УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2024 року

м. Київ

справа № 750/1917/24

провадження № 51-1570впс24

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду

у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши подання Чернігівського апеляційного суду про направлення кримінального провадження № 0000056 від 25 серпня 2023 року щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 Кримінального кодексу України (далі - КК), з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також клопотання прокурора з доповненням про визначення підсудності кримінального провадження щодо ОСОБА_4 за Деснянським районним судом м. Чернігова,

встановив:

До Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду надійшло подання Чернігівського апеляційного суду про направлення кримінального провадження щодо ОСОБА_4 із Деснянського районного суду м. Чернігова до іншого суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також клопотання прокурора, в якому він висуває вимогу про визначення підсудності кримінального провадження № 0000056 від 25 серпня 2023 року щодо ОСОБА_4 за Деснянським районним судом м. Чернігова.

Подання мотивовано тим, що кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 надійшло до Деснянського районного суду м. Чернігова з порушенням правил територіальної підсудності, оскільки інкриміновані органом досудового розслідування обвинуваченому дії було вчинено ним на території м. Херсона, яка відноситься до територіальної юрисдикції Херсонського міського суду Херсонської області.

Прокурор у клопотанні з доповненням висуває вимогу про визначення підсудності кримінального провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_4 за Деснянським районним судом м. Чернігова, в обґрунтування чого зазначає про наявність виняткових випадків, передбачених ст. 34 КПК, які унеможливлюють передачу кримінального провадження щодо ОСОБА_4 до іншого суду, зокрема до Херсонського міського суду Херсонської області.

Учасників судового провадження повідомлено про день і час розгляду подання та клопотання прокурора з доповненням, проте в судове засідання вони не з`явилися, клопотань про відкладення розгляду, заяв про неможливість прибути з поважних причин для участі в судовому засіданні від них не надходило, що не перешкоджає розгляду подання та клопотання.

Перевіривши наведені у поданні доводи та вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що подання Чернігівського апеляційного суду не підлягає задоволенню з огляду на таке.

За приписами ч. 3 ст. 34 КПК питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, в Україні введено воєнний стан, який діє на теперішній час.

За приписами ч. 9 ст. 615 КПК (в редакції, що діяла на час звернення до суду із обвинувальним актом) під час дії воєнного стану обвинувальні акти, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності скеровуються та розглядаються судами, у межах територіальної юрисдикції яких вчинено кримінальне правопорушення, а в разі неможливості з об`єктивних причин здійснювати відповідним судом правосуддя - судом, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що закінчив досудове розслідування, або іншим судом, визначеним у порядку, передбаченому законодавством.

Отже, для належного вирішення питання щодо підсудності кримінального провадження необхідно визначити місце вчинення обвинуваченим інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 7 ст. 111-1, ч. 2 ст. 111 КК.

За приписами ч. 1 ст. 32 КПК у разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення.

Кримінальні правопорушення, передбачені ч. 7 ст. ст. 111-1 та ч. 2 ст. 111 КК, за класифікацією, визначеною в ст. 12 цього Кодексу, за ступенем тяжкості є особливо тяжкими.

Водночас, в ч. 1 ст. 32 КПК не йдеться про ступінь тяжкості кримінальних правопорушень, а указано на тяжкість правопорушень, як підставу до вирішення питання про територіальну підсудність.

Критерієм тяжкості вчиненого злочину, в контексті приписів ч. 1 ст. 32 КПК, є вид і розмір основного покарання, передбаченого в санкції статті КК (частині статті) інкримінованого злочину, наявність додаткового покарання та його виду, а також вид санкції, характер та розмір заподіяної шкоди, а не виключно той, який визначено приписи ст. 12 КК.

У санкції ч. 7 ст. 111-1 КК визначено покарання у виді позбавлення волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої, в той час як санкцією ч. 2 ст. 111 цього Кодексу передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацію майна. Таким чином найбільш тяжким з тих, що ставляться у провину обвинуваченому, є злочин, передбачений ч. 2 ст. 111 КК, оскільки верхньою межею санкції зазначеного злочину визначено більш тяжке покарання ніж верхньою межею санкцій іншого інкримінованого йому злочину.

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується за ч. 2 ст. 111 КК в державній зраді, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України: переході на бік ворога в період збройного конфлікту, вчиненому в умовах воєнного стану.

За змістом формулювання обвинувачення за ч. 2 ст. 111 КК, відображеного в обвинувальному акті, вбачається, що ОСОБА_4 , перебуваючи в м. Херсоні, точне місце знаходження досудовим розслідуванням не встановлено, у невстановлені в ході досудового розслідування день та час, однак не пізніше 16 червня 2022 року, реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, усвідомлюючи факт військової агресії російської федерації проти України, діючи умисно та протиправно, не маючи на те відповідних встановлених законодавством повноважень, усупереч наказу начальника ГУНП в Херсонській області від 24 лютого 2022 року № 87 щодо необхідності здійснення евакуації (передислокації) апарату ГУНП в Херсонській області та його територіальних підрозділів поліції у визначені безпечні місця, не здійснив виїзд з м. Херсона на підконтрольну Україні територію, а натомість з власної ініціативи добровільно з метою надання допомоги незаконно створеній окупаційній владі російської федерації, перебуваючи на тимчасово окупованій території м. Херсона, реалізуючи свій умисел щодо вступу на службу в незаконний правоохоронний орган, добровільно звернувся до так званого «Главного управления Министерства внутренних дел Херсонской области» із заявою про прийняття його на службу у вказаний незаконний правоохоронний орган.

Після цього, у невстановлені в ході досудового розслідування день та час, однак не пізніше 16 червня 2022 року, на підставі документа під назвою «Приказ Главного управления МВД Херсонской области от 16.06.2022 № 10 л/с» громадянина України ОСОБА_4 , який був працівником правоохоронного органу України, за його власним бажанням призначено на посаду у незаконному правоохоронному органі під назвою « Главное управление МВД Херсонской области », створеному на тимчасово окупованій території Херсонської області, а саме на посаду «временно исполняющего обязанности командира взвода батальона патрульно-постовой службы управления общественной безопасности Главного управления МВД Херсонской области », а у подальшому на підставі документу під назвою «Приказ Главного управления МВД Херсонской области от 01.07.2022 № 16 л/с» ОСОБА_4 за його власним бажанням призначено на іншу посаду у зазначеному незаконному правоохоронному органі, а саме на посаду «временно исполняющего обязанности старшего оперуполномоченного по ОВД 1-го боевого отделения отряда специального назначения «Гром» Главного управления МВД Херсонской области». У подальшому, у невстановлені в ході досудового розслідування день та час, однак не пізніше 05 вересня 2022 року, ОСОБА_4 був призначений на постійну посаду у вказаному незаконному правоохоронному органі, а саме на посаду «старшего оперуполномоченного по ОВД 1-го боевого отделения отряда специального назначения «Гром» Главного управления МВД Херсонской области».

Добровільно обіймаючи вищевказані посади в незаконному правоохоронному органі під назвою « Главное управление Министерства внутренних дел Херсонской области », створеному на тимчасово окупованій території Херсонської області, ОСОБА_4 протиправно виконував поліцейські функції, направлені на захист окупаційної влади російської федерації та незаконні завдання, поставлені представниками силових структур російської федерації.

Таким чином, зі змісту формулювання обвинувачення неможливо визначити конкретне місце вчинення обвинуваченим дій, спрямованих на перехід на бік ворога, оскільки не встановлено форму і спосіб добровільного звернення до так званого «Главного управления Министерства внутренних дел Херсонской области» із заявою про прийняття його на службу у вказаний незаконний правоохоронний орган, а також конкретне місце знаходження цього органу.

Таким чином, з огляду на те, що не встановлено місця вчинення кримінального правопорушення, звернення з обвинувальним актом до Деснянського районного суду м. Чернігова як до суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що закінчив досудове розслідування, відповідає положенням ч. 9 ст. 615 КПК у їх взаємозв`язку із ст. 32 цього Кодексу.

Що стосується клопотання прокурораз доповненням про визначення підсудності кримінального провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_4 за Деснянським районним судом м. Чернігова, то колегія суддів виходить з такого.

За змістом ст. 34 КПК Верховний Суд не наділений повноваженнями визначати підсудність кримінального провадження, а вирішує питання про його направлення з одного суду до іншого за наявності підстав, передбачених ст. 34 КПК.

Враховуючи те, що прокурор у клопотанні ставить питання, яке не відноситься до компетенції касаційного суду в контексті приписів ст. 34 КПК, Верховний Суд дійшов висновку про необхідність залишення цього клопотання без розгляду.

Керуючись статтями 32, 34, 615 КПК, Суд

постановив:

Подання Чернігівського апеляційного суду про направлення кримінального провадження № 0000056 від 25 серпня 2023 року щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, залишити без задоволення.

Клопотання прокурора з доповненням про визначення підсудності кримінального провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_4 за Деснянським районним судом м. Чернігова залишити без розгляду.

Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3