Провадження № 1-кп/333/458/24
ВИРОК

Іменем України

26 березня 2024 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Комунарського районного суду м. Запоріжжя у порядку спеціального судового провадження за відсутності обвинуваченого (in absentia) кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Мелітополі Запорізької області, громадянина України, одруженого, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за обвинуваченням його у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з Конституцією України, Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією (надалі РФ) 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Всупереч вказаним нормам міжнародного гуманітарного права, 24.02.2022 року о 05-00 годині Президент РФ оголосив своє рішення про початок спеціальної військової операції в Україні та військовослужбовці збройних сил РФ, національної гвардії РФ, співробітники силових відомств та спецслужб РФ, інших збройних формувань і об`єднань, шляхом збройної агресії із застосуванням зброї, військової техніки та артилерії, з нанесенням ракетних та авіаційно-бомбових ударів по військовій та цивільній інфраструктурі, незаконно вторглись на територію Україну через державні кордони України в Донецькій, Запорізькій, Житомирській, Київській, Луганській, Сумській, Харківській, Херсонській та Чернігівській областях та здійснили збройний напад на державні органи влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти військової та цивільної інфраструктури, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення, після чого здійснили військову окупацію частини території України, в тому числі міста Мелітополь Мелітопольської міської територіальної громади Мелітопольського району Запорізької області.

24.02.2022 року Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено введення в Україні воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово було продовжено відповідними Указами Президента України затверджених Верховною Радою України, зокрема Указом Президента України від 01 травня 2023 року №254/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України 3057-ІХ від 02.05.2023, яким строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 год. 30 хв. 20 травня 2023 року строком на 90 діб.

Відповідно до положень ч.1 ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року (в редакції від 07.05.2022 року, далі за текстом Закон №1207-VII), тимчасово окупована РФ територія України (далі тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Тимчасова окупація РФ територій України, визначених частиною першою статті 3 вказаного Закону, незалежно від її тривалості є незаконною і не створює для РФ жодних територіальних прав.

За державою Україна, територіальними громадами сіл, селищ, міст, розташованих на тимчасово окупованій території, органами державної влади, органами місцевого самоврядування та іншими суб`єктами публічного права зберігається право власності, інші речові права на майно, у тому числі на нерухоме майно, включаючи земельні ділянки, що знаходиться на тимчасово окупованій території.

Тимчасово окупованою територією, відповідно до п.7 ч.1 ст.1-1 Закону №1207-VII, є частини території України, в межах яких збройні формування РФ та окупаційна адміністрація РФ встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування РФ встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації РФ.

Починаючи з 25.02.2022 року територія міста Мелітополь Мелітопольської міської територіальної громади Мелітопольського району Запорізької області і по теперішній час є тимчасово окупованою територією представниками збройних формувань держави-агресора РФ, відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22.12.2022 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією».

З метою силового супроводження зміни меж території та державного кордону України в порушення порядку, встановленого Конституцією України, для придушення будь-яких проявів незгоди з політикою окупаційної влади, усунення перешкод у реалізації заздалегідь запланованих намірів на тимчасово окупованій території Запорізької області, 28.06.2022 року невстановленими під час судового розгляду особами із числа колишніх працівників правоохоронних органів України та представників інших військових формувань РФ, в порушення ст. ст. 17 і 65 Конституції України, створено не передбачений законами України правоохоронний орган за аналогією із органом спеціального призначення Службою безпеки України, якому присвоєно назву «Государственная служба безопасности Запорожской области», зареєстрований в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб РФ за номером 86 з адресою реєстрації: Запорізька область, м. Мелітополь, проспект 50-річчя Перемоги, буд. 21 (мовою оригінала: «Едином государственном реестре юридических лиц РФ, ПСГЗ №896, юридический адрес: Запорожская область, Мелитопольский район, г. Мелитополь, пр-т. 50-летия Победы, д. 21 ), та який узурпував виконання функцій вище вказаного органу спеціального призначення.

Вказаний орган - «Государственная служба безопасности Запорожской области» має організаційну структуру, що характеризується наявністю єдиноначальності, підпорядкованості, дисципліни та субординації. Указане формування розділено на підрозділи з визначеним особовим складом, для його учасників введені військові звання, знаки розрізнення, службові посвідчення, вогнепальна (автомати, пістолети) та особиста вибухова (гранати) зброя, характерні для такого формування.

Діяльність вказаного незаконного правоохоронного органу спрямована на встановлення та нав`язування мешканцям всієї території Запорізької області політичного режиму Російської Федерації, відокремлення Запорізької області як окремої адміністративно-територіальної одиниці від суверенної держави Україна та передачу її під юрисдикцію держави-агресора - Російській Федерації.

У другій декаді липня 2022 року (точна дата під час судового розгляду не встановлена), але не пізніше 17.07.2022 року, ОСОБА_5 , будучи проросійськи налаштованою особою, перебуваючи на тимчасово окупованій збройними формуваннями держави-агресора території, у м. Мелітополі Запорізької області, маючи відповідну освіту, фахові знання, управлінські навички та досвід роботи у правоохоронному органі понад 6 років, діючи умисно, прийняв пропозицію від невстановлених під час судового розгляду осіб із числа представників окупаційної адміністрації Російської Федерації, відповідальних за правоохоронну діяльність на тимчасово окупованих територіях Запорізької області, та, будучи призначеним невстановленими під час судового розгляду особами з числа керівництва незаконного правоохоронного органу «Государственной службы безопасности Запорожской области», добровільно зайняв посаду старшого оперуповноваженого 2-го відділення відділу економічної безпеки (мовою оригіналу «старшего оперуполномоченого 2-го отделения отдела экономической безопасности») у зазначеному органі, створеному і працюючого на тимчасово окупованій території міста Мелітополь Запорізької області, обравши для приховування своєї злочинної діяльності позивний « ОСОБА_5 ».

При цьому, відповідно до ч.2 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» № 3781-ХІІ від 23 грудня 1993 року правоохоронними органами є органи прокуратури, Національної поліції, служби безпеки, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, Національне антикорупційне бюро України, органи охорони державного кордону, Бюро економічної безпеки України, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції.

Відповідно до цього Закону захисту підлягають у тому числі працівники правоохоронних органів, які беруть безпосередню участь у оперативно-розшуковій та розвідувальній діяльності, охороні громадського порядку і громадської безпеки.

Також, відповідно ст. 2 Закону України «Про Службу безпеки України» № 2229-ХІІ від 28.04.2023, передбачено що завданнями органу безпеки є захист державного суверенітету, конституційного ладу, територіальної цілісності, науково-технічного і оборонного потенціалу України, законних інтересів держави та прав громадян від розвідувально-підривної діяльності іноземних спеціальних служб, посягань з боку окремих організацій, груп та осіб, а також забезпечення охорони державної таємниці.

Відповідно до положень ЗУ «Про оперативно-розшукову діяльність»:

Стаття 1. Завдання оперативно-розшукової діяльності

Завданням оперативно-розшукової діяльності є пошук і фіксація фактичних даних про протиправні діяння окремих осіб та груп, відповідальність за які передбачена Кримінальним кодексом України, розвідувально-підривну діяльність спеціальних служб іноземних держав та організацій з метою припинення правопорушень та в інтересах кримінального судочинства, а також отримання інформації в інтересах безпеки громадян, суспільства і держави.

Стаття 2. Поняття оперативно-розшукової діяльності: Оперативно-розшукова діяльність це система гласних і негласних пошукових та контррозвідувальних заходів, що здійснюються із застосуванням оперативних та оперативно-технічних засобів.

Стаття 5. Підрозділи, які здійснюють оперативно-розшукову діяльність:

Національної поліції - підрозділами кримінальної та спеціальної поліції; Державного бюро розслідувань оперативними, оперативно-технічними, внутрішнього контролю, забезпечення особистої безпеки; Служби безпеки України - оперативними підрозділами Центрального управління, регіональних органів та органів військової контррозвідки; Служби зовнішньої розвідки України - агентурної розвідки, оперативно-технічними, власної безпеки; Державної прикордонної служби України розвідувальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону (агентурної розвідки, оперативно-технічним, власної безпеки), підрозділами забезпечення внутрішньої безпеки та власної безпеки, оперативного документування, оперативно-розшуковими та оперативно-технічними; управління державної охорони підрозділом оперативного забезпечення охорони виключно з метою забезпечення безпеки осіб та об`єктів, щодо яких здійснюється державна охорона; органів і установ виконання покарань та слідчих ізоляторів Державної кримінально- виконавчої служби України; розвідувального органу Міністерства оборони України оперативними, оперативно-технічними, власної безпеки; Національного антикорупційного бюро України детективів, оперативно-технічними, внутрішнього контролю; Бюро економічної безпеки України підрозділами детективів, оперативно-технічними підрозділами.

Проведення оперативно-розшукової діяльності іншими підрозділами зазначених органів, підрозділами інших міністерств, відомств, громадськими, приватними організаціями та особами забороняється.

Також, відповідно до п. 6 ч. 1 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» № 1207-VII від 15 квітня 2014 року передбачено, що окупаційна адміністрація Російської Федерації - це сукупність державних органів і структур Російської Федерації, функціонально відповідальних за управління тимчасово окупованими територіями та підконтрольних Російській Федерації самопроголошених органів, які узурпували виконання владних повноважень на тимчасово окупованих територіях та які виконували чи виконують властиві органам державної влади чи органам місцевого самоврядування функції на тимчасово окупованій території України, в тому числі органи, організації, підприємства та установи, включаючи правоохоронні та судові органи, нотаріусів та суб`єктів адміністративних послуг.

ОСОБА_5 , вступаючи до незаконного створеного правоохоронного органу - «Государственной службы безопасности Запорожской области», був достовірно обізнаним, що останній не відноситься до збройних формувань, передбачених Законами України «Про Збройні Сили України», «Про Службу безпеки України», «Про Національну поліцію», «Про Державну прикордонну службу України», «Про Національну гвардію України», «Про державну охорону органів державної влади України та посадових осіб» та іншими законодавчими актами України, якими передбачено створення та функціонування збройних формувань України.

Починаючи з другої декади липня 2022 року (точна дата під час судового розгляду встановлена не була) ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання негативних наслідків, добровільно зайнявши посаду старшого оперуповноваженого 2-го відділення відділу економічної безпеки (мовою оригіналу - «старшего оперуполномоченого 2-го отделения отдела экономической безопасности») у незаконно створеному правоохоронному органі - «Государственной службе безопасности Запорожской области», приступив до виконання і виконував покладені на нього, як співробітника незаконного правоохоронного органу, функції, в тому числі проведення оперативно-розшукової діяльності, здійснення так званого видворення місцевих мешканців з тимчасово окупованої території Запорізької області.

Суд вважає вказане обвинувачення доведеним та кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч.7 ст.111-1 КК України як добровільне зайняття громадянином України посади в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території.

Судовий розгляд у межах даного кримінального провадження здійснювався за відсутності обвинуваченого ОСОБА_5 (in absentia), який показань суду не надавав та будь-яких заяв і клопотань від останнього на адресу суду також не надходило.

Зважаючи на специфіку спеціального судового провадження (ч.3 ст.323 КПК України), суд зберігаючи неупередженість та безсторонність, надає особливого значення охороні прав та законних інтересів обвинуваченого, як учасника кримінального провадження, яке відбувається за його відсутності, забезпеченню повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб до обвинуваченого була застосована належна правова процедура в контексті приписів ст.2 КПК України з дотриманням всіх загальних засад кримінального провадження з урахуванням особливостей, встановлених виключно законом. Ці особливості вимагають від суду прискіпливої оцінки кожного поданого доказу обвинувачення, а отже поріг вимогливості до доказування у даному випадку має бути підвищений.

Відповідно до ч.5 ст.374 КПК України у разі ухвалення вироку за наслідками кримінального провадження, у якому здійснювалося спеціальне досудове розслідування або спеціальне судове провадження (in absentia), суд окремо обґрунтовує, чи були здійснені стороною обвинувачення всі можливі передбачені законом заходи щодо дотримання прав підозрюваного чи обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя з урахуванням встановлених законом особливостей такого провадження.

Згідно із ч.2 ст.7 КПК України зміст та форма кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia) повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у частині першій цієї статті, з урахуванням особливостей, встановлених законом.

Приймаючи рішення щодо проведення спеціального досудового розслідування та проведення судового розгляду за процедурою in absentia, слідчий суддя і суд виходили з того, що інкримінований обвинуваченому злочин та його поведінка підпадали під вимоги, зазначені у ч.2 ст.297-1 КПК України. Положення закону щодо здійснення спеціального досудового розслідування та спеціального судового провадження не визнані неконституційними і є такими, що узгоджуються зі стандартами, визначеними у Резолюції (75) 11 Комітету Міністрів Ради Європи щодо критеріїв, які регламентують провадження, що здійснюється за відсутності обвинуваченого. Так, відповідно до рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи важливою умовою застосування спеціального досудового розслідування та спеціального судового розгляду є те, щоб під час спеціального досудового розслідування або спеціального судового провадження було забезпечено процесуальні права та гарантії осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, зокрема, право обвинуваченого бути поінформованим належним чином про дату слухання справи та про своє право на законне чи інше представництво в суді.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309 (із змінами відповідно Наказу №164 від 31 травня 2023 року) затверджено перелік територій тимчасово окупованих РФ, до яких відноситься і м. Мелітополь, Запорізької області (з 25.02.2022 року).

За повідомленням Генерального директора Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» ОСОБА_7 вказане підприємство зупинило роботу своїх відділень на непідконтрольних Україні територіях з 01.08.2022 року. Зазначена інформація є загальновідомою і викладена на офіційному сайті зазначеного державного підприємства.

Повістки про виклик ОСОБА_5 , повідомлення йому про підозру, повідомлення про початок здійснення спеціального досудового розслідування та завершення досудового розслідування, про можливість ознайомлення з матеріалами кримінального провадження надсилались та публікувались відповідно до вимог КПК України, а саме: шляхом публікації на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, а також у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - у газеті «Урядовий кур`єр» у розділі «Оголошення», а копії процесуальних документів, що підлягали врученню ОСОБА_5 , на виконання вимог ч.2 ст.297-5 КПК України направлялись захиснику.

