Справа № 355/879/24
Провадження № 1-кп/355/130/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2024 року Баришівський районний суд Київської області:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового - засідання ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

провівши підготовче судове засідання в залі суду с. Баришівка кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000503 від 23.02.2024 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Баришівка Київської області, з професійно-технічною освітою, вдови, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , не маючої на утримання дітей, раніше не судимої,

у скоєнні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

встановив:

До Баришівського районного суду Київської області 20.05.2024р. надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000503 від 23.02.2024 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , року народження., за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_4 оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зникли, особа обвинуваченої не перестала бути суспільно небезпечною; також зазначила, що існують ризики того, що обвинувачена може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків по справі, застосування до неї запобіжного заходу у виді домашнього арешту неможливе, так як обвинувачена не має власного житла. Крім того, прокурор просив призначити кримінальне провадження до судового розгляду, вбачаючи для цього достатні підстави.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала надане суду клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_4 , оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зникли, особа обвинуваченого не перестала бути суспільно небезпечною; також зазначила, що існують ризики того, що обвинувачена може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків по справі, продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 на даний час не заперечував проти продовження строку тримання під вартою його підзахисної.

Обвинувачена ОСОБА_4 підтримала позицію захисника.

З урахуванням вищевикладеного, розглядаючи клопотання прокурора, вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що обраний щодо ОСОБА_4 запобіжного захрду у виді тримання під вартою, підлягає продовженню з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази, обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого, суд враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченої від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Згідно положень ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який стосується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

У відповідності з положеннями ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює всі обставини у їх сукупності, у тому числі: дані про особу обвинуваченої ОСОБА_4 , яка раніше не судима , не має власного житла, пенсіонерки.

Приймаючи до уваги те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, враховуючи особу підозрюваної, пенсіонерки, раніше не судимої, будь-яких даних про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченої більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченої ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків та запобігти можливості вчинення іншого кримінального правопорушення, з метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження вбачається доцільним продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_4 .

Оцінюючи можливість застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, суд використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього. При цьому КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена пунктами 1-5 частини 1 статті 177 КПК, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість допустити це в конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

При вирішенні цього питання суд виходить з того, що: 1) особисте зобов`язання не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого з огляду на тяжкість кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 187 КК України, у вчиненні якого обвинувачується особа, та встановлені ризики; 2) умови домашнього арешту, який по суті є більш м`якою формою ізоляції обвинуваченого, не запобігають можливості його вільного спілкування як особисто, так і за допомогою засобів телекомунікації з свідками, потерпілими, з цих підстав домашній арешт не зможе ефективно запобігти вказаним ризикам.

Суд при цьому враховує, що об`єктивних даних, які б свідчили про неможливість перебування обвинуваченої ОСОБА_4 під вартою, суду надано не було, як і не наведено жодних доводів, що він не буде переховуватися від суду, не буде впливати на свідків, не продовжить вчинення кримінальних правопорушень.

Таким чином, в судовому засіданні під час розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою встановлено, що стороною обвинувачення доведено наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, тобто наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваною ОСОБА_4 тяжкого злочину, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, недостатність в даному випадку на даний час застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, що дає підстави для задоволення даного клопотання.

Вирішуючи питання щодо призначення даного кримінального провадження до судового розгляду, суд вважає за необхідне зазначити, що підстав для закриття кримінального провадження не вбачається. Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінально-процесуального законодавства, при їх затвердженні прокурорами дотримані вимоги закону.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акта прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Згідно ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 цього Кодексу.

При цьому, суд може повернути обвинувальний акт прокурору виключно з підстав невідповідності вимогам ст. 291 КПК України. Тобто, для ухвалення рішення про повернення обвинувального акта прокурору з підстав його невідповідності вимогам КПК України суд має встановити невідповідність форми чи змісту такого обвинувального акта положенням ст. 291 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 291 КПК України, обвинувальний акт повинен містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого; прізвище ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розмір витрат на залучення експерта; дату та місце його складання та затвердження. Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 35, 75, 76, 81,177, 181, 331 КПК суд

ухвалив:

Клопотання прокурора щодо продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000503 від 23.02.2024, на строк 60 (шістдесят) днів, а саме до 20.08.2024р. до 12:00 год.

Призначити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000503 від 23.02.2024 року, у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Баришівського районного суду Київської області (смт. Баришівка, вул. Київський шлях, 61) на 13 серпня 2024 року об 11 год. 00 хв.

Розгляд кримінального провадження здійснювати професійним суддею одноособово.

У судове засідання викликати:

1.Ппрокурора Баришівського відділу Броварської окружної прокуратури ОСОБА_3 ..

2. Обвинувачену ОСОБА_4 .

3. Захисника ОСОБА_5 .

4. Потерпілу ОСОБА_6 .

Роз`яснити, що учасники процесу не позбавлені права звернення до суду у встановленому законом порядку з клопотанням про обрання запобіжного заходу впродовж судового розгляду кримінального провадження.

Ухвала в частині обрання запобіжного заходу може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її проголошення, в решті частині ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 28.05.2024р.

Суддя Баришівського районного суду ОСОБА_1