Справа № 589/618/24
Провадження № 1-кс/589/240/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2024 року

Слідчий суддя Шосткинського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_1 з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Прокурора Шосткинської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна. Клопотання обґрунтовує тим, що в провадженні в провадженні СВ Шосткинського РУП ГУ НП в Сумській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000077 від 15.09.2023, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.249 КК України. В клопотанні зазначив, що з метою забезпечення збереження речового доказу просить накласти арешт на мотоцикл марки «LONCIN LX200GY-3», номерний знак НОМЕР_1 , 2021 року випуску, з метою збереження речових доказів, з метою збереження речових доказів.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та наполягав на його задоволенні.

Власник майна ОСОБА_4 та захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, ОСОБА_4 в свою чергу зазначив, що вищезазначений мопед він продав, адвокат зазначив, що якщо немає майна на яке необхідно накласти арешт то у задоволенні клопотання прокурора слід відмовити.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали клопотання, приходить до висновку, що вказане клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема: 1) збереження речових доказів; 3) конфіскації майна як виду покарання; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України (Речові докази), речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.7 ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Так слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ Шосткинського РУП ГУ НП в Сумській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000077 від 15.09.2023, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.249 КК України.

З матеріалів клопотання вбачається, що в період часу з 09:14 год. 15.09.2023 до 13:07 год. 15.09.2023 на березі водойми за адресою: с. Журавка, Шосткинського району Сумської області під час огляду місця події виявлено та вилучено дерев`яний човен коричневого кольору разом з дерев`яним веслом коричневого кольору, рибальська сітка розміром: довжиною - 50 м та шириною - 1 м. з ячейками розмірами 40 мм на 40 мм, 27 голів риби виду краснопірка.

18.10.2023 року згідно з інформацією Департаменту захисту довкілля та енергетики Сумської обласної державної адміністрації про, те що вище зазначене урочище Великі Боги належить до природно- заповідного фонду України.

06.10.2023 згідно з інформацією Державної екологічної інспекції Сумської області про те, що на території об`єкту природно-заповідної зони урочище Великі Боги в результаті незаконного вилову риби орієнтовна шкода становить 133 309,80 грн.

Згідно з висновком експерта від 16.11.2023 № СЕ-19/125-23/11903-ФХЕД за результатами судової інженерної-екологічної експертизи, внаслідок проведення вилову водних біоресурсів риби роду краснопірка в кількості 27 штук, за допомогою забороненого знаряддя лову, що відбулося у водоймі, яка розташована в межах території національного природного парку «Деснянсько-Старогутський», на території урочища Великі Боги, біля с. Журавка, Шосткинського району Сумської області, станом на 15.09.2023, розмір екологічної шкоди, яка завдана навколишньому природному середовищу (державі), складає 133 309 (сто тридцять три тисячі триста дев`ять) гривень 80 копійок.

Внаслідок проведення вилову водних біоресурсів риби ролу краснопірка в кількості 27 штук, за допомогою забороненого знаряддя лову, що відбулося у водоймі, яка розташована в межах території національного природного парку «Деснянсько-Старогутський», на території урочища Великі Боги, біля с. Журавка, Шосткинського району Сумської області, станом на 15.09.2023, виявлено ознаку (критерій) визначення істотної шкоди, а саме: добування великої кількості риби.

13.02.2024 року від Державної екологічної інспекції у Сумській області отримано позовну заяву про стягнення шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища. (в порядку ст. ст. 61, 127, 128 КПК України).

Відповідно до інформації від 18.12.2023 року територіального сервісного центру МВС № 5945 на ОСОБА_4 зареєстровано мотоцикл марки «LONCIN LX200GY-3», номерний знак НОМЕР_1 від 2021 року випуску.

Разом з цим, на час розгляду даного клопотання, прокурором не надані дані докази того, що на теперішній час ОСОБА_4 досі є власником майна на який необхідно накласти арешт.

Відповідно до ч. 8 ст. 170 КПК України вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням ч. 8 ст. 170 КПК України.

Державною екологічною інспекцією у Сумській області подано позов до ОСОБА_4 тобто він підозрюється у вчиненні дій, якими спричинена істотна шкода, вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову буде співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та забезпечить відшкодування матеріальної шкоди.

Однак прокурором не надано в судове засідання документів які могли підтвердити вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову.

Інших доказів на обґрунтування клопотання прокурором також не надано.

Процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст.94,132,173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

При вказаних вище обставинах накладення арешту на належне ОСОБА_4 майно явно порушує й справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.

Наведені обставини свідчать про відсутність підстав для задоволення клопотання прокурора що до накладення арешту на ТЗ.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 170-175, 309 КПК України, слідчий суддя-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання прокурора Шосткинської окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту у кримінальному провадженні №0000077 від 15.09.2023, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.249 КК України - відмовити.

Ухвала про відмову у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно є підставою негайного повернення майна особі, яка ним володіє.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом 5 днів з дня проголошення ухвали.

Слідчий суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_1