Дорученням Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Донецькій та Запорізькій областях за постановою слідчого адвоката ОСОБА_4 уповноважено у межах процесуальних прав і обов`язків, визначених ст.ст.46, 47 КПК України, забезпечити безоплатну вторинну правову допомогу ОСОБА_5 .

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя 06.11.2023 року було надано дозвіл на проведення спеціального досудового розслідування відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Після постановлення вказаної ухвали слідчого судді, якою надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування стосовно ОСОБА_5 , відповідно до вимог ч.4 ст.46, ст.42, п.8 ч.2 ст.51 та ч.2 ст.297-5 КПК України реалізацію прав підозрюваного (обвинуваченого) здійснював її захисник, який отримував необхідні процесуальні документи, у повному обсязі ознайомився з матеріалами кримінального провадження.

За таких обставин, суд вважає, що орган досудового розслідування вжив усіх можливих та передбачених КПК України заходів для виклику ОСОБА_5 з метою забезпечення останньому можливості безпосередньо та через обраного захисника реалізовувати права підозрюваної на стадії досудового розслідування.

Згідно з ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12.01.2024 року відносно обвинуваченого ОСОБА_5 здійснювалось спеціальне судове провадження.

Судом також вживалися заходи про виклик обвинуваченого для забезпечення доступу до правосуддя, у зв`язку із чим, на кожне судове засідання останній викликався у порядку ст.323 КПК України. Повістки про виклик були опубліковані у газеті «Урядовий кур`єр», а також на офіційному веб-сайті Комунарського районного суду м. Запоріжжя.

В судових засіданнях приймав участь захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_4 , який зазначив, що не мав можливості зв`язатися з обвинуваченим і з`ясувати у нього правову позицію щодо пред`явленого обвинувачення. Водночас, захисник належним чином приймав участь у реалізації права на захист обвинуваченого ОСОБА_5 під час судового розгляду: приймав активну участь у допиті свідків, заявляв певні клопотання та у судових дебатах висловив свою позицію щодо недоведеності вини останнього у даному кримінальному провадженню.

Таким чином, суд вважає, що наявні у справі документи свідчать про фактичну відмову ОСОБА_5 , належним чином повідомленого про проведення відносно нього досудового розслідування та здійснення судового розгляду, від користування своїм правом предстати перед судом та захищати себе безпосередньо в такому суді, а так само свідчить про його наміри від ухилення від кримінальної відповідальності.

В той же час, ухилення обвинуваченого ОСОБА_5 від правосуддя, суд оцінює як реалізацію останнім його невід`ємного права на свободу від самозвинувачення чи самовикриття (п/п. «g» п. 3 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, ст. 63 Конституції України), як одну з ключових гарантій презумпції невинуватості.

Всі наведені вжиті заходи вказують на те, що обвинувачений був поінформований належним чином про дати та час розгляду кримінального провадження, а також дотримані його права на належне представництво у суді.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, надані прокурором під час судового розгляду, безпосередньо допитавши свідків, суд вважає, що вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України, повністю підтверджується такими доказами:

- показаннями свідка ОСОБА_8 , яка у судовому засіданні пояснила, що станом на 25.02.2022 року вона проживала у с. Олександрівка, Мелітопольського району, Запорізької області. Після тимчасової окупації їхнього села, вона також продовжувала там проживати. 05.09.2022 року до неї додому приїхали чоловіки, які знаходилися у балаклавах та у військовій формі, з російськими знаками розрізнення. Вони її затримали та відвезли у м. Мелітополь, де в якомусь приміщенні утримували 22 дня. Приїхали вони по інформації сусідів, які повідомили окупаційну владу про її проукраїнську позицію. У період затримання її тричі допитували, намагаючись встановити на який правоохоронних орган України вона працює. Під час свого затримання та одного із допитів вона дуже запам`ятала чоловіка, який її погрожував застосуванням насильства, а також бив її долонями по голові. У нього був пістолет, вона його запам`ятала по очам, по голосу, по зовнішньому вигляду. Коли вона виїхала до Запоріжжя, по месенджеру «Телеграм» в групі, яку створила окупаційна влада та ділилися новинами про м. Мелітополь, побачила чоловіка, якого впізнала як особу, котрий допитував її та декілька разів при цьому вдарив по голові. Про це вона повідомила працівникам СБУ, які у подальшому викликали її для проведення впізнання по фотознімках. Впізнавши чоловіка, який її допитував, вона дізналася, що його прізвище ОСОБА_5 . Вважає, що свої дії обвинувачений виконував добровільно, останньому подобалося таким чином мати владу та допитувати у такий спосіб незахищену людину;

- показаннями свідка ОСОБА_9 , який суду пояснив, що він станом на 24.02.2022 року проживав у с. Ботієво, Мелітопольського (колишнього Приазовського) району. Раніше він працював поліцейським у Приазовському відділенні поліції, тому обвинуваченого ОСОБА_5 знає як свого колишнього колегу (до 2021 року), котрий працював дізнавачем у Мелітопольському управлінні поліції, де їх часто усіх разом збирали на спільні наради, враховуючи, що Приазовський відділ фактично перебував у складі зазначеного управління.

Приблизно у кінці липня - на початку серпня 2022 року його до створеної окупаційною владою «Государственной службы безопасности Запорожской области» запросив колишній колега - ОСОБА_10 . Це приміщення знаходилося у м. Мелітополі по пр. 50-річчя Перемоги . Під час бесіди ОСОБА_10 запропонував працювати на окупаційну владу та отримати певну посаду у вказаній службі. Він відмовився від цієї пропозиції, але у зазначеному приміщенні бачив ОСОБА_5 , який перебував у цивільній одежі, був впевнений у собі та поводився як особа, яка там працює, а не прийшла на прийом.

Крім того, у подальшому йому повідомляли місцеві фермери Приазовського району, що до них приїжджав ОСОБА_5 , який вимагав грошові кошти в останніх і діяв обвинувачений як представник окупаційною влади;

- даними протоколу пред`явлення для впізнання за фотознімками від 23.08.2023 року у кримінальному провадженні №0002182, відомості про яке внесені до ЄРДР 08.11.2022 року, згідно яких свідок ОСОБА_8 впізнала особу на фото №1 як чоловіка, який під час утримання у м. Мелітополі допитував її, застосовував фізичну силу та погрожував. Згідно додатку до протоколу пред`явлення для впізнання за фотознімками на фото №1 зображений ОСОБА_5 ;

- даними огляду публікації в інформаційному «Telegram»-каналі із назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та облікового запису у соціальній мережі «Вконтакте», зареєстрований на ім`я « ОСОБА_5 » за участю свідка ОСОБА_8 , яка на фотографії у вказаному інформаційному каналі (надпис під фотографією: « ОСОБА_5 (до окупації працював у гор. відділу поліції м. Мелітополя, з приходом окупанта працює в уявному спецпідрозділі « ГСБ ») та на фотографіях з вкладки «Фотографії зі сторінки ОСОБА_5 » на зазначеному обліковому записі впізнала особу, яка її допитувала, застосовуючи фізичне насильство у вересні 2022 року у м. Мелітополі;

- даними огляду публікації « ІНФОРМАЦІЯ_4 » на сторінці інформаційної агенції « ІНФОРМАЦІЯ_5 » за участю свідка ОСОБА_8 , яка на фотографії з написом « ОСОБА_5 » у вказаній публікації впізнала особу, яка її допитувала, застосовуючи фізичне насильство у вересні 2022 року у м. Мелітополі;

- даними огляду публікації в інформаційному «Telegram»-каналі із назвою « ІНФОРМАЦІЯ_6 » за участю свідка ОСОБА_8 . Вказана публікація розміщена у відкритому доступу, містить у собі один відеозапис, тривалістю 2 хв. 55 сек. та опис до відео, в якому зазначається, що «Государственная служба безопасности совмесно с Министерством внутренних дел Запорожской области осуществили комплекс оперативно-розыскных мероприятий, в результате которых….». На відео зображена особа чоловічої статі, одягнута у сорочку чорного кольору, балаклаву чорного кольору із розрізом для очей та кепку чорного кольору (на фронтовому боці головного убору знаходиться наліпка-патч у вигляді триколору держав-агресора), яка промовляє певний тест. Свідок ОСОБА_8 у вказаному відео за формою очей, бровами впізнала особу, яка її допитувала, застосовуючи фізичне насильство у вересні 2022 року у м. Мелітополі;

- даними протоколу пред`явлення для впізнання за фотознімками від 24.05.2023 року у кримінальному провадженні №0002182, відомості про яке внесені до ЄРДР 08.11.2022 року, згідно яких свідок ОСОБА_9 впізнав особу на фото №1 як чоловіка, якого він бачив у приміщенні «Государственной службы безопасности Запорожской области» у м. Мелітополі. Згідно додатку до протоколу пред`явлення для впізнання за фотознімками на фото №1 зображений ОСОБА_5 ;

- даними протоколу огляду інформації Web-сторінки офіційного сайту «Единый государственный реестр юридических лиц», згідно яких мається інформація, що: т.зв. «Государственная служба безопасности Запорожской области» зареєстрована: Россия, Запорожская область, Мелитопольский район, город Мелитополь, ул. 5-летие Победы, д.21 , руководитель юридического лица: ОСОБА_15 , регистрац. номер: 99-Р , дата регистрации - 28.06.2022;

- даними Державної міграційної служби, згідно яких ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , має паспорт громадянина України № НОМЕР_2 від 27.04.2018 року, виданий Мелітопольським відділом УДМС у Запорізькій області, строк дії - необмежений;

- даними протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії про результати зняття інформації з електронних інформаційних систем від 10.04.2023 року по кримінальному провадженню №0002182, відомості про яке внесені до ЄРДР 08.11.2022 року, згідно яких вбачається, що у листуванні між користувачем на ім`я « ОСОБА_16 » з користувачем на ім`я « ОСОБА_17 » є файл із назвою «3. Таблица по опер уп ОБЩАЯ», в якій мається інформація про особовий склад «ГСБ Запорожской области», серед яких є «Старший оперуполномоченный ІІ отделения ОЭБ ОСОБА_5 ».

Дозвіл на проведення вказаної негласної (розшукової) дії було отримано слідчим УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_18 по кримінальному провадженню №0000167, відомості про яке внесені до ЄРДР 26.01.2023 року згідно ухвали слідчого судді Запорізького апеляційного суду ОСОБА_19 від 09.02.2023 року.

Постановою прокурора ОСОБА_3 від 23.02.2023 року матеріали кримінальних проваджень: № 0002182, відомості про яке внесені до ЄРДР 08.11.2022 року, № 0000086, відомості про яке внесені до ЄРДР 17.01.2023 року, №0000167, відомості про яке внесені до ЄРДР від 26.01.2023 року об`єднані в одне провадження під № 0002182.

30.10.2023 року постановою прокурора групи прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0002182, відомості про яке внесені до ЄРДР 08.11.2022 року із вказаного кримінального провадження були виділені матеріали кримінального провадження №0001748, відомості про яке внесені до ЄРДР 24.10.2023 року.

31.10.2023 року ухвалою слідчого судді Запорізького апеляційного суду ОСОБА_20 прокурору було надано дозвіл на використання результатів проведених негласних слідчих (розшукових) дій, отриманих у рамках кримінального провадження №0000167, відомості про яке внесені до ЄРДР 26.01.2023 року в іншому кримінальному провадженні №0001748, відомості про яке внесені до ЄРДР 24.10.2023 року.

- даними протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії про результати зняття інформації з електронних інформаційних систем від 31.08.2023 року по кримінальному провадженню №0002182, відомості про яке внесені до ЄРДР 08.11.2022 року, згідно яких вбачається, що в обліковому записі на ім`я «ОСОБА_34» та на абонентський номер телефону оператора зв`язку, що належить та яким користується ОСОБА_21 . маються відомості щодо зайняття ОСОБА_5 посади старшого оперуповноваженого 2-го відділення відділу економічної безпеки. До такого висновку суд дійшов виходячи з аналізу переписки співробітників вказаного відділу.

Дозвіл на проведення вказаної негласної (розшукової) дії було отримано слідчим УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_22 по кримінальному провадженню 0002182, відомості про яке внесені до ЄРДР 08.11.2022 року, згідно ухвали слідчого судді Запорізького апеляційного суду ОСОБА_23 від 30.08.2023 року.

30.10.2023 року постановою прокурора групи прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0002182, відомості про яке внесені до ЄРДР 08.11.2022 року із вказаного кримінального провадження були виділені матеріали кримінального провадження №0001748, відомості про яке внесені до ЄРДР 24.10.2023 року.

31.10.2023 року ухвалою слідчого судді Запорізького апеляційного суду ОСОБА_20 прокурору було надано дозвіл на використання результатів проведених негласних слідчих (розшукових) дій, отриманих у рамках кримінального провадження 0002182, відомості про яке внесені до ЄРДР 08.11.2022 року, в іншому кримінальному провадженні №0001748, відомості про яке внесені до ЄРДР 24.10.2023 року.

Таким чином, на думку суду, вказані негласні слідчі (розшукові) дії були проведені без порушень Кримінального процесуального кодексу України та їх результати орган досудового розслідування використав у даному кримінальному провадженні дотримуючись норм чинного законодавства.

Усі перераховані джерела доказів, суд оцінює за правилами документа (ст.99 КПК України), а фактичні дані, що вони містять, визнає належними та допустимими доказами. Враховуючи цілковиту узгодженість між собою вказаних доказів за змістом, їх єдність та взаємозв`язок за часом та характером подій, суд визнає наведені та проаналізовані вище дані достовірними доказами.

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, визначених КПК України, враховуючи, що суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження, створив їм необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, надано не було.

Суд, дослідивши за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, розглянувши наявні докази, з огляду на належне повідомлення обвинуваченого про судовий розгляд, характер обвинувачення та забезпечення його права на захист захисником, вважає за можливе прийняття обвинувального вироку у справі.

Сукупність показань свідків у співставленні з наявними у справі письмовими доказами, які узгоджуються між собою, є цілком змістовними та дозволяють скласти об`єктивну картину реконструйованої ними події. Підстав для піддання сумніву достовірності показань допитаних у судовому засіданні осіб, судом не встановлено.

Будь-яких порушень процесуального закону під час здійснення досудового розслідування, які були б підставою для визнання доказів неналежними чи не допустимими, судом не виявлено.

Суд враховує, що практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (Рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» п. 43). Також має братися до уваги якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (Рішення ЄСПЛ від 11.07.2013 у справі «Веренцов проти України» - п.86).

В даному випадку, досліджені у судовому засіданні докази відповідають саме такому критерію, є належними, допустимими, достовірними та такими, що у своїй сукупності доводять добровільне зайняття ОСОБА_5 посади в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території, а відтак суд дійшов до висновку, що вина останнього у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України доведена повністю.

Крім того, під час судового розгляду були досліджені характеризуючи обвинуваченого ОСОБА_5 документи, а також:

- повідомлення начальника підрозділу УСБУ у Вінницькій області ОСОБА_24 у порядку ст.214 КПК України про вчинення кримінального правопорушення;

- витяг з ЄРДР у кримінальному провадженні №0002182, відомості про яке внесені до ЄРДР 08.11.2022 року, з фабулою «28.06.2022 року громадяни України, серед яких ОСОБА_15 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_5 , ОСОБА_28 , діючи умисно, з власної ініціативи, добровільно зайняли посади в незаконному органі - «Государственной службе безопастности Запорожской области», створеній на тимчасово окупованій території Запорізької області» та кваліфікацією за ч.7 ст.111-1 КК України;

- постанова начальника слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_29 від 08.11.2022 року про створення групи слідчих, яким доручено проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0002182, відомості про яке внесені до ЄРДР 08.11.2022 року, старшим групи слідчих визначено слідчого УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_22 ;

- постанова від 08.11.2022 року першого заступника керівника Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_30 про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні №0002182, відомості про яке внесені до ЄРДР 08.11.2022 року, старший групи - ОСОБА_3 ;

- постанова слідчого УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_22 від 10.01.2023 року та 23.08.2023 року про доручення проведення слідчих (розшукових) дій по кримінальному провадженню №0002182, відомості про яке внесені до ЄРДР 08.11.2022 року;

- постанова прокурора ОСОБА_3 від 23.02.2023 року про об`єднання матеріалів кримінальних проваджень № 0002182, відомості про яке внесені до ЄРДР 08.11.2022 року, № 0000086, відомості про яке внесені до ЄРДР 17.01.2023 року, №0000167, відомості про яке внесені до ЄРДР від 26.01.2023 року в одне провадження під № 0002182;

- повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 12.10.2023 року у кримінальному провадженні №0002182, відомості про яке внесене до ЄРДР 08.11.2022 року;

- оголошення про повідомлення про підозру та виклики до слідчого підозрюваного ОСОБА_5 в газеті «Урядовий кур`єр» та на сайті Офісу Генерального прокурора України 18.10.2023 року, а також направлення повідомлення про підозру у месенджері «Telegram» (обліковий запис на псевдонім « ОСОБА_5 », ім`я користувача « ОСОБА_5 »);

- постанова слідчого УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_22 про оголошення у розшук ОСОБА_5 від 24.10.2023 року;

- постанова прокурора ОСОБА_3 від 24.10.2023 року про виділення матеріалів досудового розслідування з кримінального провадження №0002182, відомості про яке внесене до ЄРДР 08.11.2022 року відносно ОСОБА_5 в окреме кримінальне провадження;

- витяг з ЄРДР у кримінальному провадженні №0001748, відомості про яке внесені до ЄРДР 24.10.2023 року, з фабулою «Громадянин України ОСОБА_5 , будучи проросійськи налаштованою особою, перебуваючи на тимчасово окупованій збройними формуваннями держави-агресора території, у м. Мелітополі Запорізької області, маючи відповідну освіту, фахові знання, управлінські навички та досвід роботи у правоохоронному органі понад 6 років, діючи умисно, прийняв пропозицію від невстановлених під осіб із числа представників окупаційної адміністрації Російської Федерації, добровільно зайняв посаду старшого оперуповноваженого 2-го відділення відділу економічної безпеки (мовою оригіналу «старшего оперуполномоченого 2-го отделения отдела экономической безопасности») у незаконно створеному правоохоронному органі «Государственная служба безопасности Запорожской области»;

- постанова заступника керівника Запорізької обласної прокуратури від 24.10.2023 року про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні №0001748, відомості про яке внесені до ЄРДР 24.10.2023 року, старший групи - ОСОБА_3 ;

- постанова начальника СВ УСБУ в Запорізькій області про створення групи слідчих від 24.10.2023 року , яким доручено проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001748, відомості про яке внесені до ЄРДР 24.10.2023 року, старшим групи слідчих визначено слідчого УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_22 ;

- клопотання слідчого УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_22 від 26.10.2023 року про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001748, відомості про яке внесені до ЄРДР 24.10.2023 року;

- ухвала слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_33 від 06.11.2023 року про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001748, відомості про яке внесені до ЄРДР 24.10.2023 року;

