В И Р О К

Іменем України

21.05.2024 р. м. Жашків

Жашківський районний суд Черкаської області

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Жашків кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000426 від 23.11.2023 року, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Волосів Андрушівського району Житомирської області, українця, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, не працюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого 26.11.1999 Андрушівським районним судом Житомирської області за ч. 2 ст. 17 - ч. 3 ст. 81 КК України (1960 року) до позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, на підставі ст. 45 КК України (1960 року) - іспитовий строк 2 роки; 27.03.2001 Андрушівським районним судом Житомирської області за ч. 3 ст. 140, ст. 43 КК України (1960 року) до позбавлення волі на строк 4 роки, звільнений 31.10.2003 умовно-достроково; 05.10.2005 Апеляційним судом Житомирської області за п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263, ст.ст. 70, 71 КК України до покарання у виді 11 років позбавлення волі. Звільнений умовно-достроково від відбування покарання 04.11.2014. Невідбутий строк покарання 1 рік 2 місяці 27 днів; 26.04.2016 Васильківським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з випробувальним строком тривалістю 3 роки; 21.11.2016 Васильківським районним судом Київської області за ч. 1 ст. 309, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі. Ухвалою Бердичівського районного суду Житомирської області від 04.09.2020 на підставі ст. 81 КК України умовно-достроково звільнений від відбування покарання. Невідбутий строк покарання 1 рік 7 місяців 16 днів; 26.09.2023 Жашківським районним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 162 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень,-

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого 126-1 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор - ОСОБА_4 ,

потерпіла - ОСОБА_5 ,

обвинувачений - ОСОБА_3 ,

свідок - ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 в період часу з 30.11.2022 до 22.11.2023, діючи умисно, з метою завдання психологічних та фізичних страждань своїй співмешканці ОСОБА_5 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, систематично вчиняв психологічне та фізичне насильство над своєю співмешканкою ОСОБА_5 , що призвело до її психологічних та фізичних страждань.

Так, ОСОБА_3 30.11.2022 о 23 год. 20 хв., перебуваючи за місцем свого проживання, що по АДРЕСА_1 , діючи умисно, висловлювався нецензурними словами в адресу своєї співмешканки ОСОБА_5 , чим вчинив домашнє насильство, за що постановою Жашківського районного суду Черкаської області від 27.02.2023 року його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн. 00 коп.

У подальшому ОСОБА_3 11.03.2023 о 14 год. 30 хв., знаходячись за місцем свого проживання, що по АДРЕСА_1 , діючи умисно, повторно, виражався нецензурними словами в адресу своєї співмешканки ОСОБА_5 , тобто вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_5 умисні дії психологічного характеру, а саме ображав її нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психологічному здоров`ю, чим повторно протягом року вчинив домашнє насильство, за що постановою Жашківського районного суду Черкаської області від 15.05.2023 його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн. 00 коп.

Крім того, він 22.11.2023 близько о 21 год. 00 хв., перебуваючи по АДРЕСА_1 , діючи умисно, в присутності неповнолітньої ОСОБА_6 , вчинив сімейну сварку, повторно виражався нецензурними словами в адресу своєї співмешканки ОСОБА_5 , з якою проживають спільно, та вдарив її кулаком в обличчя, чим завдав їй фізичного болю, чим вчинив домашнє насильство.

Від зазначених діянь ОСОБА_5 зазнала психологічних та фізичних страждань у виді посилення негативних емоційних переживань, а саме: тривоги, страху, приниження та сорому та фізичного болю.

Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.126-1 КК України, а саме домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до фізичних та психологічних страждань потерпілої особи

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, суду показав, що

30.11.2022, 11.03.2023, 22.11.2023 дійсно вчиняв сварки зі своєю співмешканкою ОСОБА_5 , у ході яких ображав її нецензурною лайкою та застосовував фізичну силу.

Обвинувачений ОСОБА_3 і інші учасники судового провадження не заперечували проти того, щоб визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються, оскільки обвинувачений свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав в повному обсязі та йому і іншим учасникам провадження зрозуміло, що у такому випадку, в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснила, що обвинувачений систематично вчиняє відносно неї психологічне та фізичне насильство.

У ході судового розгляду допитано свідка ОСОБА_6 , яка суду показала, що обвинувачений є співмешканцем матері ОСОБА_5 . Вона з матір`ю проживає по АДРЕСА_1 , а ОСОБА_3 проживає за вищевказаною адресою у літній кухні. Обвинувачений постійно коли вживає спиртні напої, б`є матір у її присутності. На момент розгляду справи у суді він також продовжує себе так поводити.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті, за згодою учасників судового провадження, суд, в силу частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілої ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_6 , а також документів, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому суд роз`яснив наслідки, передбачені частиною третьою статті 349 КПК, переконався у добровільності позицій та правильному розумінні учасниками судового провадження наслідків відмови від дослідження інших доказів, що позбавляє їх права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, аналізуючи наведене, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю. Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ст. 126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до фізичних та психологічних страждань потерпілої особи.

Суд враховує, що практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення "поза розумним сумнівом".

Частина 2 ст. 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує вимоги пунктів 1 та 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», а також характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених ним злочинів, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується добре, на обліку лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 , суд вбачає щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , є вчинення злочину у присутності дитини.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив нетяжкий злочин, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі.

Однак, приймаючи до уваги, що ОСОБА_3 вину визнав повністю та розкаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні, його можливо перевиховати без ізоляції від суспільства, суд вважає за можливе застосувати стосовно ОСОБА_3 положення ст.75 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1,2 ч.1 ст.76 КК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

У ході досудового розслідування відносно ОСОБА_3 запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст. 100, 349, 368-371, 373, 374, 376, 395 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, і призначити йому покарання у виді двох років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з 21.05.2024 року.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю три роки.

На підставі п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Вирок суду першої інстанції, в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнано недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскарженню не підлягає. В іншій частині може бути оскаржено учасниками провадження протягом 30-ти днів з моменту його проголошення до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Жашківський районний суд Черкаської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий: ОСОБА_7