Справа № 752/4040/23
Провадження №: 1-кп/752/931/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.04.2024 м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

потерпілої ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві кримінальне провадження № 0000018, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.01.2023 за обвинуваченням

ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Києві, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, освіта вища, працевлаштований (науковий співробітник Інституту фізики Національної академії наук України), одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

ОСОБА_9 , діючи в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно з якою кожен має право на повагу до його гідності, ст. 29 Конституції України, яка передбачає, що кожна людина має право на особисту недоторканість, а також в порушення вимог Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" умисно, протиправно, систематично у період часу з 08.01.2022 по 02.01.2023 вчиняв відносно своєї рідної сестри ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , психологічне насильство, яке виразилося у висловлюваннях на адресу потерпілої словесних образ, нецензурної лайки, приниженні честі й гідності, погрозах фізичною розправою, що призвело до психотравмуючих наслідків для потерпілої - психологічних страждань, погіршення якості життя останньої.

Так, 08.01.2022 близько 14:30 за місцем свого мешкання та мешкання потерпілої у квартирі АДРЕСА_1 , обвинувачений погрожував та принижував сестру ОСОБА_12 , вчинив з нею сварку, вилив в унітаз приготовлену для лежачої онкохворої матері їжу.

04.08.2022 приблизно о 06:00 обвинувачений, перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, ображав нецензурної лайкою ОСОБА_12 , погрожував фізичною розправою та принижував честь і гідність потерпілої.

Надалі 03.09.2022 о 19:50 за адресою: АДРЕСА_1 , обвинувачений, діючи умисно, ображав нецензурної лайкою потерпілу, погрожував фізичною розправою та принижував її честь і гідність.

За кожною описаною датою вчинення психологічного насильства ОСОБА_9 було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Відповідно будучи особою, котра неодноразово притягалася до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, зокрема відносно своєї рідної сестри, обвинувачений належних висновків для себе не зробив і перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел на подальше систематичне вчинення домашнього насильства, 02.01.2023 продовжив вчиняти домашнє насильство щодо цієї ж потерпілої, адже ображав ОСОБА_12 нецензурної лайкою, погрожував їй фізичною розправою, принижував честь і гідність.

Описані систематичні дії з боку обвинуваченого у підсумку призвели до психологічних страждань потерпілої, адже неодноразова негативна продовжувана поведінка рідного брата була для неї психотравмуючою.

Описане вище вказує на доведеність у діях обвинуваченого ознак кримінального правопорушення за ст. 126-1 КК України.

Докази, які підтверджують встановлені судом обставини

З показань обвинуваченого і потерпілої судом встановлено, серед іншого, що обвинувачений та потерпіла проживають в комунальній квартирі, де станом на лютий 2022 року одну з кімнат, належних родині ОСОБА_9 , займала покійна ОСОБА_11 (матір обвинуваченого і потерпілої), другу кімнату - ОСОБА_12 , третю кімнату - ОСОБА_9 , його дружина та малолітня на той час донька, решту кімнат - сусіди. У 2021 та 2022 роках матір ОСОБА_9 страждала на онкозахворювання, не вставала з ліжка, нею опікувалася дочка ОСОБА_12 . Після початку повномасштабного вторгнення та станом на час постановлення вироку дружина та дочка ОСОБА_9 у вищевказаній квартирі не проживають. Матір ОСОБА_9 померла. Після дачі показань в суді ОСОБА_12 виїхала з України.

У ході судового розгляду обвинувачений винуватість за ст. 126-1 КК України не визнав, надав покази, а також відповіді на запитання прокурора, суду, за змістом яких його сестра ОСОБА_12 не є членом його сім`ї, адже його сімє`ю є його дружина та дочка, яких він відправив на Західну Україну, бо там безпечніше жити в сучасних умовах щоденних загроз від країни агресора. З сестрою, з якою проживав в одній квартирі, не спілкувався близько 20-ти років, до того, як їх матір не злягла, остання вела нічний спосіб життя, вони бачилися лише вранці, за неї все робила матір. У сестри сварливий характер, кримінальну провадження щодо нього виникло через те, що ОСОБА_12 хотіла йому завдати неприємностей, нашкодити йому, бо він їй не подобається. Коли сестра стала доглядати матір, то вони часто сварилися, сварки виникали на пустому місці, за правилом "слово за слово". ОСОБА_12 часто викликала поліцію на нього, на його жінку. Нецензурні висловлювання під час сварок з потерпілою допускав, фізично не кривдив, не ударяв. Погрози на адресу сестри міг висловлювати, але зараз достеменно не пам`ятає цього. 08.01.2022, 04.08.2022, 03.09.2022 дійсно відбувалися сварки з сестрою, поліція додому до них приїжджала, пояснення він не складав, до суду не приходив. Що відбувалося 02.01.2023 не пам`ятає.

Зокрема 03.09.2022 виникла сварка через те, що він, в процесі підробітків лагодив чужий бойлер та залишив перевіряти його справність. ОСОБА_12 бойлер вимкнула, щоб матері не було жарко у кімнаті. Але бойлер не міг стати причиною того, що у кімнаті стане жарко. Був емоційно збудженим, подробиць не пам`ятає.

Сповіщень про виклик до суду у справах про адміністративні правопорушення не отримував, бо у нього зламався телефон, проте хотів відслідковувати справи про адміністративні правопорушення щодо себе в інтернеті. До суду з запитами не звертався для отримання копії постанови за ст. 173-2 КУпАП, судові рішення про свою винуватість не оскаржував.

Алкогольні напої вживає, вважає, що не має соціальних негараздів та залежності від алкоголю, проблем з психічним здоров`ям не має.

При цьому обвинувачений зауважив, що розмахування руками, голосна балачка, та надмірна емоційність - це його природна поведінка, нецензурні вислови він знає, проте ними не спілкується. У колективі його цінують, він має лише два записи у трудовій книжці, викладає студентам, які є успішними і мають відзнаки на олімпіадах.

До нього також застосовувалося психологічне насильство, проте на сестру він не наговорюватиме. Сусідка ОСОБА_14 ставиться до нього неприязно, наносила йому фізичні травми, через які він звертався до лікаря та до поліції, а тому її показання проти нього є сумнівними.

Висновок судової експертизи не визнає, бо сестра наговорила на нього.

Позиція обвинуваченого щодо невизнання винуватості оцінюється судом критично, зокрема з огляду на показання потерпілої та свідка.

Так, потерпіла ОСОБА_12 під час свого допиту надала показання та відповіді на запитання сторін і суду, за змістом яких ОСОБА_9 є її рідним братом. Вони проживають у комунальній квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , де одну кімнату займала їх матір, другу - вона, третю - брат з родиною (жінкою та донькою). Біда сімї - це хронічний алкоголізм ОСОБА_9 , який у стані алкогольного сп`яніння не завжди розуміє, що робить. Вона доглядала хвору матір, яка важко хворіла, страждала на сильні болі, отримувала наркотичні препарати для знеболення. Переживання за матір були постійні та ранили їй душу, постійно перебувала у важкому психологічному пригніченому стані. Натомість поведінка брата не сприяла покращенню атмосфери, ОСОБА_9 нічим не допомагав, вчиняв при матері сварки, кричав, кидався, заважав мити матір, не дослухався до прохань вийти з кімнати, коли остання була оголена і вона ( ОСОБА_12 ) її мила, агресивно реагував на зауваження, одного разу боляче врадив по голові тричі, іншого разу врадив по обличчю картонною коробко і це було зроблено не для спричинення фізичного болю, а для приниження, знущання. Майже на кожен випадок прояву агресії вона викликала поліцію. Зокрема 08.01.2022, 04.08.2022, 03.09.2022, 02.01.2023, коли брат погрожував, принижував, ображав словесно, у тому числі нецензурними висловами. Проте після постановлення судових рішень до брата за ст. 173-2 КУпАП його поведінка не змінювалася. Від його погроз навіть переживала за своє життя, боялася, що він може її вбити. Коли тверезів, то вибачався. При цьому, він і до своєї дружини і дочки ставився агресивно, розбив жінці ніс на очах у дитини, дочка часто кричала і плакала. Це чули сусіди.

Від поведінки брата та його ставлення до себе відчувала пригнічення, психологічно страдала, якість життя безумовно погіршилася.

Свідок ОСОБА_14 під час свого допиту надала показання та відповіді на запитання сторін і суду, за змістом яких вона з ОСОБА_12 і ОСОБА_9 є сусідами. Була очевидцем того, що ОСОБА_12 викликала наряди поліції на свого брата, через те, що останній її ударив, коди ще була жива їх матір. Того, як ОСОБА_9 наносив удар сестрі не бачила,знає він ОСОБА_12 . У кімнатах ОСОБА_9 часто ставалися сварки, це було чутно, зокрема щодо дружини і дочки ОСОБА_9 , на якого скаржилися і покійна матір і його сестра, дочка сильно плакала вночі. Своїми очима бачила як від свою дружини за коси тягав у місцях загального користування у їх комунальній квартирі. ОСОБА_9 часто зловживає алкогольними напоями. Коли тверезий не конфліктує. Скільки разів до квартири навідувалася на виклики дружини і сестри ОСОБА_9 поліція не пам`ятає , проте неодноразово. Сама також постраждала від дій обвинуваченого, мала синці.

Сукупність досліджених судом доказів у справі свідчить про доведеність вини ОСОБА_9 за ст. 126-1 КК України, адже підтверджується фактичними даними, які містяться у представлених стороною обвинувачення доказах, а саме:

-рапорті від 03.01.2023 старшого інспектора ОСОБА_18 про систематичність вчиненні домашнього насильсива ОСОБА_9 відновідно до постанов Голосіївського районного суду міста Києва від 08.01.2022 № 752/1245/22, від 18.10.2022 від № 752/12905/22, від 18.10.2022 № 752/12995/22 та про необхідність внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань;

-заяві про кримінальне правопорушення та іншу подію від 03.01.2023 від ОСОБА_12 , де вказано, що 02.01.2023 за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вчиняє домашнє насильство щодо неї по теперішній час;

-заяві про залучення в якості потерпілої від 04.01.2023;

-постанові про проведення амбулаторної комісійної судової психолого-психіатричної експертизи від 16.01.2023;

-висновку комплексної судової психолого-психіатричної експертизи від 26.01.2023 № 773 Державної установи "Інститут психіатрії, судово-психіатричноїх експертизи та моніторигну наркотиків Міністерства охорони здоров`я України", де за наслідками експертного дослідження зроблено висновок про те, що періодичні сімейні конфлікти, обумовлені поведінкою брата, постають для ОСОБА_12 психотравмуючими, супроводжуються переживаннями, приниженням, неможливістю повноцінного відпочинку працюючої особи, необхідністю утримання родини, що знижує якість життя ОСОБА_12 та погіршує її соціальну функціонування;

-постанові Голосіївського районного суду міста Києва від 21.02.2022 у справі № 752/1245/22, за якою ОСОБА_9 було визнано винуватим за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (потерпіла ОСОБА_12 );

-постанові Голосіївського районного суду міста Києва від 18.10.2022 у справі № 752/12995/22, за якою ОСОБА_9 було визнано винуватим за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП (потерпіла ОСОБА_12 );

-постанові Голосіївського районного суду міста Києва від 18.10.2022 у справі № 752/12905/22, за якою ОСОБА_9 було визнано винуватим за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП (потерпіла ОСОБА_12 ).

Відомості про вчинення кримінального правопорушення за ст. 126-1 КК України були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі матеріалів правоохоронних органів (рапорта) 04.01.2023 за № 0000018 з наступною фабулою: "з 08.01.2022 по теперішній час ОСОБА_9 систематично вчиняє домашнє насильство відносно рідної сестри ОСОБА_12 ".

Вказані докази є належними та допустимими, отримані у встановленому порядку, у сукупності з показаннями потерпілої та свідків підтверджують встановлені обставини щодо вчинення ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, а саме: домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань погіршення якості життя потерпілої особи.

Щодо незгоди обвинуваченого з тим, що рідна сестра не є його сімє`ю і він не вчиняв домашнього насильсива, суд вважає за доцільне послатися на положення Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству".

Так, у ст. 1 цього Закону закріплено, що кривдником слід розглядати особу, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі, а особа, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала особа), - це особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі.

У ч. 2, 3 ст. 3 названого Закону закріплено, що дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: 1) подружжя; 2) колишнє подружжя; 3) наречені; 4) мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); 5) особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; 6) особи, які мають спільну дитину (дітей); 7) батьки (мати, батько) і дитина (діти); 8) дід (баба) та онук (онука); 9) прадід (прабаба) та правнук (правнучка); 10) вітчим (мачуха) та пасинок (падчерка); 11) рідні брати і сестри; 12) інші родичі: дядько (тітка) та племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри, двоюрідний дід (баба) та двоюрідний онук (онука); 13) діти подружжя, колишнього подружжя, наречених, осіб, які мають спільну дитину (дітей), які не є спільними або всиновленими; 14) опікуни, піклувальники, їхні діти та особи, які перебувають (перебували) під опікою, піклуванням; 15) прийомні батьки, батьки-вихователі, патронатні вихователі, їхні діти та прийомні діти, діти-вихованці, діти, які проживають (проживали) в сім`ї патронатного вихователя.

Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству поширюється також на інших родичів, інших осіб, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, за умови спільного проживання, а також на суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.

Зважаючи на викладене, засновуючись на своєму внутрішньому переконані, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд доходить висновку про повну доведеність вини ОСОБА_9 у вчиненні домашнього насильства.

Підстав для виходу за межі висунутого обвинувачення чи його зміни суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Під час судових дебатів прокурор оголосила міркування щодо міри необхідного покарання, послалася на можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства внаслідок призначення йому громадських робіт та застосуванням обмежувальних заходів.

Потерпіла під час свого допиту, вказувала на те, що хотіла затвердження угоду про примирення, проте брат не пішов їй на зустріч, просила обвинуваченого не карати, бо його пробачила і їх матір перед смертю просила їх примиритися.

Обвинувачений зауважив на тому, що не є кривдником та злочинцем, проте і не зможе виконувати громадські роботи, адже отримав травму спини два роки тому.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому суд, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, умови вчинення кримінально-карного діяння, особу потерпілої, домашню обстановку, особу винного, який судимостей немає, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, має постійне місце реєстрації, де постійно проживає, одружений, має неповнолітню дитину, має вищу освіту, офіційно працевлаштований, отримував подяки за професійну діяльність, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно.

Обставин, що пом`якшують та/або обтяжують покарання не встановлено.

Підстави для застосування при призначенні покарання приписів ст. 69, 74 КК України у цьому провадженні відсутні.

За таких обставин, відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання в межах санкцій того кримінального закону, за яким він визнається винуватим, а саме у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік з покладенням обов`язків за ч. 2 ст. 59-1 КК України. На переконання суду застосування в якості покарання громадських робіт, за наявності скарг обвинуваченого на стан свого хребта та куприка, у подальшому може спричинити перешкоди у належному виконанні вироку.

Статтею ст. 91-1 КК України унормовано, що в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів, відповідно до якого (яких) на засудженого можуть бути покладені певні обов`язки, а саме: заборона перебувати в місці спільного проживання з особою, яка постраждала від домашнього насильства; обмеження спілкування з дитиною у разі, якщо домашнє насильство вчинено стосовно дитини або у її присутності; заборона наближатися на визначену відстань до місця, де особа, яка постраждала від домашнього насильства, може постійно чи тимчасово проживати, тимчасово чи систематично перебувати у зв`язку з роботою, навчанням, лікуванням чи з інших причин; заборона листування, телефонних переговорів з особою, яка постраждала від домашнього насильства, інших контактів через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб; направлення для проходження програми для кривдників або пробаційної програми. Заходи, передбачені частиною першою цієї статті, застосовуються до особи, яка на момент вчинення домашнього насильства досягла 18-річного віку. Заходи, передбачені ч. 1 першою цієї статті, можуть застосовуватися на строк від одного до трьох місяців і за потреби можуть бути продовжені на визначений судом строк, але не більше як на 12 місяців.

Керуючись приписами ст. 91-1 КК України, суд вважає за належне застосувати до обвинуваченого обмежувальний захід та покласти на нього обов`язок пройти програму для кривдників, тривалістю 1 місяць.

На переконання суду, покарання, що застосовується за цим вироком у поєднанні з вказаним обмежувальним заходом відповідатиме ч. 2 ст. 50 КК України, критерію гуманності й справедливості та не потягне за собою порушення засад виваженості, включатиме розумний баланс між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, не становитиме надмірного тягаря для обвинуваченого та не порушуватиме інтересів потерпілої.

Запобіжний захід у кримінальному провадженні не обирався і підстав для його застосування наразі не вбачається.

Наявність речових доказів та процесуальних витрат не встановлена.

Керуючись ст. 91-1 КК України, ст. 368, 370, 374, 394, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік.

Відповідно до ч. 2 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_9 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи.

На підставі п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України з метою реалізації положень Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу з цими явищами застосувати до ОСОБА_9 обмежувальний захід, відповідно до якого покласти на нього обов`язок пройти програму для кривдників строком на 1 (один) місяць, для чого направити його до спеціально-уповноваженої установи (Центр у справах сім`ї та жінок "Родинний дім" Голосіївського району ( м. Київ, просп. Науки, 18 ).

Контроль за поведінкою ОСОБА_9 у частині застосованого обмежувального заходу відповідно до ч. 4 ст. 91-1 КК України покласти Центр у справах сім`ї та жінок "Родинний дім" Голосіївського району (м. Київ, просп. Науки, 18).

Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня проголошення до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1