справа № 462/1092/16-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2024 року Залізничний районний суд міста Львова

в складі :

головуючого - судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, зареєстрованого на АДРЕСА_1 , раніше не судженого

за ч. 1 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В :

обвинувачений ОСОБА_4 12 грудня 2015 року о 03.30 год. перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на вул. Вигоди, 64 у м. Львові в приміщенні сауни «Релакс», з метою заподіяння умисного тілесного ушкодження, на грунті виниклого конфлікту внаслідок ревнощів із потерпілим ОСОБА_6 , тримаючи в руці ніж, наніс йому два удари в ділянку живота, внаслідок чого, заподіяв потерпілому ОСОБА_6 , рану, яка проникла в черевну порожнину з наскрізним пошкодженням лівої долі печінки, що відноситься до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент її спричинення і поранення ворітної вени та рану передньої черевної стінки і лівої клубової ділянки, які відносяться до легкого ступеня тяжкості та утворилися внаслідок дії колюче-ріжучого предмету.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою винність у скоєному частково заперечив та пояснив, що 12 грудня 2015 року, він з дружиною ОСОБА_7 зустрівшись зі знайомим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , вирішили піти у сауну «Релакс» на вул. Вигоди, 64, у м. Львові. ОСОБА_9 самовільно запросила до них ще незнайомих йому хлопців, серед яких був потерпілий ОСОБА_6 . Відпочиваючи, він вийшов з сауни та побачив, що його дружини ОСОБА_7 , немає та почув звуки насильства у туалеті. Він підійшов до дверей туалету та намагався їх відкрити, однак йому не вдалось, тому він взяв кредитну картку, щоб відімкнути двері. Відчинивши двері, з туалету вийшов потерпілий ОСОБА_6 , який усміхнувся та пройшов повз. Після цього він вдарив його в живіт кулаком та пластиковою банківською карткою, а потерпілий вдарив його у відповідь в обличчя. Після цього, потерпілий ОСОБА_6 впав. Інші особи, що були присутні почали кричати щоб вони пішли, тому, він з дружиною ОСОБА_7 пішли додому. Ножа у них в сауні не було та він не вживав алкоголю, оскільки був за кермом. Алкоголь він випив повернувшись додому. Жодних поранень у потерпілого ОСОБА_6 він не бачив.

Незважаючи на заперечення своєї винності обвинуваченим, суд вважає, що факт скоєння злочинів та винність обвинуваченого у вчиненні злочинних дій стверджується наступними доказами.

Протоколом огляду місця події від 12 грудня 2015 року під час якого в приміщені сауни «Релакс» на вул. Вигоди, 64 у м. Львові, виявлено та вилучено ПЛС зі слідами пальців рук, дві простині зі слідами речовини бурого кольору, чотири сліди із речовиною бурого кольору /матеріали кримінального провадження а.с.10-14/.

Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 15 грудня 2015 року, з якої вбачається про повідомлення потерпілого ОСОБА_6 , про заподіяння тілесних ушкоджень. Так, він просив притягнути до кримінальної відповідальності візуально знайомого чоловіка, на ім`я ОСОБА_10 , який 12 грудня 2015 року, близько о 03 год.30 хв., в приміщенні сауни «Релакс» на вул. Вигоди, 64, у м. Львові, за допомогою колюче-ріжучого предмета заподіяв йому поранення, перебуваючи при цьому в стані алкогольного сп`яніння /матеріали кримінального провадження а.с.15-16/.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 26 січня 2016 року, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_6 , чітко та послідовно продемонстрував характер нанесення йому тілесного ушкодження обвинуваченим ОСОБА_4 /матеріали кримінального провадження а.с.23-30/.

Висновком експерта №2176 від 15 грудня 2015 року згідно з яким у потерпілого ОСОБА_6 виявлено рану, яка проникла в черевну порожнину з наскрізним пошкодженням лівої долі печінки, що відноситься до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент її спричинення і поранення ворітної вени, рану передньої черевної стінки і лівої клубової ділянки, садна в ділянці правого ліктьового суглобу, які відносяться до легкого ступеня тяжкості. Рани утворились від дії колюче-ріжучого предмета, могли виникнути від дії клинка ножа. Тілесні ушкодження могли виникнути 12 грудня 2015 року /матеріали кримінального провадження а.с.35-37/.

