Справа № 359/113/24
Провадження № 1-кп/359/327/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2024 м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

представників власника майна ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні під з повною аудіо та відео фіксацією кримінальне провадження №0001246 від 13.10.2023, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 3 ст. 362 КК України, клопотання представника власника майна - адвоката ОСОБА_6 , про скасування арешту майна,

в с т а н о в и в:

У проваджені Бориспільського міськайонного суду Київської області перебуває на розгляді кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1,3 ст. 362 КК України.

Представник ОСОБА_6 , що діє в інтересах АТ «ЗАКРИТИЙ НЕДИВЕРСИФІКОВАНИЙ ВЕНЧУРНИЙ КОРПОРАТИВНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ ФОНД «КІНСЕЙЛ», заявив клопотання про скасування арешту на земельну ділянку, що на праві приватної власності належить вищезазначеному акціонерному товариству.

В клопотанні зазначив, що ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 24.07.2023 року у провадженні 759/13231/23, в рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001246 від 13.10.2021 року, накладено арешт на земельну ділянку із кадастровим номером :07:003:0191, загальною площею 0,6205 га за адресою: АДРЕСА_1 , із позбавленням права відчуження, розпорядження та користування, в тому числі забороною здійснювати будь-які будівельні роботи на зазначеній земельній ділянці; встановлено заборону особам, що здійснюють державну реєстрацію прав на нерухоме майно, вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та інших реєстрів. При дослідженні представником АТ «КІНСЕЙЛ» клопотання прокурора про накладення арешту на вищезазначену земельну ділянку, було виявлено, що прокурором разом з клопотанням про арешт не було подано постанову, якою дану земельну ділянку визнано речовим доказом. В клопотанні прокурор просив накласти арешт на земельну ділянку АТ «КІНСЕЙЛ» на підставі п.1 ч.2, 3 ст. 170 КПК України з метою збереження речових доказів. При цьому прокурор зазначав, що земельна ділянка постановою від 17.02.2022 року визнана речовим доказом, однак не надав таку постанову до суду. Тому представник вважає, що ухвала про накладення арешту на земельну ділянку є необґрунтованою.

Представники ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , в судовому засіданні підтримали клопотання та просили його задовольнити з підстав зазначених вище.

Обвинувачений ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_5 не заперечували проти задоволення клопотання у зв`язку з тим, що предмет злочинного посягання, який інкримінується обвинуваченому, це несанкціоновані дії з інформацією, а не предмет арешту.

Прокурор ОСОБА_3 не підтримав клопотання представника ОСОБА_6 та заперечував проти його задоволення.

Ознайомившись із клопотанням, враховуючи позицію учасників судового розгляду, суддя дійшов до такого висновку.

Згідно із ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 3 вказаної статті у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17.07.1997, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

24.07.2023 року ухвалою Святошинського районного суду міста Києва, у провадженні 759/13231/23, в рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001246 від 13.10.2021 року накладено арешт на земельну ділянку із кадастровим номером :07:003:0191, загальною площею 0,6205 га за адресою: АДРЕСА_1 , із позбавленням права відчуження, розпорядження та користування, в тому числі забороною здійснювати будь-які будівельні роботи на зазначеній земельній ділянці; встановлено заборону особам, що здійснюють державну реєстрацію прав на нерухоме майно, вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та інших реєстрів.

Частиною 1 ст. 174 КПК України передбачено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Зі змісту клопотання представника володільців майна встановлено, що у справі відсутні обставини, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне користування особою його майном та обумовлювали арешт земельної ділянки, що на праві приватної власності належить АТ «КІНСЕЙЛ».

Також на момент звернення прокурора з клопотанням про арешт майна та постановлення слідчим суддею вказаної ухвали, прокурором не було долучено постанову, якою дану земельну ділянку визнано речовим доказом. Дана інформація відсутня і в реєстрах обвинувальних актів.

З огляду на те, що фактично органом досудового розслідування не доведено, що застосування цього заходу є дієвим, суддя у відповідності до вимог чинного законодавства, прийшов до переконання, що у подальшому арешті майна відпала потреба та з метою забезпечення спів- розмірності права власника на майно, вважає необхідним скасувати арешт на майно, накладений 24.07.2023 року ухвалою Святошинського районного суду міста Києва.

Керуючись ст19, 41 Конституції України, ст. ст. 16, 100, 131-132, 170-174, 376 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання представника власника майна- адвоката ОСОБА_6 , задовольнити.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва ОСОБА_8 від 24.07.2023, у провадженні № 759/13231/23, на земельну ділянку із кадастровим номером :07:003:0191, загальною площею 0,6205 га, яка на праві приватної власності належить Акціонерному товариству «ЗАКРИТИЙ НЕДИВЕРСИФІКОВАНИЙ ВЕНЧУРНИЙ КОРПОРАТИВНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ ФОНД «КІНСЕЙЛ».

Ухвала суду окремому оскарженню не підлягає.

Повний текст буде проголошено о 08:30 12.06.2024.

Головуючий суддя ОСОБА_1