Провадження № 1-кс/127/4594/24
У Х В А Л А

Іменем України

02 квітня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницького області в складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в залі суду клопотання слідчого слідчого відділу Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000243, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий слідчого відділу Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_4 про накладення арешту на майно.

Клопотання мотивовано тим, що слідчим відділом Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000243 від 25.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, в ході проведення якого, з метою збереження речових доказів, виникла необхідність у накладені арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :03:016:0262, площею 0,015 га, яка перебуває у приватній власності ОСОБА_5 .

Слідчий ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, однак попередньо суду надано матеріали кримінального провадження та копії документів зі вказаного кримінального провадження.

Разом з тим, у клопотанні слідчий просив здійснювати розгляд клопотання без виклику власника земельної ділянки.

Відповідно до частини другої статті 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

З огляду на наведене, з метою забезпечення арешту майна, власник земельної ділянки не повідомлявся про розгляд даного клопотання.

Варто також зазначити, що органом досудового розслідування, на даний час, не встановлено місця проживання та перебування власника земельної ділянки, вказана особа ( ОСОБА_5 ) не викликався до слідчого, пояснення у нього. щодо обставин можливого вчинення кримінального правопорушення, не відбиралися, а тому суд позбавлений можливості повідомити особу про розгляд клопотання про арешт майна.

Відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи те, що учасники процесуальної дії в судове засідання не з`явилися, слідчий суддя вважає за можливе розглянути дане клопотання без застосування технічних засобів фіксування.

Дослідивши вказане клопотання та додані до нього матеріали слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення, враховуючи наступне.

Відповідно до частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з абзацом 2 частини першої статті 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. (ч. 2 ст. 170 КПК)

Частиною першою статті 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до частини другої статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З матеріалів справи вбачається, що слідчим відділом Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000243 від 25.05.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000243 від 25.05.2023 слідує, що: «Посадовими особами Вінницької міської ради безпідставно надано дозвіл для забудови земельних ділянок та будівництва на них багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_1 та земельні ділянки передані у приватну власність, можливо, у межах прибережно-захисної смуги».

Обґрунтовуючи клопотання слідчим зазначається, що досудовим розслідуванням встановлено, що 16.05.2023 до Вінницької окружної прокуратури надійшло колективна скарга жителів вулиць Чумацької, Кооперативної, Дж.Мейса, Тропініна м. Вінниці від 09.05.2023 щодо незаконної передачі у приватну власність земельних ділянок.

Так, у скарзі зазначається, що відповідно до переліку об`єктів щодо першочергового капітального ремонту міських вулиць та доріг було включено вулицю Чумацьку, а саме ділянку дороги від АДРЕСА_2 , на умовах дольової участі мешканців. Після чого, було виготовлено проект, проведено процедуру Державних закупівлі та укладено трьохсторонню угоду для проведення робіт.

Однак, в ході попередніх досліджень перед виконанням робіт встановлено, що частина дороги знаходиться в межах земельних ділянок з кадастровими номерами :03:016:0073; :03:016:0071; :03:016:0106; :03:016:0105; :03:016:0104 та :03:016:0103 (цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд), які відповідно до інформації Державного земельного кадастру перебувають у приватній власності, що є порушення пункту "а" частини 4 статті 83 Земельного кодексу України, так як проїзди є землями загального користування населених пунктів, які не можуть передаватися у приватну власність.

Вищезгадані земельні ділянки передані в приватну власність за рахунок території «Липового гаю», а також прибережної захисної смуги водного об`єкту, що є порушенням земельного та водного кодексів України.

Крім того, на сусідніх земельних ділянках з кадастровими номерами :03:016:0259, :03:016:0260, :03:016:0261, :03:016:0257, :03:016:0262, :03:016:0258, які також розташовані в межах прибережної захисної смуги, здійснюється будівництво блокованих будинків, фундамент яких розташований приблизно в 5 метрах до урізу води.

У ході досудового розслідування, з метою з`ясування обставин кримінального провадження, до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області скеровано запит щодо наявності технічної документації про встановлення меж ПЗС в районі місця розташування земельних ділянок з кадастровими номерами :03:016:0259, :03:016:0260, :03:016:0261, :03:016:0257, :03:016:0262, :03:016:0258, :03:016:0196.

Відповідно до отриманої інформації документація по встановленню прибережної захисної смуги водного об`єкту в районі місця розташування вказаних земельних ділянок - не розроблялась, відтак межі прибережної захисної смуги навколо такого водного об`єкта мають визначатися відповідно до ст. 88 Водного кодексу України.

Також, з метою фіксації обставин кримінального провадження проведено огляди земельних ділянок з кадастровими номерами :03:016:0073; :03:016:0071; :03:016:0106; :03:016:0105; :03:016:0104; :03:016:0103; :03:016:0259; :03:016:0260; :03:016:0261; :03:016:0257; :03:016:0262; :03:016:0258, за результатами яких складено плани існуючого стану використання земельних ділянок (горизонтальна зйомка).

Відповідно до складених планів, на яких відображено межі прибережної захисної смуги відповідно до ст. 88 Водного кодексу України (25 метрів та 50 метрів), земельні ділянки :03:016:0073, :03:016:0071, :03:016:0106, :03:016:0105, :03:016:0259, :03:016:0260, :03:016:0261, :03:016:0257 знаходяться в межах прибережної захисної смуги (25 метрів), :03:016:0262 та :03:016:0258 в межах прибережної захисної смуги (50 метрів), через земельні ділянки :03:016:0071; :03:016:0106; :03:016:0105; :03:016:0104; :03:016:0103 проходять ЛЕП, комунальні мережі, а також через них проходить проїжджа частина вул. Чумацької.

Відтак, на думку органу досудового розслідування, Вінницькою міською радою було неправомірно передано у приватну власність вказані вище земельні ділянки.

Крім того, як було встановлено під час огляду, на земельних ділянках з кадастровими номерами :03:016:0259, :03:016:0260, :03:016:0261, :03:016:0257, :03:016:0262, :03:016:0258 здійснюється будівництво 6 зблокованих будинків, з них 4 - двоповерхові, 2 трьохповерхові.

Відповідно до Плану зонування м. Вінниця зазначені земельні ділянки знаходяться на території індивідуальної садибної житлової забудови Ж-1.

Крім того, планом зонування визначено переважні види забудови та іншого використання земельних ділянок:

- одноквартирні житлові будинки окремо стоячі поверховістю до 2-х поверхів (2 житлових поверхи із горищем або 1 житловий та мансардний поверх), з присадибною ділянкою;

- одноквартирні житлові будинки зблоковані поверховістю до 2-х поверхів (2 житлових поверхи із горищем або 1 житловий та мансардний поверх) (блокування допускається не більше ніж з однією стороною житлового будинку по межі земельних ділянок), з присадибною ділянкою;

- господарські будівлі та споруди;

- житлові будинки підвищеного комфорту поверховістю до 3-х поверхів (без врахування мансардного поверху);

- котеджів (житло І-ї категорії) з поверховістю до 3-х поверхів (без врахування мансарди);

- існуючі індивідуальні садибні житлові будинки (індивідуальні багатоквартирні житлові будинки) із блокуванням більше ніж однією стороною.

Таким чином, об`єкти будівництва, які розташовані на зазначених земельних ділянках не відповідають плану зонування м. Вінниці.

Поряд із цим, в ході досудового розслідування встановлено, що земельні ділянки з кадастровими номерами :03:016:0259, :03:016:0260, :03:016:0261, :03:016:0257, :03:016:0262, :03:016:0258 утворилися в наслідок поділу земельної ділянки з кадастровим номером :03:016:0196.

Вивченням матеріалів технічних документацій встановлено, що за результатами відбулася зміна форми та координатів кутів зовнішніх меж землекористування, а також встановлених обмежень, що є грубим порушенням земельного законодавства.

З метою з`ясування усіх обставин кримінального провадження, в ході досудового розслідування призначено судові земельно-технічні та будівельно-технічна експертизи, проведення яких доручено експертам Вінницького НДЕКЦ МВС України.

Постановою слідчого від 19.03.2024 земельна ділянка з кадастровим номером :03:016:0262 визнана речовим доказом у кримінальному провадженні №0000243.

Згідно з пунктом першим частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до частини третьої статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як було зазначено вище, відповідно до статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як зазначено вище, обґрунтовуючи клопотання слідчим зазначається, що досудовим розслідуванням встановлено, що 16.05.2023 до Вінницької окружної прокуратури надійшло колективна скарга жителів вулиць Чумацької, Кооперативної, Дж.Мейса, Тропініна м. Вінниці від 09.05.2023 щодо незаконної передачі у приватну власність земельних ділянок.

Однак, належних та допустимих доказів на підтвердження того, що земельна ділянка з кадастровим номером :03:016:0262 незаконно передана у приватну власність ОСОБА_5 чи будь-яким іншим особам матеріали справи не містять.

При цьому. як встановлено судом, органом досудового розслідування, на даний час, не встановлено місця проживання та перебування першочергового та наступних власників земельної ділянки, вказані особи не викликався до слідчого, пояснення у них, щодо обставин можливого вчинення кримінального правопорушення, не відбиралися, а тому, на даний час, слідчим не з`ясовано яким саме чином, на підставі яких документів та в якому порядку набувалося право власності на зазначену вище земельну ділянку.

Як зазначено слідчим у клопотанні, з метою з`ясування усіх обставин кримінального провадження, в ході досудового розслідування призначено судові земельно-технічні та будівельно-технічна експертизи, проведення яких доручено експертам Вінницького НДЕКЦ МВС України.

Однак, вказані експертизи не завершені, а відтак твердження про незаконність передачі у приватну власність земельних ділянок є передчасним.

В той же час, постанова слідчого про визнання земельних ділянок речовими доказами у кримінальному провадження є суто формальною, оскільки містить лише припущення слідчого, щодо можливо незаконної передачі у приватну власність земельних ділянок.

Зважаючи на вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку про те, що на даний час відсутні підстави для твердження, що земельна ділянка з кадастровим номером :03:016:0262, незаконно передана у власність фізичним особам, а відтак відсутні підстави для твердження, що ця земельна ділянка має значення речового доказу, в розумінні статті 98 КПК України, у кримінальному провадженні №0000243.

Як уже зазначалося, частиною другою статті 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Однак, надаючи оцінку обґрунтованості клопотання слідчого про накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :03:016:0262, площею 0,015 га, яка перебуває у приватній власності ОСОБА_5 , слідчий суддя враховує, що слідчим не доведено наявності будь-якої правової підстави для накладення арешту на вилучене майно.

Відповідно до частини першої статті 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку про необґрунтованість клопотання та відсутність підстав для його задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого слідчого відділу Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000243, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя