УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 щодо невнесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

у с т а н о в и в:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Головного слідчого управління Служби безпеки України (далі - ГСУ СБУ) щодо невнесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань ( далі - ЄРДР).

На обґрунтування скарги заявник зазначила, що 11.05.2024 вона звернулася до вказаного органу досудового розслідування з заявою про вчинення службовими особами Державного бюро розслідувань, Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, та прокурорами Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 злочинів, передбачених ст. 111, 382 КК України.

Однак на день звернення зі скаргою до слідчого судді відомості про кримінальні правопорушення до ЄРДР не внесені.

На думку заявника, вказане свідчить про бездіяльність посадових осіб органу досудового розслідування.

У зв`язку з цим ОСОБА_3 просила зобов`язати уповноважених осіб ГСУ СБУ внести до ЄРДР відомості про кримінальні правопорушення відповідно до заяви та розпочати розслідування.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_3 скаргу підтримала та просила її задовольнити. Зазначила, що суттю кримінальних правопорушень є формальні відповіді прокурорів Офісу Генерального прокурора на її численні заяви. Чи є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 процесуальними керівниками у кримінальних провадженнях, де вона має будь-який процесуальний статус, відповіді не надала.

Представник ГСУ СБУ до суду не прибув, що у силу ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Слідчий суддя, заслухавши заявників, дослідивши скаргу, дійшов висновку про таке.

У силу ст. 1 КК України завданням зазначеного нормативно-правового акту є правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від кримінально-протиправних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання кримінальним правопорушенням.

Для здійснення цього завдання Кримінальний Кодекс України визначає, які суспільно небезпечні діяння є кримінальними правопорушеннями та які покарання застосовуються до осіб, що їх вчинили.

Завданнями кримінального провадження у силу ст. 2 КПК є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.

Стадія ініціювання кримінального провадження є важливою для виконання наведеного завдання і покликана, з одного боку, забезпечити оперативне реагування на кожне повідомлення про кримінальне правопорушення, що є гарантією швидкого та повного його розкриття, притягнення винних до відповідальності, а з іншого - виключити незаконне і необґрунтоване залучення громадян до кримінального процесу.

Згідно з ч.1 ст. 214 КПК слідчий невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви про вчинене кримінальне правопорушення зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Відповідно до п. 2 Розділу II Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань (затв. наказом Генерального прокурора України від 30.06.2020 № 298), відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення, тобто обставини, що є достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такого діяння саме як кримінального правопорушення.

До ЄРДР серед іншого вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені у ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.

Наведений висновок відповідає Рішенню Конституційного Суду України від 17.06.2020, відповідно до якого встановлений законодавцем обсяг судового захисту стосовно оцінки бездіяльності уповноважених державних органів має забезпечити ефективність судового контролю, який має бути забезпечено під час розгляду відповідних питань хоча б у двох судових інстанціях: законодавець має запровадити такий обсяг судового контролю за бездіяльністю слідчого чи прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Реєстру після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, що дозволяв би здійснити ефективний судовий контроль щодо відповідних питань та за наявності підстав надати особі можливість ініціювати початок кримінального провадження, а отже, надати їй реальний доступ до судового захисту.

Також, відповідно до практики Касаційного кримінального суду, якщо не було події кримінального правопорушення або у діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.

Таким чином, зазначений обов`язок слідчого не є абсолютним, оскільки наведені вище положення Закону покладають на слідчого обов`язок внести до Реєстру відомості про вчинене кримінальне правопорушення, тобто передбачене Кримінальним кодексом суспільно небезпечне винне діяння (або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Сукупність вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що до ЄРДР мають вноситися лише ті заяви чи повідомлення, що можуть об`єктивно свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

На переконання слідчого судді, не є виправданим здійснення досудового розслідування у тих випадках, коли безпосередньо з самої заяви не вбачається наявність хоча би загальних ознак кримінального правопорушення.

Як встановлено вище, заява ОСОБА_3 містила повідомлення про вчинення службовими особами Державного бюро розслідувань, Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, та прокурорами Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 злочинів, передбачених ст. 111, 382 КК.

Обґрунтовуючи свою заяву, ОСОБА_3 зазначила, що суттю кримінальних правопорушень, за якими остання просить внести відомості до ЄРДР, є формальні відповіді прокурорів Офісу Генерального прокурора на її заяви про вчинення кримінальних правопорушень.

Водночас, такі доводи, викладені ОСОБА_3 у заяві про вчинення кримінальних правопорушень, не узгоджуються з доводами, наданими останньою у судовому засіданні.

Так, заявник просить внести відомості до ЄРДР щодо невиконання службовими особами вищевказаних органів досудового розслідування та прокуратури рішень слідчих суддів. У той же час, ОСОБА_3 зазначає, що бездіяльність прокурорів Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 та ОСОБА_5 призвела до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 111 КК (Державна зрада).

При цьому будь-яких доказів на підтвердження, що прокурори Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є причетними до вчинення правопорушення за вказаною кваліфікацією матеріали скарги та заява про злочин не містять, також таку інформацію не надано заявником у судовому засіданні.

Враховуючи, що заявником при зверненні із заявою про вчинення кримінального правопорушення не надано конкретних, відомих їй обставин об`єктивної сторони такого правопорушення, тобто обставин, що є достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такого діяння саме як кримінального правопорушення, слідчий суддя дійшов висновку, що у цьому випадку органом досудового розслідування не допущено бездіяльності, тому підстави для задоволення скарги відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 2, 214, 303, 304, 307, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Головного слідчого управління Служби безпеки України щодо невнесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 від 11.05.2024 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду упродовж п`яти днів з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1