СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/1101/24 ун. № 759/6397/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2024 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

розглянувши в приміщенні суду під час відкритого підготовчого судового засідання за обвинувальним актом стосовно ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Малин Житомирської області, зареєстрований: АДРЕСА_1 , проживає: АДРЕСА_2 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, клопотання про закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України у зв`язку із примирення обвинуваченого з потерпілою, -

сторони провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , інші учасники провадження - потерпіла ОСОБА_5 , -

В С Т А Н О В И В:

05 лютого 2024 року, близько 10 год. 40 хв., ОСОБА_3 , керуючи на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 технічно справним автомобілем марки «Renault Megan» д.н.з. НОМЕР_2 , рухався по вул. Чорнобильська зі сторони вул. Ірпінська в напрямку вул. Єфремова зі швидкістю близько 40 км/год в крайній лівій смузі руху, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного дорожніми знаками 5.38.1 та 5.38.2 та дорожньою розміткою 1.14.2 Правил дорожнього руху. В цей же час проїзну частину АДРЕСА_3 по вказаному нерегульованому пішохідному переходу, зліва направо відносно руху автомобіля під керуванням ОСОБА_3 , в темпі звичайної ходи перетинала дорогу пішохід ОСОБА_5 , дійшовши до другої смуги руху протилежного напрямку руху.

У подальшому, ОСОБА_3 в порушення п.п. 1.3., 1.5, 2.3 (б), 18.1 та 18.4 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ № 1306 від 10 жовтня 2001 року, проявив неуважність, після зупинки перед нерегульованим пішохідним переходом, розпочав рух не надавши пішоходу пріоритет, внаслідок чого здійснив наїзд на ОСОБА_5 .

Внаслідок вказаних дій ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_5 були спричинені середньої тяжкості тілесні ушкодження у виді закритої травми поперекового відділу хребта.

Вказані дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Під час підготовчого судового засідання одночасно обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілою ОСОБА_5 заявлено клопотання про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності в межах даного провадження на підставі ст. 46 КК України у зв`язку із примирення обвинуваченого з потерпілою.

У судовому засіданні ОСОБА_3 наведених вище фактичних обставин провадження та кримінально-правову оцінку своїх дій не оспорював і підтримав клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України.

Заслухавши думку прокурора, який не за перечував проти задоволення вказаного клопотання з названих підстав, оскільки в справі наявні належні докази того, що ОСОБА_3 вперше вчинив нетяжкий необережний злочин, примирився з потерпілою та відшкодував завдані збитки, проаналізувавши заявлене клопотання, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що вказане спільне клопотання обвинуваченого та потерпілої підлягає задоволенню, а справа щодо ОСОБА_3 - закриттю з підстав, передбачених ст. 46 КК України, виходячи з такого.

Кримінальне правопорушення, у вчинення якого звинувачено ОСОБА_3 , стосується злочину невеликої тяжкості, а сам він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Як обвинувачений, так і потерпіла в суді безпосередньо обидва просили закрити вказане провадження з названих підстав, при цьому потерпіла підтвердила факти примирення та відшкодування шкоди в повному обсязі.

Шляхом опитування сторін кримінального провадження судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє і не оспорює характер підозри та правову кваліфікацію своїх дій за ч. 1 ст. 286 КК України, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності такої позиції обвинуваченого, а відтак діяння, яке поставлено йому у провину, дійсно мало місце, і воно отримало правильну кримінально-правову оцінку.

Крім того, судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє свої права, визначені ч. 3 ст. 285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 46 КК України, а також наслідки закриття кримінального провадження з цієї підстави і після роз`яснення цих положень наполягає на закритті провадження з вказаної підстави.

Таким чином, оскільки визначені кримінальним законом (ст. 46 КК України) умови виконано та їх правдивість ні в кого зі сторін провадження не викликає сумнівів, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для задоволення клопотання захисту і звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності з підстави, передбаченої ст. 46 КК України.

Примирення винного з потерпілим (ст. 46 КК) є нереабілітуючою підставою, яка дозволяє суду в більш спрощеній формі завершити кримінальне провадження. У разі згоди особи на завершення кримінального провадження у зазначеній формі, без використання прав на доведення своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, повинна відшкодувати саме вона. Аналогічну правову позицію сформулював Верховний Суд (постанова ВС від 29.09.2021 у справі № 342/1560/20, джерело: ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 44, 46 КК України, п. 1 ч. 2 ст. 284, 285, ч. 4 ст. 286, 288, 350, 369-372, 376 КПК України

У Х В А Л И В:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 та потерпілої ОСОБА_5 про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України - задовольнити.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України (внесене до ЄРДР № 0000562 від 08 лютого 2024 року), на підставі ст. 46 КК України - закрити, а ОСОБА_3 звільнити від кримінальної відповідальності.

Заходи забезпечення в межах даного кримінального провадження після набрання ухвалою законної сили - скасувати.

Судові втрати за проведення експертизи в розмірі 5 701 грн. 12 коп. стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.

Речові докази - автомобіль марки «Renault Megan» д.н.з. НОМЕР_2 - передати належному володільцю та використовувати за належністю.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд міста Києва до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДЯ ОСОБА_1