Справа № 366/812/23 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/2363/2024 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника на вирок Іванківського районного суду Київської області від 15 червня 2023 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мусійки, Вишгородського району, Київської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта середня, не інвалід, не депутат, не працює, одружений, має на утриманні 3-х дітей, в силу ст.89 КК України не судимий,

засуджено за ч. 2 ст.121 КК України до покарання у виді 10 років позбавлення волі. Строк покарання рахувати з моменту звернення вироку до виконання. Вироком вирішено питання щодо речових доказів.

В С Т А Н О В И Л А:

За вироком суду, 25.12.2022 року приблизно об 11 годині, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , перебували за адресою: АДРЕСА_2 , де між ними, на ґрунті ревнощів виник конфлікт, під час якого у ОСОБА_7 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_9 .

В подальшому ОСОБА_7 , діючи умисно, з мотивів ревнощів, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді заподіяння шкоди здоров`ю та бажаючи їх настання, перебуваючи в одній з кімнат будинку, перебуваючи в положенні стоячи обличчям до обличчя, користуючись перевагою у силі, завдав ОСОБА_9 завдав один удар долонею правої руки в обличчя.

Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_7 , діючи умисно, правою рукою стиснутою в кулак, наніс ще один удар по обличчя ОСОБА_9 , від якого остання впала на підлогу. В подальшому, ОСОБА_7 підняв ОСОБА_9 з підлоги за волосся, після чого лівою рукою, стиснутою в кулак, наніс один удар в обличчя, від якого остання впала на підлогу. Після цього ОСОБА_7 знову підняв ОСОБА_9 з підлоги та продовжив наносити потерпілій множинні послідовні удари в область обличчя, тулуба, верхніх та нижніх кінцівок.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_7 , потерпілій ОСОБА_9 , згідно висновку експерта № 225 від 31.01.2023 року спричинено наступні тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма, субарахноїдальні крововиливи, внутрішньо мозкова гематома у правій скроневій долі, закрита травма грудної клітини з переломом ребер справа 5, 6, 7, 8 по середньо-ключичній лінії та зліва 9, 10 по середньо-ключичній лінії, перелом тіла грудини у 4-му міжребір`ї, крововиливи у м`які тканини навколо переломів, закрита травма живота з розривами брижі тонкого кишківника, 300 мл рідкої крові у черевній порожнині, крововиливи у наднирники, множинні синці та садна на обличчі, тулубі, обох верхніх та нижніх кінцівках, які могли утворитися від дії тупих предметів (ударів кулаками) і відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.Тілесні ушкодження могли утворитися не менше ніж від 22 ударів.

Смерть ОСОБА_9 настала від травматичного шоку, який розвинувся після отриманих тілесних ушкоджень, а саме закритої черепно-мозкової травми, субарахноїдальні крововиливи, внутрішньо мозкова гематома у правій скроневій долі, множинних переломів ребер зліва та справа, перелому тіла грудини, закритої травми живота з розривами брижі тонкого кишківника.

Дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч. 2 ст. 121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

В апеляційній скарзі захисник просить змінити вирок та пом`якшити призначене ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 121 КК України до 7 років позбавлення волі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає що при призначенні покарання судом не було належним чином враховано дані про особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючих покарання обставин, його позитивну процесуальну поведінку, дій, направлених на відшкодування завданої шкоди потерпілій, та вважає, що призначене покарання за своїм розміром є несправедливим через суворість.

Вважає, що судом в достатній мірі не враховано наявність пом`якшуючих покарання обставин у виді щирого каяття, повного визнання своєї вини, зразкової процесуальної поведінки, постійної співпраці зі слідством, тих обставин, що потерпілій відправлялась матеріальна допомога, яку остання повернула. Також в повній мірі не було враховано позитивної характеристики обвинуваченого за колишнім місцем роботи та даних про його особу, який раніше не судимий, має на утриманні трьох дітей, постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, самостійно виявив бажання проходити військову службу та добровільно пройшов медичну комісію та усі необхідні тести, однак в ТЦК усно був повідомлений про необхідність отримання згоди від прокурора.. Вважає, що за наявних обставин, судом неправомірно призначено найсуворіше покарання, передбачене санкцією ч. 2 ст. 121 КК України.

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги,перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, правильність кваліфікації його дій за ч. 2 ст.121 КК України сторонами у апеляційному порядку не оскаржується та в силу вимог ч.2 ст. 394 КПК України не є предметом розгляду суду апеляційної інстанції.

Доводи сторони захисту щодо призначення несправедливого покарання обвинуваченому внаслідок суворості є слушними. Колегія суддів вважає, що покарання обвинуваченому судом призначено без достатнього врахування вимог ст.ст. 50, 65 КК України.

Так, судом враховано ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, характер, обставини та наслідки учиненого обвинуваченим злочину проти життя та здоров`я особи, які є непоправними, оскільки потягли за собою настання смерті потерпілого, ставлення обвинуваченого до злочину та поведінка обвинуваченого після його вчинення, дані про особу обвинуваченого, який в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога, психіатра, не перебуває, скарг та заяв за місцем проживання відносно обвинуваченого не надходило, за місцем проживання характеризується негативно у зв`язку з неадекватною поведінкою, погрозами односельцям, сварками в сім`ї, за останнім місцем роботи в СГВК «Мусійки» зарекомендував себе позитивно, однак інколи був нестриманим, різким і грубим у висловлюваннях з колегами по роботі через свій запальний характер, а також наявність обставини, яка пом`якшує покарання, та відсутність обставин, яка обтяжують покарання.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне пом`якшити призначене ОСОБА_7 покарання, оскільки призначаючи покарання в максимальній межі ч. 2 ст. 121 КК України судом не надано належної уваги визнанню обвинуваченим своєї вини та щирому каяттю, що є пом`якшуючою обставиною, позитивній процесуальній поведінці обвинуваченого, а також вчинення ним дій спрямованих на намагання відшкодування потерпілій шкоди.

На думку колегії суддів , суд першої інстанції , призначаючи ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст.121 КК України у максимальному розмірі, не у достатній мірі врахував вищезазначене , що призвело до обрання такого розміру покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості.

У той же час вимоги апеляційної скарги про призначення ОСОБА_7 мінімального покарання є непереконливими з огляду на кількість ударів , завданих загиблій, та тієї обставини, що обвинувачений раніше вже притягувався до кримінальної відповідальності за заподіяння тяжких тілесних ушкоджень

Порушень кримінального процесуального закону , які б могли вважатися безумовними підставами для скасування судового рішення, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин призначене ОСОБА_7 покарання підлягає пом'якшенню, а вирок - зміні.

Керуючись ст.ст.404,405,407,419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого задовольнити частково.

Вирок Іванківського районного суду Київської області від 15 червня 2023 року щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання змінити.

Призначене ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 121 КК України пом'якшити та вважати його засудженим до покарання у виді 9 років позбавлення волі.

В іншій частині вирок залишити без зміни.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Суддя: Суддя: Суддя: