Справа № 215/1034/24
ВИРОК
15 березня 2024 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, не маючого на утриманні малолітніх (неповнолітніх) дітей, інваліда 3 групи , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, останній раз:
-03.12.2019 Тернівським районним судом м. Кривого Рогу за ст. 185 ч.2 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст. 71 ч.1 КК України за сукупністю вироків , частково приєднано невідбуте покарання за вироком Тернівського районого суду м. Кривого Рогу від 03.10.2018 та остаточно до відбуття призначено 2 роки 6 місяців позбавлення волі. 17.03.2022 звільнений з Синельніківської ВК Дніпропетровської області по відбуттю строку покарання,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,
за участі учасників кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого - ОСОБА_3 ,
Обвинувачений ОСОБА_3 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» згідно Указу Президента України «Про ведення воєнного стану в Україні» № 64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово був продовжений і діяв на час вчинення вказаного кримінального правопорушення.
Таким чином, ОСОБА_3 , будучи раніше судимим за вчинення корисливих злочинів, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, повторно вчинив новий умисний корисливий злочин проти власності в умовах воєнного стану на території Тернівського району м. Кривого Рогу за наступних обставин.
Так, 01.02.2024, приблизно о 09 годині 10 хвилин ОСОБА_3 прийшов до магазину «ВАРУС-87», ТОВ «ОМЕГА», м. Кривий Ріг, вул. В.Терещенко 1Ж в Тернівському районі Дніпропетровської області(ЄРДПОУ 24921822) придбати продуктів харчування.
Того ж дня, у вказаний час та місці ОСОБА_3 побачив на поличці торгівельного прилавку поблизу вагів, мобільний телефон Samsung М23", IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , та у нього виник прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, в період дії воєнного стану.
Реалізуючи свій раптово виниклий прямий умисел, з метою таємного викрадення майна, ОСОБА_3 , діючи повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, скориставшись тим, що свідки та очевидці відсутні, в період дії воєнного стану, шляхом вільного доступу, таємно викрав мобільний телефон «Samsung М23", IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 », який належить гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого направився до виходу з вказаного магазину утримуючи викрадене майно під правою рукою, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд.
Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №СЕ-19/104-24/4826-ТВ від 05.02.2024 ринкова вартість мобільного телефону «Samsung» модель «Galaxy М23, 5G, 4/128GB», бувшого у використанні, без пошкоджень, без комплекту передбаченого виробником, станом цін на 01.02.2024, могла складати 5300,00 гривень(п`ять тисяч триста грн. 00 коп.).
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_3 спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальний збиток на суму 5300,00 гривень.
Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану.
Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану.
Сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення за ч.4 ст. 185 КК України, міри покарання та наслідків умисного невиконання угоди про визнання винуватості, передбачених ст.476 КПК України.
Сторони узгодили ОСОБА_3 покарання за ч.4 ст. 185 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України сторони погоджуються на звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з іспитовим строком та покладанням на нього обов`язків передбачених ст.76 КК України.
Підозрюваному роз`яснені правила ст.ст.394, 424, 473 ч.2, 474 ч.4, 476 КПК України, а також він розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 3891 КК України.
У підготовчому судовому засіданні прокурор висловив думку, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити ОСОБА_3 узгоджене прокурором та обвинуваченим покарання.
Судом роз`яснено обвинуваченому, що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, він має права передбачені ст.474 ч.4 КПК України. Роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди передбачені ст.473 ч.2 КПК України, характер обвинувачення щодо якого він визнає себе винуватим. Вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього в разі затвердження угоди судом.
В судовому засіданні ОСОБА_3 повністю визнав себе винуватим в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.185 КК України, підтвердив добровільність укладення угоди, погодився на застосування до нього узгодженого покарання у разі затвердження угоди та пояснив, що розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні угоди.
Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечує проти затвердження угоди.
Потерпіла ОСОБА_6 надала заяву про згоду на укладання угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_3 .
Суд переконався поясненнями сторін кримінального провадження, матеріалами кримінального провадження, що укладення угоди є добровільною, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.
Відповідно до п.2 ч.1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно положень ч.4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК та КК України, суд встановив, що кваліфікація дій обвинуваченого за ч.4 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану є правильною, злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України є тяжким, існують достатні фактичні підстави для винуватості і відповідно до вимог ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним (обвинуваченим) може бути укладена та затверджена в даному кримінальному провадженні.
Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб, укладення угоди є добровільним, виконання угоди обвинуваченим є можливим.
Цивільний позов по справі не заявлений.
Процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судової експертизи підлягають стягненню з обвинуваченого в порядку ст. 122, 124 КПК України.
Питання щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог статті 100 КПК України.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.
Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 469, 474, 475 КПК України, суд -
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання за ч.4 ст. 185 КК України 5/п`ять/ років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі з випробуванням на 3 (три) роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі п.п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України, п.2 ч.3 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази: мобільний телефон «Samsung М23", IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 »,який передано під зберігальну розписку потерпілій ОСОБА_6 залишити в користуванні останньої.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта для проведення судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/104-24/4826-ТВ від 05.02.2024 року, в сумі 1514,56 гривень.
Роз`яснити ОСОБА_3 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.
Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 394 КПК України.
Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений: обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч. 4,6,7 ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч.4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
СУДДЯ: