Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/4066/23
Провадження №: 1-кп/332/98/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2024 р.м. Запоріжжя

Заводський районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ;

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_3 , захисника - ОСОБА_4 , обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Запоріжжі кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який має середню освіту, розлученого, перебуваючого на посаді старшого стрільця ІНФОРМАЦІЯ_2 військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «старший солдат», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Наказом командира військової частини (по стройовій частині) НОМЕР_1 від 05 березня 2022 року № 40 ОСОБА_5 призначено на посаду старшого стрільця ІНФОРМАЦІЯ_2 військової частини НОМЕР_1 , зараховано до списків особового складу військової частини та на всі види забезпечення.

Відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжено по теперішній час.

Згідно з вимогами ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.

Будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, старший солдат ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (надалі Статуту), ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України (надалі Статуту), бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

Разом з цим, старший солдат ОСОБА_5 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення, вчинивши військовий злочин за наступних обставин.

Так, з 10 до 20 травня 2022 року, за станом здоров`я, старший солдат ОСОБА_5 проходив амбулаторне лікування у лікувальному закладі - ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_2 ), розташованому за адресою: АДРЕСА_2 .

Завершивши проходження лікування у ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_2 ), розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , старший солдат ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи в умовах воєнного стану, з метою тимчасового ухилення від проходження військової служби, без поважних причин, 20 травня 2022 року не прибув до місця проходження військової служби - місця дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 , який дислокувався поблизу населеного АДРЕСА_3.

Таким чином, 20 травня 2022 старший солдат ОСОБА_5 , умисно, в умовах воєнного стану, з метою тимчасового ухилення від проходження військової служби, будучи зобов`язаним з`явитися до місця служби поблизу населеного АДРЕСА_3, до нього не з`явився та, до 14 листопада 2022 року обов`язки військової служби не виконував, до місця несення військової служби безпідставно не прибував, проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживав жодних заходів для з`явлення до місця військової служби, звернення до правоохоронних або інших державних органів чи органів військового управління, за наявності реальної можливості для цього.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою провину в інкримінованому злочині визнав у повному обсязі, розкаявшись в скоєному, своїми показами підтвердивши обставини, викладені в обвинувальному акті, зазначив, що всі викладені в обвинувальному акті обставини відповідають дійсності, також пояснив, що він не повернувся до військової частини за станом здоров`я, оскільки після контузії хотів ще полікуватись, наразі він знятий з військового обліку за станом здоров`я. У скоєному розкаюється, просить суворо не карати.

Окрім пояснень обвинуваченого, його винність у скоєнні інкримінованого злочину за фактичних обставин, які викладені у вироку, повністю підтверджується нижченаведеними показами учасників процесу та наступними письмовими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Показаннями свідка ОСОБА_6 , який пояснив суду, що він проходив службу у в/ч НОМЕР_3 бригади ТРО, а ОСОБА_5 був його підопічним. Підрозділ був сформований з цивільних осіб. ОСОБА_5 мав досвід АТО, він був на посаді кулеметника та проявляв себе дисциплінованим бійцем. Потім, коли змінились задачі, підрозділ при звільненні населених пунктів почав нести втрати особового складу. ОСОБА_5 звертався на болі в хребті на анемію, тому його направили на лікування 20.05.22р., і він мав би повернутись до військової частини через 10-14 днів. Але в цей строк ОСОБА_5 не повернувся взагалі, оскільки і слів побратимів продовжував лікуватись. Сама військова частина була розташована в межах Гуляйпільської ОТГ.

Повідомленням в/ч НОМЕР_1 про кримінальне правопорушення від 07.06.2022р. № 427 щодо неявки ОСОБА_5 до розташування військової частини (а.с.72).

Наказом командира в/ч НОМЕР_1 № 107 від 05.06.2022р. про призначення службового розслідування стосовно солдата ОСОБА_5 (а.с.73).

Актом службового розслідування по в/ч НОМЕР_1 відносно ОСОБА_5 , згідно якого під час службового розслідування встановлено: « Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 05.03.2022 р. №40, старший солдат ОСОБА_7 був призначений на посаду старший стрілець другого стрілецького відділення другого стрілецького взводу четвертої стрілецької роти. Службовим розслідуванням встановлено, що станом на 19.05.2022 старший солдат ОСОБА_7 знаходився у військовій частині НОМЕР_4 на лікуванні. Відповідно до рапорту командира ІНФОРМАЦІЯ_4 старшого лейтенанта ОСОБА_8 за вх. №796 від 03.06.2022р З 20.05.2022 старший солдат ОСОБА_7 на телефонний зв`язок не виходив або виходив періодично. На теперішній час військовослужбовець солдат ОСОБА_9 до розташування підрозділу не повернувся, що підтверджується пояснювальною запискою командира ІНФОРМАЦІЯ_4 старшого лейтенанта ОСОБА_8 . Поважних причин чи будь-яких документів, які виправдовують неприбуття до місця розташування підрозділу віднайти не вдалось.». (а.с.74-77).

Рапортом на ім`я командира в/ч НОМЕР_1 стосовно відсутності ОСОБА_5 на місці служби (а.с.78).

Витягом з наказу командира в/ч НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 40 від 05.03.2022р. про зарахування ОСОБА_5 до списків особового складу (а.с.79).

Випискою із журналу бойових дій в/ч НОМЕР_1 щодо прибуття 22.04.2022р. особового складу батальйону, в т.ч. у складі ОСОБА_5 (а.с.80).

Повідомленням в/ч НОМЕР_2 від 17.06.2022р. за № 1582, згідно якого ОСОБА_5 на стаціонарному лікуванні у в/ч НОМЕР_2 не знаходився, був на амбулаторному прийомі 10.05.22р., більше а медичною допомогою не звертався (а.с.86).

Медичною документацією щодо лікування та стану здоров`я ОСОБА_5 (а.с.87-107).

Згідно висновку СПЕК № 205 від 12.06.23р. ОСОБА_5 в період скоєння інкримінованого злочину виявляв ознаки психічного розладу у вигляді психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності. У період скоєння інкримінованого злочину ознак тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не виявляв. Отже, він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час ОСОБА_5 виявляє ознаки психічного розладу у вигляді легкого когнітивного розладу внаслідок органічного ураження головного мозку змішаного типу (токсичного - за рахунок хронічного алкоголізму, травматичного - внаслідок перенесеної ЧМТ 14.11.22р.) (а.с.112-126).

Відповідно до Досудової доповіді Комунарського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Запорізької області виправлення ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства (а.с.41-46).

Суд вважає пред`явлене ОСОБА_5 обвинувачення доведеним і кваліфікує його дії за ч.5 ст.407 КК України (в редакції станом на момент вчинення злочину) як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем, вчинене в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, обставини які пом`якшують та обтяжують покарання, а також дані, характеризуючи особу обвинуваченого.

Враховуючи характер і ступінь тяжкості злочину, скоєного обвинуваченим, визнання вини, щире каяття, активне сприяння встановленню істини по справі, наявність у обвинуваченого статусу учасника бойових дій (а.с.66), що визнається судом обставинами, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, разом з тим, враховуючи особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має постійне місце проживання, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває (а.с.133), також враховуючи, що обвинувачений після поранень та отриманих в бою травм наразі є інвалідом 2 групи (інвалідність армії) у зв`язку з травмами, пов`язаними з проходженням військової служби (а.с.61-63), має тяжкі захворювання після поранень на фронті, внаслідок чого за висновком ВЛК визнаний непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку (а.с.64-65, 67-70). суд вважає, що виправлення обвинуваченого неможливо без ізоляції від суспільства, але покарання за ч.5 ст.407 КК України необхідно призначити із застосуванням ст.69 КК України (в редакції станом на момент вчинення злочину), а саме у вигляді арешту, тобто наявні підстави призначення більш м`якого виду покарання, не зазначеного в санкції вказаної статті. Це покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченогота запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, що на переконання суду відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.

Запобіжний захід у обвинуваченого наразі відсутній.

Під час досудового розслідування витрати відсутні. По справі цивільний позов не заявлено. Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого наразі відсутній.

Керуючись ст.ст.349,369,373,374,376 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України (в редакції станом на момент вчинення злочину), та призначити йому покарання із застосуванням ст.69 КК України(в редакції станом на момент вчинення злочину) у вигляді ЧОТИРЬОХ місяців арешту.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 відраховувати з моменту його фактичного затримання та приведення вироку до виконання.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особами, які перебувають під вартою, протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1