебував у розшуку, та особу обвинуваченого, його вік, стан здоров`я, відсутність даних про неможливість його подальшого перебування під вартою, мотивував існуванням на даний час ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме тим, що існує ризик переховування обвинуваченого від суду з огляду на серйозність обставин обвинувачення, тяжкості наслідків, які настали, та з урахуванням обсягу обвинувачення, і суворості покарання, яке загрожує обвинуваченому в разі визнання винним, з метою уникнути покарання у разі доведеності його вини та як це вже було під час розгляду кримінального провадження; ризик впливу на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні або вчинення іншого кримінального правопорушення, які не зменшились та не змінились, і тому визнав необхідним продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою, оскільки інший, більш м`який запобіжний захід, не забезпечить його належної процесуальної поведінки та виконання процесуальних рішень суду.

З такими висновками суду погоджується і колегія суддів, оскільки судом об`єктивно були досліджені всі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження найсуворішого запобіжного заходу, при цьому в ухвалі наведені мотиви, з яких було прийнято відповідне рішення, яке цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якою рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Доводи захисника ОСОБА_7 в апеляційній скарзі про те, що стороною обвинувачення не доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і неможливість застосування до ОСОБА_9 жодного з більш м`яких запобіжних заходів, є безпідставними.

Так, ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Враховуючи тяжкість і обставини кримінального правопорушення проти власності, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , яке передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років, а також те, що обвинувачений тривалий час перебував у розшуку, та дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, офіційно не працевлаштований, не має стійких соціальних зв`язків, його вік, стан здоров`я, щодо якого відсутні дані про неможливість його подальшого перебування під вартою, та, з огляду на ці обставини, існування обґрунтованих ризиків, що обвинувачений може переховуватись від суду, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі доведення його винуватості, ризик впливу на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, задля зміни ними показань з метою уникнення кримінальної відповідальності або вчинення іншого кримінального правопорушення, які не зменшились та не змінились, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для скасування оскаржуваної ухвали за тими доводами, на які посилається захисник, а істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при вирішенні судом першої інстанції питання доцільності продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, як і підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який, колегія суддів не встановила.

Що стосується доводів захисника ОСОБА_7 в апеляційній скарзі та обвинуваченого ОСОБА_6 під час апеляційного розгляду про те, що ризик переховування обвинуваченого від суду відсутній, оскільки ОСОБА_6 має постійне місце проживання, дитину на утриманні, має цивільну дружину та під час військового стану можливості виїхати за межі України не має, та те, що обвинувачений не знав про оголошення його у розшук, то вказані обставини жодним чином не вказують на зменшення існування зазначених вище ризиків неналежної процесуальної поведінки обвинуваченого, зважаючи на конкретні обставини висунутого обвинувачення, характер та тяжкість діяння, яке йому інкримінується, і покарання, яке загрожує у разі визнання його винуватим у його вчиненні.

Також слід зазначити, що на даній стадії кримінального провадження суд апеляційної інстанції не уповноважений досліджувати обставини вчинення кримінального правопорушення, перевіряти належність і допустимість доказів, зібраних під час досудового розслідування, а тому посилання захисника на те, що на теперішній час необхідність у застосуванні найбільш суворого запобіжного заходу стосовно ОСОБА_6 відсутня, оскільки він обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, якого він фактично не вчиняв, - не можуть бути предметом даного апеляційного розгляду.

Щодо посилання захисника ОСОБА_7 в апеляційній скарзі на те, що сторона обвинувачення не надала доказів щодо незаконного впливу на потерпілу та свідків з боку ОСОБА_6 , при цьому в ході допиту свідки та потерпіла про можливі погрози з боку обвинуваченого не повідомляли, то воно не заслуговує на увагу, оскільки це жодним чином не спростовує і не зменшує існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які наведені вище.

До того ж, прокурор має право заявити про допит потерпілої та свідків на будь-якій стадії судового розгляду, відповідно до визначеного судом обсягу доказів, які будуть досліджуватися, та порядку їх дослідження, а тому з великою ймовірністю існує ризик незаконного впливу на них.

Наведені захисником ОСОБА_7 в апеляційній скарзі дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , зокрема те, що він до затримання працював, має постійне місце мешкання та соціальні зв`язки, а саме - дитину та цивільну дружину, самі по собі не дозволяють зробити висновок про те, що можливість уникнення вищезазначених ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, може бути досягнута шляхом застосування до обвинуваченого іншого, більш м`якого запобіжного заходу, адже попри все це, ці обставини не стали для ОСОБА_6 стримуючим фактором для забезпечення його належної правослухняної поведінки.

Враховуючи наведене, підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, принаймні на цій стадії судового розгляду, колегія суддів не вбачає.

За вказаних вище обставин, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала Шевченківського районного суду міста Києва від 09 листопада 2023 року є законною та обґрунтованою, а отже, апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 09 листопада 2023 року, якою продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком 60 днів, тобто до 07 січня 2024 року включно, та визначено ОСОБА_6 розмір застави у виді 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 53 680 грн., - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3