Справа № 946/4546/24
Провадження № 1-кс/946/1481/24
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2024 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

скаржника ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 , слідчого ОСОБА_6 ,

розглянувши скаргу ОСОБА_3 про скасування постанови старшого слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 від 24.05.2024 про відмову у визнання потерпілим у кримінальному провадженні № 0000518 від 13.04.2024 року,-

В С Т А Н О В И В:

05.06.2024 року скаржник ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою, якою просив скасувати постанову старшого слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 від 24.05.2024 про відмову у визнання потерпілим у кримінальному провадженні № 0000518 від 13.04.2024 року.

Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що 24.05.2024 року ОСОБА_3 звернувся до старшого слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 із клопотаннями, щодо вчинення процесуальних дій у кримінальному провадженні за № 0000518 від 13.04.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. ст. 55, 56, 220 КПК України 28.05.2024 року скаржник ОСОБА_3 отримав постанову слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області від 24.05.2024 року про відмову у визнанні його потерпілим у зазначеному кримінальному провадженні, оскільки вирішити питання про процесуальний статус ОСОБА_3 можливо та лише після проведення необхідних слідчих (розшукових) дій та після отримання висновку судово медичної експертизи щодо ОСОБА_3 , в якому буде встановлено ступінь тяжкості отриманих тілесних ушкоджень та причино наслідковий зв`язок отриманих тілесних ушкоджень із обставинами дорожньо транспортної пригоди, а також після встановлення безпосередньо винної особи.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 та його захисник скаргу підтримали та просили її задовольнити.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні просили відмовити в задоволенні скарги посилаючись на те, що клопотання скаржника ОСОБА_3 наразі не може бути задоволеним.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що в провадженні СВ Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000518 від 13.04.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

24.05.2024 року ОСОБА_3 звернувся до старшого слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 із клопотаннями, щодо вчинення процесуальних дій у кримінальному провадженні за № 0000518 від 13.04.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, а саме допитати ОСОБА_3 в якості потерпілого; допитати ОСОБА_7 в якості свідка; допитати понятих в якості свідків; призначити трасологічну експертизу; призначити автотранспортну експертизу; провести слідчий експеримент щодо того, чи міг ОСОБА_7 уникнути зіткнення і якщо міг, то чому він цього не зробив; вилучити записи двох вуличних відеокамер спостереження з перехрестя на якому сталося ДТП та провести процедуру їх відновлення, вилучити відеореєстратор з автомобіля ОСОБА_7 .

Постановою старшого слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 від 24.05.2024 року відмовлено ОСОБА_3 у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні № 0000518 від 13.04.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Відповідно до ст. 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з положеннями ст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, змагальність сторін, диспозитивність та розумність строків розгляду справи.

Відповідно до п. 18 ч.1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченим нормами КПК, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.5 ст.38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 КПК України, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 5 ст. 55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Разом з тим, у разі встановлення факту неможливості визнання потерпілим конкретної особи, виходячи з кримінально-правової характеристики кримінального правопорушення особа, яка приймає відповідне процесуальне рішення у будь-якому випадку має сформувати свої висновки у такий спосіб, що б вони кореспондували нормам ч. 5 ст. 55 КПК України, оскільки таке процесуальне рішення є кінцевим фактично для особи у кримінальному провадженні, відповідно має бути вмотивованим та зрозумілим, тобто відповідати критеріям законності, обґрунтованості і вмотивованості.

Як вбачається з оскаржуваної постанови слідчого від 24.05.2024 року, в обґрунтування прийнятого рішення про відмову у визнанні потерпілим слідчий посилається на те, що питання про процесуальний статус ОСОБА_3 , можливо вирішити після проведення всіх необхідних слідчих (розшукових) дій, які спрямовані на об`єктивне, повне та неупереджене розслідування обставин кримінального провадження, з метою забезпечення прийняття законних та неупереджених процесуальних рішень, можливе лише після отримання висновку судово-медичної експертизи ОСОБА_3 , в якій буде встановлено ступінь тяжкості отриманих тілесних ушкоджень та причинно-наслідковий зв`язок отриманих тілесних ушкоджень із обставинами дорожньо-транспортної пригоди, а також після встановлення безпосередньо винної особи. Тому, на даний час без отримання висновків експертиз неможливо встановити чи мав водій ОСОБА_3 та водій автомобіля ОСОБА_7 технічну можливість запобігти ДТП та в діях якої особи є причинно-наслідковий зв`язок із вказаною пригодою.

Разом з тим, слідчий суддя дійшов до висновку, що оскаржувана постанова слідчого, не вмотивована належним чином, оскільки містить загальні посилання на можливість вирішення питання про процесуальний статус ОСОБА_3 , після проведення всіх необхідних слідчих (розшукових) дій, які спрямовані на об`єктивне, повне та неупереджене розслідування обставин кримінального провадження. Але відсутні посилання на те, які слідчі дії виконуються та які експертні дослідження призначенні з метою об`єктивного, повного та неупереджене розслідування обставин кримінального провадження, що надасть можливість слідчому вирішити питання процесуального статусу ОСОБА_3 по вказаному кримінальному провадженню.

У відповідності до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

За таких обставин, скарга ОСОБА_3 про скасування постанови старшого слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 від 24.04.2024 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000518 від 13.04.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, підлягає задоволенню виходячи з вищевикладених обставин.

Керуючись ст. ст. 55, 220, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_3 про скасування постанови старшого слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 від 24.05.2024 про відмову у визнання потерпілим у кримінальному провадженні № 0000518 від 13.04.2024 року задовольнити.

Скасувати постанову старшого слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 від 24.05.2024 року про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000518 від 13.04.2024 року за ознаками злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України

Зобов`язати старшого слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 від 10.05.2024 року про визнання ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000518 від 13.04.2024 року за ознаками злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 13.06.2024року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1