В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 338/493/24

16 квітня 2024 року Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі : головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю : секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Богородчани кримінальне провадження №0000037 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Надвірна Надвірнянського району Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , з вищою освітою, працюючого різноробочим, одруженого, раніше не судимого, громадянина України,

за ч.2 ст.263 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 вчинив незаконне носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

Кримінальне правопорушення скоєно за таких обставин.

ОСОБА_4 у 2009 році, на ринку, що на АДРЕСА_2 , придбав у невстановленої особи телескопічний кийок. Надалі цей кийок ОСОБА_4 зберігав у водійській дверці свого транспортного засобу марки «Черрі» моделі «Амулет». Повертаючись вказаним транспортним додому, близько 12 години 30 хвилин 24 лютого 2024 року ОСОБА_4 був зупинений працівниками поліції на околиці села Скобичівка Старобогородчанської територіальної громади, біля виїзду на автомобільну дорогу Н-09. В ході перевірки документів ОСОБА_4 повідомив працівників поліції про наявність у нього забороненого предмету та добровільно його видав.

Відповідно до висновку експерта, вилучений у ОСОБА_4 предмет є холодною зброєю ударно-дробильної дії телескопічним кийком, виготовленим промисловим способом.

В судовому засіданніОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердив викладені в обвинуваченні обставини та дав показання про те, що приблизно у 2009 році він придбав на ринку в м.Івано-Франківську телескопічний кийок, який жодного разу для самооборони не використовував, однак возив у водійській дверці свого автомобіля «Черрі Амулет». 24 лютого 2024 року, близько 12 години 30 хвилин, на околиці села Скобичівка Старобогородчанської територіальної громади, біля виїзду на автомобільну дорогу Н-09, його зупинили працівники поліції, яким він добровільно видав наявний у нього телескопічний кийок. Також обвинувачений зазначив, що на даний час не має роботи за спеціальністю, обмежується тимчасовими заробітками на будівництві, отримує невеликий дохід, через що його сім`я, в якій виховується двоє неповнолітніх дітей, перебуває у незадовільному матеріальному становищі.

Щиро розкаюється у тому, що сталося, просить суворо його не карати. Погоджується з тим, щоб не досліджувати докази стосовно фактичних обставин справи, які він не заперечує.

Відповідно до вимог ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому встановлено добровільність та істинність позиції обвинуваченого, а також роз`яснено, що в такому випадку він буде позбавлений можливості оспорювати фактичні обставини справи, які не досліджуються судом, в апеляційному порядку.

За таких обставин суд вважає вину обвинуваченого доведеною, а його дії кваліфікує за ч.2 ст.263 КК України якнезаконненосіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

При призначенні покарання обвинуваченому суд відповідно до вимог ст.65 КК України враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Суд враховує, що вчинене ОСОБА_4 діяння відноситься до нетяжких злочинів, бере до уваги позитивну характеристику обвинуваченого, а також те, що на обліку у лікарів нарколога та психіатра він не перебуває й за такою допомогою він не звертався, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей.

За наявності повного визнання ОСОБА_4 вини, щирого розкаяння, суд вважає, що йому слід призначити покарання у межах санкції ч.2 ст.263 КК України у виді штрафу.Таке покарання, на думку суду, буде необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Слід зазначити, що призначення покарання є дискреційною функцією суду та здійснюється лише на підставі внутрішнього переконання судді за результатом оцінки особистості обвинуваченого, з метою досягнення мети, визначеної ст. 50 КК України, тобто не лише покарати за вчинення правопорушення, а здійснити виправлення особистості, запобігти вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 4 ст.53 КК України з урахуванням майнового стану особи суд може призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року.

Вказані положення статті 53 КК України не містять вимог про те, що суд може застосувати розстрочку лише за заявою особи, оскільки положення статті визначають розстрочку як право суду враховуючи матеріальний стан особи.

Приймаючи рішення про необхідність розстрочення штрафу, суд враховує, що покарання не має на меті завдати страждань, а лише здійснює виховний вплив.

Враховуючи те, що обвинувачений має незадовільне матеріальне становище, не має постійного місця роботи, а обмежується тимчасовими заробітками, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, суд вважає за можливе розстрочити сплату призначеного обвинуваченому штрафу строком на 10 місяців, шляхом його сплати щомісячно рівними частинами, що буде відповідати меті покарання в розумінні ст. 50 КК України.

Питання про речові докази суд вирішує в порядку, визначеному ст.100 КПК України.

Згідно з вимогами ч.2 ст.124 КПК України з обвинуваченого на користь держави слід стягнути витрати на залучення експертів.

Запобіжний захід під час досудового розслідування ОСОБА_4 не обирався, з урахуванням вимог ст.176, 177 КПК України у суду відсутні підстави для обрання запобіжного заходу щодо обвинуваченого. Цивільний позов не заявлений

Керуючись ст. 370, 374 КПК України, суд

з а с у д и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України, та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 1000(однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

На підставі ч.4 ст.53 КК України, призначений обвинуваченому ОСОБА_4 штраф у розмірі 17000 грн. розстрочити рівними частинами строком на 10 місяців, тобто по 1700 грн щомісячно, починаючи з наступного місяця після набрання вироком законної сили.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що призначений з розстрочкою виплати штраф слід сплачувати у розмірі та строки, встановлені вироком суду. Про сплату відповідної частини штрафу слід повідомляти уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату відповідної частини штрафу.

Речові докази: телескопічний кийок знищити; DVD-R диск з відеозаписом проведеного огляду залишити в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 1893,2 грн за проведення Івано-Франківським НДЕКЦ МВС України експертизи № СЕ-19/109-24/3066-ХЗ.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий ОСОБА_1