10.07.2024 Справа № 756/7018/24
№ 1-кп/756/1325/24
№ 756/7018/24
В И Р О К

іменем України

10 липня 2024 року Оболонський районний суд м. Києва

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України, неодруженого, не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- вироком Подільського районного суду м. Києва від 14.02.2022 за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України, звільненого від відбування покарання з іспитовим строком в 1 рік,

- вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 07.06.2023 за ч. 4 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України, до покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и в:

08 квітня 2024 року, близько 23 год. 50 хв., у ОСОБА_5 , який перебував поряд із під`їздом АДРЕСА_3 , та побачив потерпілого ОСОБА_6 , виник умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна із застосуванням насильства (грабіж), яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно, в умовах воєнного стану, а саме шкіряної сумки чорного кольору, яка належить ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, бажаючи збагатитись за рахунок чужого майна, підійшов до ОСОБА_6 та кулаком наніс йому удари в обличчя, від чого останній впав на асфальт. Після цього, ОСОБА_5 забрав належну ОСОБА_6 шкіряну сумку чорного кольору, вартістю 412 грн., в якій знаходилось майно належне останньому, а саме: гаманець чорного кольору вартістю 250 грн., грошові кошти на загальну суму 1 900 грн., мобільний телефон марки «Redmi Note 12» вартістю 6 224 грн. 40 коп., паспорт (ID картка) виданий на ім`я ОСОБА_6 , запальничку, зв`язку ключів від квартири, та з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Внаслідок вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 8 786 грн. 40 коп.

У судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину визнав, зокрема показав, що дійсно 08 квітня 2024 року, близько 23 год. 50 хв., він, перебуваючи поблизу під`їзду, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , зустрів потерпілого ОСОБА_6 , якому наніс удари рукою в обличчя та заволодів його сумкою, у якій знаходились грошові кошти, мобільний телефон, документи та ключі. Свою вину у вчиненні ним злочину визнав повністю, розкаявся у вчиненому, вид та вартість викраденого майна не оспорює.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їхньої позиції немає; останнім роз`яснено, що у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин, суд вважає, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, доведена в повному обсязі.

Дії ОСОБА_5 повинні бути кваліфіковані за ч. 4 ст. 186 КК України, оскільки він вчинив дії, що виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому повторно, в умовах воєнного стану.

Вирішуючи питання про призначення виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи покарання ОСОБА_5 , суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким, вчиненим із прямим умислом, а також обставину, що пом`якшує покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає, що обвинувачений щиро покаявся.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Крім цього, при обранні обвинуваченому ОСОБА_5 міри покарання судом враховується його відношення до вчиненого, матеріали, що його характеризують, зокрема те, що обвинувачений офіційно не працевлаштований, неодружений, на обліку в лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі оскільки вважає, що з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину та особи винного, його перевиховання та виправлення не можливі без відбування вказаного покарання.

Суд не знаходить підстав для застосування до обвинуваченого статей 69, 75 КК України.

Одночасно суд застосовує вимоги ст. 71 КК України, оскільки ОСОБА_5 до повного відбуття покарання, яке було визначено вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 07.06.2023, вчинив вищевказане кримінальне правопорушення.

Враховуючи обраний вид покарання, наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд, приймаючи до уваги обставини, визначені пунктами 2-4 ст. 178 КПК України, вважає необхідним до набрання вироком законної сили залишити без зміни обраний обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Питання щодо речових доказів суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 100 КПК України.

Питання процесуальних витрат суд вирішує з урахуванням приписів Глави 8 КПК України. Цивільний позов не заявлено.

Керуючись статтями 370, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 7 років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 07.06.2023, визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 7 років 1 місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту взяття під варту, а саме з 09 березня 2024 року.

Запобіжний захід ОСОБА_5 у виді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор», до набрання вироком законної сили - залишити без зміни.

Стягнути з ОСОБА_5 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) процесуальні витрати за проведення судової експертизи в сумі 380 (триста вісімдесят) гривень (Номер рахунку (IBAN): UA0126618).

Речові докази по справі, а саме майно, що стало предметом грабежу, - залишити за належністю ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя ОСОБА_1