Справа № 629/1975/24
Провадження № 1-кс/629/451/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2024 року слідчий суддя Лозівського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Лозівського РВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_6 по кримінальному провадженню №0000354 від 31.03.2024 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Єреван, Вірменія, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зі слів військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , навідника, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.15 ч.2,115 ч.1 КК України, -

встановив:

Старший слідчий СВ Лозівського РВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_6 02.04.2024 звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором Лозівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави до ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.115 ч.1,15 ч.2 КК України.

Підставами для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 . слідчий вказує, що 30.03.2024, близько 22-00 год., ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 перебували в нічному кафе барі «КРИК» за адресою: АДРЕСА_3 , де спільно вживали спиртні напої. В цей же день, близько 23-30 год., ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , сівши в автомобілі BMW реєстраційний номер НОМЕР_2 , належний ОСОБА_4 направилися до перехрестя вул.Братів Кучеренків та вул.Тімірязєва в м.Лозова, Харківської області, щоб висадити ОСОБА_8 , який мешкав неподалік. Знаходячись на вказаному місці, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 вийшли з салону автомобіля та на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, між ними виник словесний конфлікт, обумовлений станом алкогольного сп`яніння, в ході якого ОСОБА_8 штовхнув обома руками ОСОБА_4 в груди, після чого ОСОБА_4 маючи умисел на вбивство ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне вбивство ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння смерті іншій людині та бажаючі їх настання, з метою вбивства останнього, під час словесного конфлікту взяв своєю правою рукою з кишені куртки ніж та завдав ним загалом не менше 6 ударів в область шиї, голови та тулуба ОСОБА_8 , спричинивши йому різані рани шиї, тулуба та проникаюче колото різане поранення лівої половини грудної клітини. Однак, свій злочинний умисел ОСОБА_4 не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, а саме, потерпілого ОСОБА_8 було доставлено в КЗОЗ Лозівська ТМО стаціонарне відділення №1, де йому була надана медична допомога.

Дане кримінальне правопорушення внесене до єдиного реєстру досудових розслідувань 31.03.2024 за №0000354 за ст.15 ч.2,115 ч.1 КК України.

31.03.2024 ОСОБА_4 о 08-00 год. було затримано, в порядку ст.208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.15 ч.2,115 ч.1 КК України (протокол №26/86 від 31.03.2024).

31.03.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.15 ч.2,115 ч.1 КК України.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Так, у п.42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду справи по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності, належності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, тому слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_4 до вчинення злочину, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для обрання щодо нього запобіжного заходу.

Перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, приходжу до висновку про їх наявність, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, у цьому випадку підозрюваний, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню або ж створять загрозу суспільству.

Слідчий суддя вважає, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступень суспільної небезпеки цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку. Беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню, серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, слідчий суддя бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій.

Слідчий суддя враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, зокрема, згідно якої тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини.

Вивчивши матеріали справи, допитавши підозрюваного ОСОБА_4 , який свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, пояснив, що наніс тілесні ушкодження захищаючись, з потерпілим перебував у дружніх стосунках, проти задоволення клопотання заперечував, його захисника ОСОБА_5 , який заперечував проти застосування до його підзахисного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив обрати інший, більш м`який - у вигляді цілодобового домашнього арешту, зазначив, що підозрюваний має соціальні зв`язки, роботу є військовослужбовцем, просив обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, зазначив, що його підзахисний буде з`являтися за кожною вимогою слідчого чи суду, прокурора ОСОБА_3 , який наполягав на задоволенні клопотання слідчого та обранні підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки останній вчинив особливо тяжкий злочин (закінчений замах на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, який не було закінчено з причин, які не залежали від його волі), за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років, не працює, тобто жодного документального підтвердження, що підозрюваний є військовослужбовцем у органу досудового розслідування не має, встановлення існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України: вірогідність переховування від органів досудового слідства та суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення; та оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винним у кримінальному правопорушенні, підвищену суспільну небезпечність інкримінованого підозрюваному злочину, пов`язаного із замахом на заподіяння смерті іншій людині, вважаю, що застосування до ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнє для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а тому слідчий суддя задовольняє клопотання слідчого та обирає запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою.

Крім того, слідчий суддя враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п.80 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2011 року у справі «Марченко проти України» при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, а тому розмір застави підозрюваному ОСОБА_4 не визначає.

При цьому, слідчим суддею враховано, що підозрюваний не є особою, щодо якої не може бути застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, відповідно до ч.2 ст.183 КПК України.

Слідчий суддя не ігнорує ті аргументи і доводи, які наводяться підозрюваним та його захисником, проте в даному конкретному випадку суд приходить до переконання, що ці аргументи не переважають вимог суспільного інтересу, який полягає у встановленні істини в справі, недопущенню перешкоджання цьому, забезпеченні належної процесуальної поведінки підозрюваного і виконанні процесуальних рішень у справі.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Керуючись ст.177,182,183,194,369-372,395 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

Клопотання старшого слідчого СВ Лозівського РВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_6 по кримінальному провадженню №0000354,задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по кримінальному провадженню №0000354 від 31.03.2024, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» без визначення розміру застави.

Строк тримання під вартою визначити до 28.05.2024.

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, відмовити.

Копію даної ухвали негайно вручити підозрюваному та його захиснику.

Копію даної ухвали негайно направити начальнику Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» для виконання, слідчому та прокурору, для відома.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня оголошення ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_11