Провадження № 1-кс/686/5101/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2024 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , ознайомившись із клопотанням ОСОБА_2 про скасування арешту майна, у кримінальному провадженні №0000011,

встановив:

10.06.2024 року ОСОБА_2 , за допомогою поштового зв`язку, звернулась до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з клопотанням, в якому просить скасувати арешт, який був накладений ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10.06.2021 р., у рамках кримінального провадження №0000011, на автомобіль марки «DAEWOO» моделі «MATIZ», р.н. НОМЕР_1 , що перебував у власності ОСОБА_3 . В обґрунтування клопотання ОСОБА_2 зазначає, що нею було придбано вказаний транспортний засіб на електронному аукціоні конфіскованого, за рішенням суду, майна, однак, при спробі реєстрації вищеозначеного автомобіля, виявилось, що автомобіль марки «DAEWOO» моделі «MATIZ», р.н. НОМЕР_1 , перебуває під арештом, який ОСОБА_2 просить скасувати.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

За допомогою правил про підсудність забезпечується рівність всіх громадян перед законом і судом (ст.24 Конституції України та ст.10 КПК України).

Будучи одним з проявів цієї конституційної засади, чітко встановлена законом підсудність набуває ознак суб`єктивного права людини на законного суддю, тобто права будь-якої людини знати наперед, який саме суд і в якому складі відповідно до закону правомочний здійснювати стосовно нього судове провадження, якщо така необхідність виникне.

Статтею 1 КПК України передбачено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно з п.18 ч.1 ст.3 КПК України, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно з п.1 ч.2 ст.132 КПК України, клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, якщо інше не передбачено пунктом 2 цієї частини. Тобто, територіальна юрисдикція суду визначається територією, в межах якої знаходиться орган досудового розслідування, незалежного від зареєстрованого місцезнаходження органу досудового розслідування як юридичної особи.

Відповідно до ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати, окрім інших, й питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, які, згідно з п.4 ч.2, ч.1 ст.539 КПК України, мали б вирішуватись судом, який ухвалив вирок, за поданим особою клопотанням про вирішення питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів.

При цьому, в силу загальної засади кримінального провадження - законність, що регламентована ст. 9 КПК України, - суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно дотримуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом. Розгляд справи саме судом, встановленим законом, є складовою права на справедливий суд, передбаченого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст.412 КПК України, порушення правил підсудності при розгляді справи є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, яке у будь-якому разі тягне за собою скасування судового рішення.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України, арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно з ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Тобто, виходячи зі змісту зазначених норм законодавства, арешт майна скасовується під час досудового розслідування слідчим суддею того місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні.

Положеннями п.5 ч.1 ст.3 КПК України передбачено, що досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до положень п.3 ч.2 ст.283 КПК України, звернення до суду з обвинувальним актом є формою закінчення досудового розслідування.

Аналіз положень п.18 ч.1 ст.3, ст.ст.174, 283 КПК України дає підстави для висновку, що компетенція слідчого судді щодо здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні розповсюджується лише на стадію досудового розслідування.

ОСОБА_2 у поданому клопотанні зазначає, що арешт на автомобіль марки «DAEWOO» моделі «MATIZ», р.н. НОМЕР_1 , було накладено у рамках кримінального провадження №0000011, і долучає до свого клопотання, серед інших документів, й ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10.06.2021 р. Вказана ухвала (якою, за клопотанням старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Хмельницькій області, було накладено арешт на той транспортний засіб, про який йдеться у клопотанні ОСОБА_2 ) очевидно свідчить, що, станом на 10.06.2021 р., досудове розслідування в означеному кримінальному провадженні здійснювалось слідчим вищевказаного органу досудового розслідування, який розташовувався в межах територіальної юрисдикції Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області, і саме тому саме слідчим суддею цього суду й вирішувалось питання про арешт означеного майна. Разом з тим, долучений ОСОБА_2 до поданого нею клопотання вирок Волочиського районного суду Хмельницької області від 07.07.2023 р., постановлений у рамках кримінального провадження № 0000011, вказує на те, що на даний час в означеному кримінальному провадженні досудове розслідування, як то визначено ст.283 КПК України, закінчено. Враховуючи, що, відповідно до вимог КПК України, слідчий суддя розглядає клопотання про скасування арешту майна лише під час досудового розслідування, а тому, подане ОСОБА_2 клопотання про скасування арешту майна не може бути розглянуто по суті слідчим суддею Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області та, відповідно, й слідчим суддею не може бути прийнято ні одне із рішень, передбачених ст.174 КПК України.

Беручи до уваги вказані обставини, слідчий суддя вважає, що подане ОСОБА_2 , у рамках кримінального провадження № 0000011, клопотання про скасування арешту майна (фактично питання, пов`язане з виконанням вироку) не підлягає розгляду й в Хмельницькому міськрайонному суді Хмельницької області, оскільки цим судом не ухвалювався вирок в зазначеному кримінальному провадженні.

Положеннями Кримінального процесуального Кодексу України не врегульовано питання повернення клопотання про скасування арешту майна.

Згідно з ч.6 ст.9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Так, ч.3 ст.172 КПК України передбачено, що слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст.171 КПК, повертає це клопотання прокурору, цивільному позивачу для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи вказані норми закону та зазначені вище обставини, слідчий суддя вважає за необхідне повернути ОСОБА_2 подане нею клопотання про скасування арешту майна, у кримінальному провадженні № 0000011, роз`яснивши, що володілець майна вправі повторно звернутися до суду з відповідним клопотанням, в порядку, передбаченому КПК України. Зокрема, у даному випадку особі, права та інтереси якої порушенні у зазначеному кримінальному провадженні, слід звертатись із відповідним клопотанням, в порядку ст.ст.174, 539 КПК України, саме до Волочиського районного суду Хмельницької області.

Керуючись ст.ст.3, 7, 8, 9, 132, 172, 174, 283, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання ОСОБА_2 про скасування арешту майна, у кримінальному провадженні №0000011, - повернути особі, яка його подала.

Повернення клопотання не позбавляє права повторного звернення до суду в порядку, передбаченому КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя