Справа № 204/3929/24
Провадження № 1-кс/204/1094/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2024 року слідчий суддя Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні ОСОБА_3 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000323 від 13.07.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 209, ч. 2 ст. 364 КК України,-

встановив:

До суду надійшло клопотання прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні ОСОБА_3 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000323 від 13.07.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 209, ч. 2 ст. 364 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що слідчим відділом відділення поліції №6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000323 від 13.07.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 209, ч. 2 ст. 364 КК України. Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням здійснюється групою прокурорів Дніпропетровської обласної прокуратури.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановленої в ході досудового розслідування особи, у невстановлений досудовим розслідуванням час, однак не пізніше 11.06.2019 року, виник злочинний умисел спрямований на придбання шляхом обману, з використанням завідомо підроблених документів за попередньою змовою групою осіб, права власності на з земельну ділянку площею 2,3 га з кадастровим номером :03:003:0181, яка належала до земель державної власності та розташована за межами АДРЕСА_1 та перебувала у розпорядженні Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, з метою реалізації якого невстановлена особа залучила до його вчинення певних невстановлених осіб та ОСОБА_4 , який надав свою згоду на участь у вчиненні кримінального правопорушення. Так відповідно до спільного злочинного умислу, виконуючи відведену йому роль виконавця, ОСОБА_4 , повинен був оформити за собою право власності на земельну ділянку площею 2,3 га з кадастровим номером :03:003:0181, шляхом обману з використанням завідомо підроблених документів. Для виконання зазначеного злочинного умислу направленого на придбання права на майно шляхом обману ОСОБА_4 , при невстановлених у ході досудового розслідування обставинах у невстановлений досудовим розслідуванням час, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, виконуючи відведену йому роль, будучи особою, якій достовірно відома процедура та порядок безоплатної передачі земельних ділянок громадянам у власність в порядку ст. ст. 118, 121 Земельного кодексу України, розуміючи, що у законний спосіб не може отримати у власність земельну ділянку відповідно до обмежень, встановлених ст.88 Водного кодексу України, достовірно знаючи, що вищевказана земельна ділянка згідно рішення сесії Єлизаветівської сільської ради від 13.06.2001 йому у власність не передавалась отримав від невстановленої в ході досудового розслідування особи, необхідні підроблені документи, а саме: Державний акт на право приватної власності на землю Серія Р2 №148441 від 13.06.2001 року, відповідно до якого вказаний офіційний документ оформлений (виданий) на ім`я громадянина ОСОБА_4 , який мешкає АДРЕСА_2 , виданий нібито на підставі рішення сесії Єлизаветівської сільської ради від 13.06.2001 року, відповідного до якого ОСОБА_4 нібито передано у власність для ведення (селянського) фермерського господарства, земельну ділянку площею 2,3 га в межах згідно з планом. Вказаний підроблений Державний акт складено у двох примірниках, з яких перший видано ОСОБА_4 , а другий нібито зберігається Єлизаветівській сільській раді, та за реєстровано в Книзі записів державних актів на право власності на землю за №782. Відповідно до вимог ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Далі, 11.06.2019 приблизно о 12:54 год., продовжуючи реалізацію злочинного умислу направленого на отримання права власності на чуже майно шляхом обману, вчинене в особливо великих розмірах, за попередньою змовою групою осіб, виконуючи відведену йому роль, ОСОБА_4 , діючи умисно, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , де здійснював свою професійну діяльність державний реєстратор Чаплинської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області ОСОБА_5 , маючи намір на оформлення шляхом обману права власності на майно в особливо великих розмірах, використовуючи завідомо підроблені документи, а саме: Державний акт на право приватної власності на землю Серія Р2 №148441 від 13.06.2001 року, відповідно до якого вказаний офіційний документ оформлений (виданий) на ім`я громадянина ОСОБА_4 , який мешкає АДРЕСА_2 , виданий нібито на підставі рішення сесії Єлизаветівської сільської ради від 13.06.2001 року, відповідного до якого ОСОБА_4 нібито передано у власність для ведення (селянського) фермерського господарства, земельну ділянку площею 2,3 га в межах згідно з планом, подав заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 34499389 щодо реєстрації права власності на земельну ділянку площею 2,3 га з кадастровим номером :03:003:0181, яка розташована в Дніпропетровській області, Петриківському районі, Єлізаветівській сільській раді, на підставі якого державний реєстратор Чаплинської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області ОСОБА_5 вніс до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно інформацію щодо реєстрації права власності вказаної земельної ділянки за ОСОБА_4 , у зв`язку з чим у ОСОБА_4 виникло право власності на неї. Внаслідок умисних дій ОСОБА_4 , що виразились у придбанні права на чуже майно шляхом обману, вчинене в особливо великих розмірах, за попередньою змовою групою осіб, з розпорядження Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області незаконно вибуло нерухоме майно - земельна ділянка площею 2,3 га з кадастровим номером :03:003:0181, яка розташована в Дніпропетровській області, Петриківському районі, Єлізаветівській сільській раді, а ОСОБА_4 набуто право на вказану земельну ділянку, ринкова вартість якої станом на 11.06.2019 складала 1 778 406,00 грн. у зв`язку з чим Головному управлінню Держгеокадастру у Дніпропетровській області завдано збитків на загальну суму 1 778 406,00 грн., що у 1851 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину. Крім того, 11.06.2019 приблизно о 12:54 год., реалізуючи злочинний умисел, направлений на використання завідомо підробленого документа, за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_4 , діючи умисно, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , де здійснював свою професійну діяльність державний реєстратор Чаплинської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області ОСОБА_5 , використовуючи завідомо підроблені документи, а саме: Державний акт на право приватної власності на землю Серія Р2 №148441 від 13.06.2001 року, відповідно до якого вказаний офіційний документ оформлений (виданий) на ім`я громадянина ОСОБА_4 , який мешкає АДРЕСА_2 , виданий нібито на підставі рішення сесії Єлизаветівської сільської ради від 13.06.2001 року, відповідного до якого ОСОБА_4 нібито передано у власність для ведення (селянського) фермерського господарства, земельну ділянку площею 2,3 га в межах згідно з планом, подав заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 34499389 щодо реєстрації права власності на земельну ділянку площею 2,3 га з кадастровим номером :03:003:0181, яка розташована в Дніпропетровській області, Петриківському районі, Єлізаветівській сільській раді, на підставі якого державний реєстратор Чаплинської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області ОСОБА_5 вніс до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно інформацію щодо реєстрації права власності вказаної земельної ділянки за ОСОБА_4 , у зв`язку з чим у ОСОБА_4 виникло право власності на неї. Таким чином, ОСОБА_4 реалізуючи злочинний умисел направлений на використання завідомо підробленого документа, за попередньою змовою групою осіб, у державного реєстратора Чаплинської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області ОСОБА_5 використав завідомо підроблений документ, а саме: Державний акт на право приватної власності на землю Серія Р2 №148441 від 13.06.2001 року, відповідно до якого вказаний офіційний документ оформлений (виданий) на ім`я громадянина ОСОБА_4 , який мешкає АДРЕСА_2 , виданий нібито на підставі рішення сесії Єлизаветівської сільської ради від 13.06.2001 року, відповідного до якого ОСОБА_4 нібито передано у власність для ведення (селянського) фермерського господарства, земельну ділянку площею 2,3 га в межах згідно з планом. У невстановлений в ході досудового розслідування дату та час, однак не пізніше 24.06.2019 у невстановленої в ході досудового розслідування особи виник злочинний умисел, направлений на розпорядження майном, а саме незаконно набутою у приватну власність земельною ділянкою з кадастровим номером :03:003:0181, до реалізації якого вона залучила ОСОБА_4 , який надав свою згоду на участь у вчиненні кримінального правопорушення. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» (далі Закону) від 14 жовтня 2014 року № 1702-VII (Відомості Верховної Ради (ВВР), 2014, № 50-51, ст.2057) до легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, належать будь-які дії, пов`язані із вчиненням фінансової операції чи правочину з активами, одержаними внаслідок вчинення злочину, а також вчиненням дій, спрямованих на приховання чи маскування незаконного походження таких активів чи володіння ними, прав на такі активи, джерел їх походження, місцезнаходження, переміщення, зміну їх форми (перетворення), а так само набуттям, володінням або використанням активів, одержаних внаслідок вчинення злочину. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону активи - кошти, майно, майнові і немайнові права. У п. 16 ч. 1 ст. 1 Закону зазначено, що доходи, одержані злочинним шляхом, - будь-яка вигода, одержана внаслідок вчинення суспільно небезпечного діяння, що передує легалізації (відмиванню) доходів, яка може складатися з рухомого чи нерухомого майна, майнових та немайнових прав, незалежно від їх вартості. Таким чином, ОСОБА_4 усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи за попередньою змовою групою осіб, з метою легалізації незаконно набутої у приватну власність земельної ділянки з кадастровим номером :03:003:0181, перебуваючи у приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_4 , 24.06.2019, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, продав земельну ділянку з кадастровим номером :03:003:0181, площею 2,3 га, шляхом укладання договору купівлі-продажу земельної ділянки, який зареєстрований в реєстрі за №651, третій особі за грошові кошти в сумі 29990 гривень. Внаслідок вищезазначених дій, ОСОБА_4 розпорядився земельною ділянкою з кадастровим номером :03:003:0181, площею 2,3 га, яка належала до земель державної власності та розташована за межами АДРЕСА_1 та перебувала у розпорядженні Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області. 18.04.2024 у порядку ст. ст. 276-278 КПК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 209 КК України. 11.09.2019 відділом у Петриківському районі Міськрайонного управління у Петриківському районі та у м. Кам`янське Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області було зареєстровано три земельні ділянки (утворені в результаті поділу земельної ділянки :03:003:0181, площею 2, 3 га), а саме: земельна ділянка з кадастровим номером :03:003:0182, площею 1, 5 га; земельна ділянка з кадастровим номером :03:003:0183, площею 0, 5 га; земельна ділянка з кадастровим номером :02:003:0565, площею 0, 3 га. Враховуючи, що земельна ділянка з кадастровим номером :03:003:0182, площею 1, 5 га, є матеріальним об`єктом, який зберіг на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмет, що був об`єктом кримінально протиправних дій, та фактично набутий кримінально протиправним шляхом або отриманий юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення, вищевказана земельна ділянка постановою слідчого від 27.03.2024 року визнана речовим доказом. Вказане рішення обґрунтовано тим, що відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом. Так, у період час у з моменту протиправного заволодіння земельною ділянкою з кадастровим номером :03:003:0181, площею 2, 3 га, тобто з 13.06.2019 року по 27.03.2024 року від громадян на спеціальну лінію 102 систематично надходять повідомлення про події та злочини, що полягають у недопущенні людей до водойми («Голубого озера»), незаконному будівництві будівель та споруд на зайнятій земельній ділянці, виникнення спорів між суб`єктами господарювання та фізичними особами. Протиправні дії, що полягають у заволодінні земельною ділянкою, що перебувала у державній власності шляхом обману з використанням підроблених документів, а також у легалізації (відмиванні) доходів, одержаних злочинним шляхом, що виразилось у продажу незаконно отриманої земельної ділянки, призвели до виникнення суспільного резонансу. Вказаний суспільний резонанс обґрунтовується тим, що у період дії воєнного стану, станом на березень 2024 року до правоохоронних органів майже щоденно надходять заяви та звернення (відомості внесені до Журналу Єдиного обліку заяв та повідомлень ВП №10 ДРУП - №528 від 08.02.2024, №623 від 14.02.2024, №612 від 14.02.2024; №629 від 14.02.2024; №648 від 16.02.2024; №659 від 16.02.2024; №676 від 17.02.2024; №680 від 18.02.2024; №713 від 20.02.2024; №967 від 07.03.2024; №986 від 08.03.2024; №1050 від12.03.2024; №1065 від 13.03.2024; №1108 від 15.03.2024; №1146 від 16.03.2024 та інші) щодо незаконних дій на земельних ділянках з кадастровими номерами :03:003:0182, :03:003:0800:02:003:0565, що утворені в результаті поділу земельної ділянки з кадастровим номером :03:003:0181. Крім того, у засобах масової інформації, у відкритому доступі у мережі Інтернет (наприклад, за посилання https://youtu.be/jsgaFJk3ftI), систематично висвітлюється інформація про незаконні дії на вказаних земельних ділянках, у тому числі ті, що призводять до грубого порушення прав людей на загальне водокористування. Відповідно до Інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, власником земельної ділянки з кадастровим номером :03:003:0182, площею 1, 5 га є ОСОБА_7 . Завданням арешту є запобігання можливості його пошкодження, знищення, перетворення та відчуження. Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, слідчий, прокурор, повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні. У разі незастосування заходу забезпечення кримінального провадження арешт майна, - з кадастровим номером :03:003:0182, площею 1, 5 га, є прямі докази того, що вказане майно може бути пошкоджене, знищене чи відчужене. Вказані ризики обґрунтовуються тим, що на теперішній час земельна ділянка фактично перебуває у незаконному користуванні осіб, які можуть бути причетними до вчинення злочину, та останні здійснюють забудову земельної ділянки шляхом встановлення огороджень, перешкоджають вільному доступу населенню до водойми. Такий правовий висновок узгоджується з практикою застосування ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону. Досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. Тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи». На даній стадії досудового розслідування в цьому кримінальному провадженні виправдана потреба у тимчасовому втручанні в права та інтереси власника та володільця майна, шляхом накладення арешту, заборони користування та відчуження, з метою запобігання можливості його пошкодження, знищення, відчуження. Держава гарантує право громадянина на забезпеченням проведення ефективного досудового розслідування. Слід зазначити, що було вчинено тяжкий злочин, державі спричинена майнова шкода у великому розмірі, у порушення ст. 1 Протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, держава протиправно та свавільно позбавлена права своєї власності. Одночасно з цим грубо порушується право людей на вільний доступ до водойми та на загальне водокористування. Таким чином, тимчасове обмеження прав власника/володільця має незначний строковий характер, відтак перераховані основоположні суспільні інтереси, переважають принцип мирного володіння майном. З огляду на вищевикладене, арешт земельної ділянки з кадастровим номером :03:003:0182, площею 1, 5 га., є розумним та співрозмірним обмеженню права власності/користування та завданням кримінального провадження. Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України. На підставі викладеного, прокурор звертається до суду з даним клопотанням про арешт майна та просить проводити розгляд справи без повідомлення власника майна відповідно до ч.2 ст.172 КПК України.

Від прокурора надана заяв а, про розгляд клопотання без його участі.

Слідчий суддя вважає за можливе розглянути дане клопотання на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, без повідомлення власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення арешту майна.

Ознайомившись з матеріалами клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як визначено ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

За ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів

Матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, з урахуванням вимог ст.98 КПК України є речовими доказами, оскільки містять відомості про вчинення кримінального правопорушення і можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

В судовому засіданні встановлено, що слідчим відділом відділення поліції №6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000323 від 13.07.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 209, ч. 2 ст. 364 КК України.

Також встановлено, що постановою слідчого відділу розслідування особливо важливих справ та злочинів вчинених організованими групами та злочинними організаціями слідчого управління ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 від 27.03.2024 року, визнано речовими доказами по кримінальному провадженню № 0000323, наступне майно, а саме: земельна ділянка з кадастровим номером :03:003:0182, площею 1,5 га.

Враховуючи зазначені підстави, згідно зі ст.98 КПК України, вказане майно є речовим доказом і має доказове значення для досудового розслідування.

Незастосування заходів забезпечення кримінального провадження, може призвести до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування та передачі іншим особам, власником вищезазначеного майна.

Правовою підставою для арешту зазначеного майна є п.1 ч.2 ст.170 КПК України збереження речових доказів.

Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи органу досудового розслідування, щодо необхідності накладення арешту на вказане майно, у зв`язку з чим, клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 36, 40, 110,131-132, 170-171,309 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:

Клопотання прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні ОСОБА_3 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000323 від 13.07.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 209, ч. 2 ст. 364 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме на: земельну ділянку з кадастровим номером :03:003:0182, площею 1, 5 га, що перебуває у власності ОСОБА_9 , тимчасово позбавивши будь-яких осіб право на відчуження, користування та розпорядження вказаним вище майном, заборонивши пошкоджувати, псувати, знищувати, перетворювати вказане майно, здійснювати будівництво будівель, споруд та будь-яких огороджень на земельній ділянці, а також перешкоджати загальному водокористуванню водоймою («Голубе озеро»), що межує з земельною ділянкою.

Заборонити вносити будь-які відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо земельної ділянки з кадастровим номером :03:003:0182, площею 1, 5 га.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Копію ухвали негайно направити власнику майна.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1