- повідомлення про початок здійснення спеціального досудового розслідування та виклики до слідчого підозрюваного ОСОБА_5 у газеті «Урядовий кур`єр» 07.11.2023 року та на сайті Офісу Генерального прокурора України 08.11.2023 року;

- клопотання слідчого УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_22 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 ;

- ухвала слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_33 від 13.11.2023 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави у кримінальному провадженні №0001748, відомості про яке внесені до ЄРДР 24.10.2023 року;

- повідомлення про завершення досудового розслідування та виклики ОСОБА_5 для виконання вимог ст.290 КПК України у газеті «Урядовий кур`єр» 15.11.2023 року та на сайті Офісу Генерального прокурора України 15.11.2023 року;

- обвинувальний акт, зареєстрований у канцелярії Комунарського районного суду м. Запоріжжя 23.11.2023 року.

Відомості, встановлені у зазначених документах, не є доказами винуватості обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України.

Водночас, ці дані свідчать про дотримання норм чинного кримінального процесуального законодавства під час здійснення досудового розслідування по даному кримінальному провадженню та допустимість отриманих в ході його проведення доказів.

Під час судових дебатів, захисник ОСОБА_4 зазначив, що доказів добровільної співпраці ОСОБА_5 з окупаційною владою прокурором фактично надано не було. Взагалі під час судового розгляду не надано стороною обвинувачення доказів на підтвердження тих дій обвинуваченого, зазначених в обвинувальному акті.

Суд критично ставиться до таких тверджень захисника ОСОБА_4 , виходячи з аналізу показань свідків та досліджених письмових доказах. Так, свідок ОСОБА_9 зазначив, що під час перебування у приміщенні незаконно створеного органу - «Государственная служба безопасности Запорожской области» бачив ОСОБА_5 , який був впевнений у собі і поводився як працівник вказаної установи. А свідок ОСОБА_8 зазначила, що ОСОБА_5 свої дії обвинувачений виконував добровільно, останньому подобалося таким чином мати владу та допитувати з нанесенням тілесних ушкоджень незахищену людину.

З досліджених відеозаписів у судовому засіданні, на яких свідок ОСОБА_8 впізнала ОСОБА_5 , вбачається, що обвинувачений спокійно повідомляє про результати своєї роботи та вільно себе почуває.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення.

Судом обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_5 є вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

Частина 2 ст.61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

При призначенні покарання ОСОБА_5 суд виходить із положень статті 65 КК України, а саме: з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. При цьому, враховує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_5 злочину, який відповідно до вимог ст.12 КК України є особливо тяжким, суспільну небезпечність та характер скоєного злочину, особу обвинуваченої: раніше не судимий (з 30.01.2020 року відносно нього у суді перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням за ч.3 ст.28, ч.3 ст.368, ч.2 ст.355 КК України), працює на державу-агресора, має постійне місце мешкання, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, його вік та здоров`я (на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебував).

Враховуючи особистість ОСОБА_5 , конкретні обставини кримінального провадження, факт відсутності обставин, що пом`якшують та обставину, яка обтяжує покарання, суд вважає, що виправлення та перевиховування обвинуваченого можливо лише в умовах ізоляції її від суспільства - в місцях позбавлення волі. Суд вважає за необхідне ОСОБА_5 призначити покарання у виді позбавлення волі, передбачене санкцією ч.7 ст.111-1 КК України.

На переконання суду, призначення обвинуваченому такого покарання буде справедливим, співрозмірним і достатнім для його виправлення, кари та запобігання вчинення нових злочинів як самим обвинуваченим, так й іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_33 від 15.11.2023 року накладено арешт на нерухоме майно, а саме: 3/4 частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить обвинуваченому ОСОБА_5 на праві власності, що підтверджується відповідними даними з Витягів Держаного реєстру речових прав №357442472 та №351630136 від 07.12.2023 року та 24.10.2023 року, відповідно.

Враховуючи, що суд приймає рішення про призначення відносно ОСОБА_5 додаткового покарання у виді конфіскації усього майна обвинуваченого, тому рішення щодо скасування арешту на вказане майно не приймається.

Рішень з приводу застосування, продовження, зміни запобіжних заходів відносно обвинуваченого ОСОБА_5 судом не приймалося.

Процесуальні витрати, речові докази та цивільний позов у даному кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись ст. ст. 297-1, 323, 369-371, 374, 376, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у виді 14 (чотирнадцяти) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади у правоохоронних органах та в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, в органах, що надають публічні послуги строком на 15 (п`ятнадцять) років із конфіскацією усього майна обвинуваченого.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_5 рахувати з моменту приведення вироку до виконання, тобто з моменту фактичного його затримання.

Строк додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади у правоохоронних органах та в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, в органах, що надають публічні послуги, обчислювати з моменту відбуття основного покарання.

Конфіскувати у власність держави як майно, що належить ОСОБА_5 - 3/4 частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та захиснику.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1