Справа № 369/4427/24
Провадження №1-кс/369/983/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.03.2024 року м. Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000027 від 12.03.2024 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Києво-Святошинського районного суду надійшло клопотання прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000027 від 12.03.2024 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Свої вимоги мотивує тим, що сектором дізнання відділення поліції № 5 Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування кримінального правопорушення зареєстрованого 12.03.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000027, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 12.03.2024 до ЧЧ ВП 5 Бучанського РУП ГУНП в Київській області надійшло повідомлення від працівника поліції про те, що в ході перевірки документів у громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , останній повідомив, що зберігає при собі наркотичні речовини. ( ЄО № 2046 від 12.03.2024)

В подальшому, 12.03.2024 о 18:25 год., в порядку ст. 298-2 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України був затриманий ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та в ході особистого обшуку останнього з правої кишені штанів вилучено згорток обмотаний ізолюючою стрічкою, в середині якого знаходився зіп-пакет з кристалічною речовиною блакитного кольору, який в подальшому було поміщено до спец-пакету НПУ № WAR1181923.

На даний час виникла необхідність у проведенні експертизи, яка б могла підтвердити той факт, що вилучена речовина є наркотичною речовиною.

Вищезазначені вилучені речі у відповідності до ст. 98 КПК України визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

У даному випадку на вищевказані речі, необхідно накласти арешт для запобігання можливості його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Метою арешту є збереження вказаного майна як речового доказу в даному кримінальному провадженні, оскільки необхідно встановити чи є вказані речі предметом вчинення злочину, знаряддям вчинення злочину, а також такі що зберегли на собі сліди вчинення злочину.

На підставі вищевикладеного, прокурор просила накласти арешт на спец.пакет НПУ № WAR 1181923, в який поміщено згорток обмотаний ізолюючою стрічкою, в середині якого знаходився зіп-пакет з кристалічною речовиною блакитного кольору. На вказаному спец-пакеті розміщенні пояснювальні написи та підписи учасників протоколу затримання, який було складено 12.03.2024 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході особистого обшуку гр. ОСОБА_4 , задля забезпечення кримінального провадження та запобігання можливості їх пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі та відчуження.

В судове засідання прокурор не з`явилась, в клопотанні просить розгляд проводити у її відсутність.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши клопотання та надані до нього матеріали, слідчий суддя вважає, що в клопотанні слід відмовити, з наступних підстав.

Частиною першою ст.170КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до вищевказаного, об`єкти вилучені в ході особистого обшуку ОСОБА_4 є доказами вчинення кримінального правопорушення, та можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Частиною другою ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до вищезазначеного, збереження речових доказів є збереженням безпосередньо об`єктів вилучених в ході особистого обшуку ОСОБА_4 , що являються доказами вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 1 ст.100КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160 166, 170 174 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст.167КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони зберегли на собі сліди злочину.

Згідно ч. 1 ст.175КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Однак, відповідно до Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» обіг наркотичних речовин є забороненим, а тому ці речі не мають ознак майна, що перебуває у вільному обігу, наркотичні речовини не можуть бути повернуті особам, у яких вони вилучені.

Слід вказати, що завданням арешту майна згідно кримінально-процесуального закону є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження (абз.2 ч.1ст. 170 КПК України).

Слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора щодо накладення арешту на зіп-пакет з кристалічною речовиною фіолетового кольору, не відповідає вимогам кримінально-процесуального закону, зокрема меті арешту.

Прокурором не доведена така мета забезпечення арешту, як збереження речових доказів, для запобігання їх приховування, пошкодження, втрати, знищення, використання або перетворення, оскільки таке майно на даний час вже визнано речовим доказом, та відповідно до Постанови КМУ від 19 листопада 2012 року №1104 «Про затвердження Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», перебуває на відповідному зберіганні в камері зберігання речових доказів, що виключає можливість такого майна бути прихованим, пошкодженим, втраченим, знищеним, використаним або перетвореним.

Окрім цього, в разі визнання, відповідно до висновку експерта, вказаного майна наркотичним засобом, таке майно не може бути повернуте його власнику.

Слід зазначити, що обіг наркотичних речовин є забороненим, а тому ці речі не мають ознак майна, що перебуває у вільному обігу, наркотичні речовини не можуть бути повернуті особам, у яких вони вилучені.

Накладення арешту в даному випадку з метою підтвердження, що вказані речовини є наркотичним засобом суперечить вимогам кримінально-процесуального закону, оскільки у випадку відсутності такого висновку виникають сумніви у кримінально-правовій кваліфікації та наявності в діях особи складу вказаного кримінального правопорушення.

У зв`язку з наведеним, слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора про накладення арешту на майно, є безпідставним та немотивованим, у зв`язку з чим, в його задоволенні слід відмовити.

Слідчий суддя вважає, що відмова в накладенні арешту не тягне за собою виконання вимог п.2 ч.1ст.169 КПК України, оскільки майно, на яке просить прокурор накласти арешт не є тимчасово вилученим в розумінні кримінально-процесуального закону.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000027 від 12.03.2024 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_5