Справа № 570/1610/24
Номер провадження 1-кс/570/336/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2024 року

Слідчий суддя Рівненського районного суду Рівненської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Рівненського районного суду Рівненської області клопотання прокурора Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000170, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 березня 2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 307 КК України, про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Клевань Рівненської області, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, -

в с т а н о в и в :

03.06.2024 прокурор Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Рівненського районного суду Рівненської області з клопотанням про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 .

Короткий зміст клопотання.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що ОСОБА_5 порушуючи порядок, встановлений ст. ст. 6, 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовин і прекурсори», маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут психотропних речовин, з корисливих мотивів, за невстановлених досудовим слідством обставин, незаконно придбав та зберігав при собі з метою збуту психотропну речовину «метамфетамін», обіг якої обмежено відповідно до списку 2 таблиці 2 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000, яку 20.03.2024, приблизно о 12 год. 53 хв., перебуваючи поблизу магазину «Продукти», що за адресою: АДРЕСА_2 , в ході проведення оперативної закупки, незаконно збув ОСОБА_6 (анкетні дані змінено) за 1000 грн., у формі порошкоподібної речовини білого кольору в прозорому поліетиленовому сліп-пакетику, яка згідно висновку експерта № CЕ-19/118-24/3466-НЗПРАП від 22.03.2024 містить у своєму складі психотропну речовину «метамфетамін», масою 0,072 г.

Також слідчий у клопотанні стверджує, що продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 порушуючи порядок, встановлений ст. ст. 6, 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовин і прекурсори», діючи повторно, маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут психотропних речовин, з корисливих мотивів, за невстановлених досудовим слідством обставин, незаконно придбав та зберігав при собі з метою збуту психотропну речовину «метамфетамін», обіг якої обмежено відповідно до списку 2 таблиці 2 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000, яку 08.04.2023, приблизно о 13 год. 55 хв., перебуваючи поблизу магазину «Тріумф», що за адресою: АДРЕСА_3 , в ході проведення оперативної закупівлі, незаконно збув ОСОБА_6 (анкетні дані змінено) за 1000 грн., у формі кристалічної речовини білого кольору в прозорому поліетиленовому сліп-пакетику.

У клопотанні слідчий зазначає, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 307 КК України, а саме: у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті психотропної речовини, вчиненому повторно.

Ухвалою слідчого судді Рівненського районного суду Рівненської області ОСОБА_1 від 10.04.2024 року, підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, терміном до 06.06.2024 року.

Ухвалою колегії суддів Рівненського апеляційного суду від 25.04.2024 року підозрюваному ОСОБА_5 змінено запобіжний захід на нічний домашній арешт з 22:00 год до 06:00 год.

31.05.2024 року керівником Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону продовжено строк досудового розслідування до трьох місяців, тобто до 09.07.20224 року.

Оскільки на думку слідчого, є достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-які із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, може незаконно впливати на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів та визначити як альтернативний запобіжний захід заставу у розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Також у клопотанні слідчий стверджує, що більш м`які запобіжні заходи, не зможуть гарантувати виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків.

Позиції учасників кримінального провадження.

Прокурор підтримав клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, з підстав, викладених у ньому.

Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання прокурора та просив обрати підозрюваному альтернативний запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Підозрюваний просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора та підтримав позицію захисника щодо обрання відносно нього альтернативного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Фактичні обставини справи, встановлені слідчим суддею та норми права, які підлягають застосуванню.

Ознайомившись із клопотанням про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, заслухавши думку прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні слідчого відділення відділення поліції №1 Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області перебуває кримінальне провадження №0000170, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.03.2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 307 КК України.

08.04.2024, о 13 год. 58 хв., ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.307 КК України.

09.04.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 307 КК України, а саме: незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини, вчинено повторно.

Ухвалою слідчого судді Рівненського районного суду Рівненської області ОСОБА_1 від 10.04.2024 року, підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, терміном до 06.06.2024 року.

Ухвалою колегії суддів Рівненського апеляційного суду від 25.04.2024 року підозрюваному ОСОБА_5 змінено запобіжний захід на нічний домашній арешт з 22:00 год. до 06:00 год., з покладенням на нього процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Постановою Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону про продовження строку досудового розслідування від 31.05.2024 року продовжено строк досудовго розслідування у кримінальному провадженні №0000170 від 11.03.2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. до тьох місяців, тобто до 09.07.20224 року.

В даній постанові зазначається, що закінчити досудове розслідування до 09.06.2024 року неможливо внаслідок складності кримінального провадження, що зумовлено обсягом та специфікою процесуальних дій необхідних для здійснення досудового розслідування, а також необхідністю отримати висновок судової трасологічної експертизи за експертною спеціальністю 4.6 "Дактилоскопічні дослідження", отримати розтаємнені матеріали негласних слідчих (розшукових) дій та вирішити питання щодо призначення судових експертиз та інших експертиз у призначенні яких може виникнути необхідність.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 307 КК України, які згідно КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, оскільки за їх вчинення передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років та відповідно від шести до десяти років з конфіскацією майна, що відповідно до ст.183 КПК України не перешкоджає застосуванню до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Розділ II Кримінального процесуального кодексу України визначає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення цього провадження. До заходів забезпечення згідно з п. 9 ч. 2 ст.131 цього кодексу віднесені також запобіжні заходи. Порядок застосування до особи запобіжних заходів визначений главою 18 КПК України.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

До запобіжних заходів частина перша статті 176 КПК України відносить домашній арешт. Домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби (ч.1 ст. 181 КПК України).

Відповідно до ч. 2 ст.181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців (ч.6 ст.181 КПК України).

Частина четверта ст.199 КПК України визначає, що слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку домашнього арешту до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

У відповідності до змісту ч. 3 ст.199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Тобто, при вирішенні питання про продовження строку обов`язків, покладених на підозрюваного, слідчий суддя, керуючись загальними приписам, які регулюють застосування запобіжного заходу, з урахуванням додаткових відомостей, має дослідити наявність таких обставин: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження дії запобіжного заходу чи покладених обов`язків; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні; 4) обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч. 2 ст. 177 КПК України).

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім цього, у ст.178 КПК України визначений перелік обставин, що враховуються при застосуванні запобіжного заходу.

Щодо обґрунтованості підозри.

Поняття обґрунтованої підозри та чіткі критерії її оцінки у національному законодавстві не визначені.

Проте воно висвітлено у практиці Європейського суду з прав людини, що підлягає застосуванню українськими судами. Термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі "Нечипорук і Йонкало проти України"). Обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства").

Отже, обґрунтована підозра не передбачає наявності достовірного знання про вчинення особою кримінального правопорушення. Однак, вона повинна бути заснована на об`єктивних фактах, наданих суду стороною обвинувачення.

Цей стандарт переконання є нижчим, ніж стандарт переконання "поза розумним сумнівом", та вимагає меншої ваги доказів, ніж для вирішення судом питання про винуватість чи невинуватість особи на стадії судового розгляду.

Відповідно до практики ЄСПЛ, обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.

Наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_5 інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується: витягом від 10.04.2024 з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №0000170, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 березня 2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 307 КК України, протоколом допиту свідка ОСОБА_6 , протоколом огляду покупця від 20.03.2024, протоколом огляду помітки грошей від 20.03.2024, протоколом вилучення від 20.03.2024, висновком експерта № CЕ-19/118-24/3466-НЗПРАП від 22.03.2024, протоколом огляду покупця від 08.04.2024, протоколом огляду помітки грошей від 08.04.2024.

Вирішуючи питання про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, слідчий суддя зазначає, що оцінка наданих доказів здійснюється не з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення його вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а лише з метою визначення певної вірогідності причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, а також того чи є підозра обґрунтованою настільки, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. Тобто на стадії досудового розслідування слідчий суддя не вирішує питання, які повинен вирішувати вже суд під час розгляду кримінального провадження по суті.

Як встановлено під час судового засідання та вбачається із досліджених слідчим суддею в судовому засіданні доказів у їх сукупності та взаємозв`язку, вони є достатніми для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Щодо ризиків кримінального провадження.

Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особи підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

На переконання сторони обвинувачення, у цьому провадженні існують ризики, передбачені у п.п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 зазначено на необхідність запобігання спробам останнього переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Щодо ризику переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду, слідчий суддя вважає такий ризик на момент розгляду даного клопотання обґрунтованим з огляду на таке.

При оцінці ризику переховування від слідства та/або суду може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання. Так, у § 76 рішення ЄСПЛ "Пунцельт проти Чехії" ("Punzelt v. Czech Republic") № 31315/96 від 25.04.2000.

Слід зазначити, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 307 КК України, які згідно зі ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років та на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Наведена обставина у виді безальтернативності та тяжкості покарання, на переконання слідчого судді, сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного вчинити дії з метою переховування від органів досудового розслідування та суду для уникнення притягнення до кримінальної відповідальності. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі "Ілійков проти Болгарії", в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь вірогідності, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, приходить до обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Щодо ризику незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Дослідивши матеріали клопотання та заслухавши сторони кримінального провадження, слідчий суддя встановив, що у даному кримінальному провадженні наявний лише один свідок, на якого може незаконно впливати підозрюваний заради зміни чи відмови від наданих ним показань.

Разом з тим, слідчий суддя приходить до переконання, що навіть ризик незаконного впливу на єдиного свідка є підтвердженим і таким, який слід вважати доведеним та обґрунтованим.

Щодо ризику вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення та щодо ризику знищити, сховати або спотворити будь-які із речей, якій мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до переконання, що прокурором не доведено, що дані ризики з`явилися.

Щодо можливості інших більш м`яких запобіжних заходів запобігти ризикам, передбаченим, статтею 177 КПК України та клопотання захисника про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Частиною 1 ст.176 КПК України встановлена відповідна ієрархія запобіжних заходів від найбільш м`якого (особисте зобов`язання) до найбільш суворого (тримання під вартою). Слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам (ч. 3 ст. 176 КПК України).

Фактично, слідчий суддя повинен встановити, чи є запобіжний захід пропорційним для запобігання ризику або ризикам, на які вказує сторона обвинувачення, з метою захисту прав підозрюваного та дотримання принципу верховенства права. Тримання під вартою вважається "позбавленням волі" в розумінні статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Метою цієї статті є захист від самовільного та необґрунтованого позбавлення волі. Тому, слідчий суддя повинен всебічно оцінити обставини, на які посилаються сторона обвинувачення та сторона захисту.

У ст. 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 "Про взяття під варту до суду" зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

При оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, суд використовує стандарт доказування "обґрунтованої ймовірності", за яким слід вважати, що інші, більш м`які запобіжні заходи, в тому числі застава, домашній арешт, особисте зобов`язання та інші, не зможуть запобігти визначеним ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього.

Так, на думку слідчого судді, застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, аніж домашній арешт, буде недостатнім для запобігання реалізації ним встановлених ризиків переховування від органів досудового розслідування та суду, та можливості незаконно впливати на свідка у кримінальному провадженні.

Відтак, за переконанням слідчого судді в застосуванні до підозрюваного альтернативного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, як просить його захисник, слід відмовити.

Натомість, зважаючи на ризики, встановлені під час судового розгляду, особливості досудового розслідування відповідної категорії кримінальних правопорушень, слідчий суддя дійшов висновку, що відносно ОСОБА_5 слід продовжити застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби з 22:00 год до 06:00 год., в межах строку досудового розслідування, а саме до 09.07.2024 року.

Щодо неможливості завершити досудове розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про домашній арешт та строку на який необхідно продовжити запобіжний арешт.

Відповідно до ухвали колегії суддів з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду від 25.04.2024 року, підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби з 22:00 год. до 06:00 год., з покладенням на нього процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України. Строк дії ухвали та покладених процесуальних обов`язків встановлено до 06.06.2024 року.

Постановою Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону про продовження строку досудового розслідування від 31.05.2024 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000170 від 11.03.2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. до трьох місяців, тобто до 09.07.20224 року.

Слідчим суддею встановлено, що завершити досудове розслідування до закінчення дії ухвали про обрання домашнього арешту неможливо, оскільки потрібно провести ряд процесуальних дій.

Таким чином, зважаючи на те, що строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 09.07.2024 року та наявна необхідність у проведенні (завершенні) ряду процесуальних дій, які раніше не було проведено з об`єктивних причин, слідчий суддя вважає обґрунтованим продовження відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, із покладенням процесуальних обов`язків, в межах строку досудового розслідування, а саме до 09 липня 2024 року.

Тож, слідчий суддя вбачає за доцільне доцільним покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені частиною 5 статті 194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора та суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

- утриматися від спілкування з свідками, також з будь-якими іншими особами щодо обставин кримінального провадження, окрім як свого захисника, слідчого, прокурора, слідчого судді та суду.

Покладення на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язків здійснюється з метою забезпечення дієвості запобіжного заходу, запобігання ризиків, які були обґрунтовані раніше та ефективності здійснення кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178, 183, 193-194, 196-197, 309, 395 КПК України, слідчий суддя -

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000170, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 березня 2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 307 КК України, про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби з 22:00 год. до 06:00 год. відносно підозрюваного ОСОБА_5 - задоволити.

Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешт у нічний час доби з 22:00 год. до 06:00 год., обраний на підставі ухвали Рівненського апеляційного суду від 25 квітня 2024 року підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю смт Клевань Рівненської області, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українцю, громадянину України, неодруженому, непрацюючому, в межах строку досудового розслідування, а саме до 09 липня 2024 року.

Покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України, наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора та суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

- утриматися від спілкування з свідками, також з будь-якими іншими особами щодо обставин кримінального провадження, окрім як свого захисника, слідчого, прокурора, слідчого судді та суду.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, у якому він перебуває під домашнім арештом, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвалу про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчих, у провадженні яких перебуває кримінальне провадження.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк дії ухвали до 09 липня 2024 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1