КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Солом`янського районного суду міста Києва від 14 червня 2023 року щодо ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

представника потерпілих ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и л а:

Вироком Солом`янського районного суду міста Києва від 14 червня 2023 року

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України та призначено покарання у виді 4 років обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням - іспитовим строком на 2 роки та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

З урахуванням вимог ст. 74 КК України звільнено ОСОБА_5 від призначеного покарання на підставі, передбаченій статтею 49 КК України.

Згідно з вироком суду ОСОБА_5 13 жовтня 2019 року, близько 22 години 30 хвилин, перебуваючи на другому поверсі загального коридору у під`їзді №3 будинку АДРЕСА_2 , біля вхідних дверей кв. АДРЕСА_3 , у якій проживав ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , діючи умисно, з метою вчинення хуліганських дій, реалізовуючи злочинний умисел, спрямований на грубе порушення громадського порядку, зневажаючи загальноприйнятними нормами моралі та відкрито демонструючи своє зневажливе ставлення до громадського порядку та існуючим у суспільстві правилами і нормами поведінки, керуючись мотивом явної неповаги до суспільства, що проявився в прагненні до самоствердження, бажанні показати свою зверхність над іншими людьми, явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, порушив спокійні умови відпочину громадян, з використанням предмета заздалегідь підготовленого, а саме сокири, нехтуючи правилами співжиття і нормами моралі, проявляючи до ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , своє зневажливе ставлення та висловлюючись брутальною лайкою, безпричинно затіяв конфлікт з останніми, якого ОСОБА_9 та ОСОБА_10 намагалися уникнути і з цією метою, знаходячись у квартирі, не відчиняли вхідні двері. В свою чергу, ОСОБА_5 , знаходячись у коридорі, з зовнішньої сторони вхідних дверей до кв. АДРЕСА_3 , проявляючи особливу зухвалість та негативно висловлюючись у сторону ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , предметом, схожим на сокиру пошкодив врізаний замок, вартістю 189 гривень 00 коп., дверні наличники, вартістю 3000 гривень 00 коп., кнопки дзвінка, вартістю 100 гривень 00 коп., камери відео спостереження АНD W960M2-1, вартістю 754 гривень 00 коп., де проживали ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується зухвалістю, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить вирок Солом`янського районного суду міста Києва від 14 червня 2023 року скасувати та на підставі ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, і кримінальне провадження щодо нього закрити.

При цьому апелянт посилається на те, що 14 червня 2023 Солом`янський районний суд м. Києва прийняв ухвалу про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, тому 14 червня 2023 року вирок не проголошувався.

Однак, 13 липня 2023 року Солом`янський районний суд м. Києва без проголошення вручив ОСОБА_5 копію вироку від 14 червня 2023 року, яким визнав його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, що підтверджується розпискою в матеріалах справи.

Апелянт вважає, що в такий спосіб суд неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, а саме допустив неправильне тлумачення норм ст. 49 КК України, яке суперечить її точному змісту.

Окрім того, як зазначає обвинувачений, на момент розгляду судом першої інстанції кримінального провадження щодо ОСОБА_5 передбачений законом строк давності притягнення його до кримінальної відповідальності за цей злочин сплинув.

Однак, всупереч вимогам закону, згідно з яким звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України за наявності відповідного клопотання обвинуваченого, ОСОБА_5 було звільнено у зв`язку із закінченням строків давності не від кримінальної відповідальності, а від призначеного покарання за правилами ч. 5 ст. 74 КК України.

Окрім того, апелянт вказує на те, що в порушення вимог закону, судом не допитано обвинуваченого ОСОБА_5 стосовно обставин вчинення злочинного діяння, зокрема, щодо часу, місця, способу його вчинення, переліку та вартості пошкодженого майна, а лише зазначено у вироку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 підтверджується показаннями потерпілих та допитаних свідків, дослідженими судом протоколами слідчих дій, що містяться в матеріалах кримінального провадження.

Також, слідством та судом першої інстанції не встановлено всіх фактичних обставин справи, у тому числі, спрямованість умислу, мотиви, мета, характер дій ОСОБА_5 , не з`ясовано, чи порушив він своїми діями громадський порядок, чи були вони вчинені з мотивів явної неповаги до суспільства, чи супроводжувалися особливою зухвалістю або винятковим цинізмом.

