Справа № 740/2921/19
Провадження № 1-кп/740/6/24
В И Р О К

іменем України

20 березня 2024 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 червня 2019 року за №0000768, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Ніжина Чернігівської області, громадянина України, із базовою загальною середньою освітою, не працюючої, не одруженої, не маючої судимості згідно з ст.89 КК України, фактичне та зареєстроване місце проживання в АДРЕСА_1 .

за ч.1 ст.186 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачена ОСОБА_3 ,

встановив:

ОСОБА_3 06 червня 2019 року близько 08 год 00 хв, перебуваючи за місцем проживання ОСОБА_5 у кв. АДРЕСА_2 , маючи умисел на вчинення відкритого викрадення чужого майна, з метою протиправного збагачення, з корисливим мотивом, скориставшись тимчасовою відсутністю ОСОБА_5 , ігноруючи те, що її дії помічені ОСОБА_6 , шляхом вільного доступу, відкрито викрала ноутбук марки ASUS модель CORE ІЗ ЗЗОМ 2,13GHZ/RAM3072MB/ HDD320GB/ DVDRW чорного кольору, вартістю 4670 грн, належний потерпілому ОСОБА_5 , після чого покинула місце вчинення кримінального правопорушення, отримавши реальну можливість розпорядитися викраденим майном. Потерпілому ОСОБА_5 заподіяно матеріальну шкоду у розмірі 4670 грн.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 підтвердила обставини вчинення кримінального правопорушення за вищевикладених обставин, просила суворо не карати, показавши, що викрадений ноутбук здала до ломбарду, шкоду потерпілому відшкодувала, має на утриманні трьох малолітніх дітей.

Винуватість обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується її показаннями під час судового розгляду та доказами кримінального провадження, які суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним досліджувати щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються, при цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, і немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Показання обвинуваченої ОСОБА_3 є доказами згідно з ст.ст.84, 95 КПК України.

Згідно з актовим записом про смерть №218 від 09 березня 2021 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є потерпілим у даному кримінальному провадженні, помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в м.Ніжині Чернігівської області.

Із врахуванням викладеного наявні підстави для визнання обвинуваченої ОСОБА_3 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), належного потерпілому ОСОБА_5 ..

Відповідно до ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети і принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують і обтяжують, відповідно до положень ст.ст.66, 67 КК України.

Призначене судом покарання повинно відповідати ступеню суспільної небезпеки кримінального правопорушення, обставинам його вчинення та враховувати особу винного, тобто бути справедливим.

Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину та передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст.65 КК України, суд при виборі покарання обвинуваченій ОСОБА_3 враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії нетяжкого злочину і повязане із незаконним посяганням на приватну власність, що істотно підвищує суспільну небезпечність протиправних дій; дані про особу обвинуваченої, яка має 29-річний вік і не має судимості згідно із ст.89 КК України, має постійне місце проживання, за яким скарги відсутні, є працездатною особою, з укладенням у встановленому порядку трудовим договором не працює, не перебуває на обліку лікаря-нарколога та лікаря-психіатра; відповідно до досудової доповіді щодо обвинуваченої встановлені середні ризики вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства із висновком стосовно можливості виправлення без ізоляції від суспільства.

Також судом враховується, що обвинувачена ОСОБА_3 має базову загальну середню освіту, надала показання у судовому засіданні на підтвердження обставин вчинення кримінального правопорушення, що викладені в обвинувальному акті, вказала про відшкодування шкоди потерпілому ОСОБА_5 , про що 13 червня 2019 року разом із обвинувальним актом суду подана угода про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , яка ухвалою суду від 04 листопада 2021 року не затверджена через смерть потерпілого.

При призначенні покарання обставинами, які його пом`якшують, судом визнається наявність на утриманні обвинуваченої ОСОБА_3 трьох її малолітніх дітей- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , про що заперечення сторін під час судового розгляду відсутні.

Також судом враховується, що після проведення підготовчого засідання 04 листопада 2021 року обвинувачена ОСОБА_3 до суду не з`являлась без повідомлення будь-яких причин, щодо неї судом неодноразово були застосовані приводи, грошові стягнення, неодноразові розшуки із зупиненням судового провадження, що свідчить про ігнорування нею законних вимог суду, що перешкодило здійсненню всебічного розгляду справи у межах "розумного" строку, у зв`язку з чим суд станом на 20 березня 2024 року не вбачає її щирого каяття та активного сприяння розкриттю кримінального правопорушення, як обставин, які пом`якшують покарання.

Обтяжуючі обставини відсутні.

Згідно з ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

За встановлених обставин суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченій, як працездатній особі, покарання за ч.1 ст.186 КК України у виді штрафу, із врахуванням положень ст.5 КК України щодо зворотної дії закону про кримінальну відповідальність у часі, у розмірі, визначеному в санкції даної статті станом на час вчинення кримінального правопорушення 06 червня 2019 року.

Дане покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої і попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, і є тим примусом держави, який повинен вплинути на свідомість обвинуваченої позитивним шляхом, з метою навести її на роздуми про недопустимість вчинення нових кримінальних правопорушень у майбутньому, що також включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, забезпечуватиме співрозмірність діяння та кари, відповідатиме таким принципам Конвенції захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимності мети та невідворотності покарання.

Докази щодо процесуальних витрат, накладення арешту на майно у кримінальному провадженні суду не подані.

Відповідно до поданої суду постанови Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області від 10 червня 2019 року у даному кримінальному провадженні визнаний речовим доказом ноутбук марки ASUS модель CORE ІЗ ЗЗОМ 2,13GHZ/RAM3072MB/ HDD320GB/ DVDRW чорного кольору, який повернутий потерпілому ОСОБА_5 на відповідальне зберігання до вирішення справи в суді, що підтверджується і розпискою потерпілого ОСОБА_5 від 10 червня 2019 року. Також встановлено, що потерпілий ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , у зв"язку з чим до даного речового доказу при вирішені питання про його долю підлягають застосуванню приписи ч.12 ст.100 КПК України,-спір про належність речей, що підлягають поверненню, вирішується у порядку цивільного судочинства.

При розгляді справи суд виходить виключно із тих доказів, що надані сторонами під час судового розгляду із врахуванням ст.22 КПК України щодо змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, при цьому судовий розгляд проведений лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в його межах.

Керуючись ст.374 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватою за ч.1 ст.186 КК України (у редакції, яка діяла станом на 06 червня 2019 року) і призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (одну тисячу двадцять) грн.

Вирок може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_10 .