Апелянт звертає увагу на те, що висунуте ОСОБА_5 обвинувачення містить лише формальне посилання на вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, не кажучи вже про його доведеність, тобто обвинувачення навіть не містить фактичних обставин хуліганських дій, злочинні наміри і бажання діяти в такий спосіб, натомість все обвинувачення щодо цього основане винятково на припущеннях і викладене у формі загальних формулювань.

Тому, апелянт вважає, що суд дав неправильну кваліфікацію діянь ОСОБА_5 , оскільки це соціально-побутовий конфлікт між сусідами. Склад злочину за ч. 1 ст. 296 КК України відсутній. Можливо дрібне хуліганство за ст. 173 Кодексу про адміністративні правопорушення.

Окрім того, обвинувачений звертає увагу на те, що суд першої інстанції, всупереч вимогам п. 1 ч. 3 ст. 374 КПК, у мотивувальній частині вироку виклав формулювання обвинувачення пред`явлене ОСОБА_5 органом досудового розслідування, проте своїх висновків щодо встановлених фактичних обставин справи та формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, не навів.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та захисника, які підтримали апеляційну скаргу, пояснення прокурора, представника потерпілих, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого підлягає до задоволення частково, а вирок суду, як такий, що постановлений з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону - до скасування, виходячи з таких підстав.

Відповідно до положень п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання й, у випадку встановлення передбачених у ст. 49 КПК України підстав та відсутності заперечень з боку обвинуваченого, закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності.

Якщо ж обвинувачений, щодо якого передбачено звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, судове провадження проводиться в повному обсязі в загальному порядку. В цьому разі, якщо обвинувачений визнається винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, суд ухвалює обвинувальний вирок, призначає покарання і на підставі ч. 5 ст. 74, ст. 49 КК України може звільнити від нього засудженого.

З матеріалів кримінального провадження убачається, що 12 червня 2023 року захисником обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокатом ОСОБА_8 було подано клопотання про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, у зв`язку із закінченням давності та закриття кримінального провадження, яке було оголошено в судовому засіданні та підтримано обвинуваченим ОСОБА_5 (т. 2, а.п. 227 -220).

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України суд мав невідкладно розглянути таке клопотання й, у випадку встановлення передбачених у ст. 49 КПК України підстав та відсутності заперечень з боку обвинуваченого, закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності.

Згідно з журналами судових засідань 14 червня 2023 року о 12 годині 17 хвилин суд видалився до нарадчої кімнати по виходу з якої цього ж дня, тобто 14 червня 2023 року, без присутності сторін оголосив повний текст ухвали (т. 2, а.п. 234, 235).

В матеріалах провадження відсутній текст ухвали від 14 червня 2023 року, проте є розписки від 14 червня 2023 року про отримання копії ухвали від 14 червня 2023 року прокурором, представником потерпілого, захисником та обвинуваченим (т. 2, а.п. 239).

Водночас, в матеріалах кримінального провадження є текст вироку Солом`янського районного суду м. Києва від 14 червня 2023 року, щодо якого відсутні записи в журналах судового засідання про його проголошення.

Копія вказаного вироку вручена обвинуваченому ОСОБА_5 13 липня 2023 року.

За таких обставин колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги обвинуваченого щодо порушення судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону при постановленні судового рішення у кримінальному провадженні щодо обвинуваченого ОСОБА_5 .

Вказані порушення вимог кримінального процесуального закону, на думку колегії суддів є істотними, як такі, що перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Окрім того, відповідно до п. 2 ч. 2 с. 412 КПК України судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо за наявності підстав для закриття судом провадження в кримінальній справі його не було закрито, крім випадків, коли провадження може бути закрито лише за згодою підозрюваного, обвинуваченого, який проти цього заперечував.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України істотне порушення вимог кримінального процесуального закону є підставою для скасування судового рішення судом апеляційної інстанції.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що вирок Солом`янського районного суду міста Києва від 14 червня 2023 року щодо ОСОБА_5 підлягає до скасування з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, як це передбачено п. 1 ч. 1 ст. 415 КПК України.

Оскільки судове рішення скасовується з мотивів істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, то доводи апеляційної скарги щодо доведеності винуватості ОСОБА_5 , правильності кваліфікації його дій та підстав звільнення від кримінальної відповідальності і закриття кримінального провадження підлягають перевірці при новому розгляді в суді першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити частково.

Вирок Солом`янського районного суду міста Києва від 14 червня 2023 року щодо ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа №760/5739/20

Провадження № 11-кп/824/96/2024

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_11

Доповідач ОСОБА_1