Протоколом обшуку від 12 грудня 2015 року, згідно з яким у квартирі АДРЕСА_2 , де проживає обвинувачений ОСОБА_4 із ОСОБА_7 , виявлено та вилучено одяг ОСОБА_7 /матеріали кримінального провадження 45-51/.

Висновком медичного огляду про встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння №002771 від 12 грудня 2015 року, відповідно до якого ОСОБА_7 знаходилася в стані алкогольного сп`яніння /матеріали кримінального провадження а.с.76/.

Висновком експерта №2139 від 12 грудня 2015 року, відповідно до якого у ОСОБА_7 виявлено 3 синці і садна на чолі, 2 садна-подряпини в ділянці перенісся, 3 садна на червоній смузі нижньої губи і слизовій оболонці її, синець і садно в ділянці підборіддя, 7 саден-подряпин на правій долоні, які утворились від дії тупого предмета, могли виникнути при контакті обличчя та правої долоні з асфальтним покриттям під час падіння 12 грудня 2015 року /матеріали кримінального провадження а.с.78/.

Протоколом огляду предметів від 29 грудня 2015 року, відповідно до якого здійснено огляд тампонів зі змивами РБК та змивами з рук обвинуваченого ОСОБА_4 та його дружини ОСОБА_7 та зрізи нігтьових пластин, одяг обвинуваченого ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , 2 простині зі слідами РБК /матеріали кримінального провадження а.с.88-89/.

Протоколом слідчого експерименту від 12 грудня 2015 року згідно з яким обвинувачений ОСОБА_4 продемонстрував характер нанесення ним тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_6 12 грудня 2015 року, близько о 03 год.30 хв., в приміщенні сауни «Релакс» на вул. Вигоди, 64, у м. Львові, за допомогою макету ножа, показав, як він вдарив в живіт потерпілого втративши самоконтроль після чого він впав на підлогу на правий бік. Обвинувачений повідомив що знаряддя злочину - ніж він приніс з собою в сауну для нарізки канапок та кинув десь в сауні після поранення потерпілого /матеріали кримінального провадження а.с.116-127/.

Медичною карткою стаціонарного хворого №29466/1966/1980, з якої вбачається, що потерпілий ОСОБА_6 , був госпіталізований 12 грудня 2015 року, з діагнозом: проникаюче ножове поранення черевної порожнини з пошкодженням лівої долі печінки, пристінковим пораненням ворітньої вени, кровотечею, постгеморагічною анемією, колото-різаною раною передньої черевної стінки та лівої клубової ділянки. Вказане також стверджується протоколом операції №990, передопераційним оглядом анастезіологом та протоколом загального протоколу загального знеболення, протоколом знеболення, результатом обстеження, листком огляду та консультацій спеціалістом /т.2 а.с.152/.

Висновком судово-психіатричного експерта №3 від 11 січня 2016 року відповідно до якого 12 грудня 2015 року обвинувачений ОСОБА_4 не перебував у стані фізіологічного афекту та не перебував у будь-якому іншому подібному емоційному стані, який міг би слугувати психологічною підставою для юридичного висновку про стан сильного душевного хвилювання /матеріали кримінального провадження а.с.143-144/.

Додатковим висновком експерта №1184 від 31 жовтня 2022 року, з якого вбачається, що у потерпілого ОСОБА_6 , згідно записів наданої медичної картки стаціонарного хворого, за період перебування в КНП ЛОКЛ м. Львова, 12-23 грудня 2015 року, було встановлено діагноз «проникаюче ножове поранення передньої черевної стінки з пошкодженням лівої долі печінки, пристінковим пораненням ворітної вени, внутрішньою кровотечею. Постгеморагічна анемія». Згідно висновку експерта №2176 від 17-25 грудня2015 року, при проведенні судово-медичної експертизи лікарем судово-медичним експертом ОСОБА_11 , було виявлено ще садна в ділянці правого ліктьового суглобу по задній поверхні. Рани на передній черевній стінці і у лівій клубовій ділянці утворились від дії колюче-ріжучого предмета, садна утворились внаслідок контакту вказаної ділянки правої роки з тупим (тупими) предметом (предметами). Вказані тілесні ушкодження могли виникнути незадовго до поступлення в лікарню 12 грудня 2015 року. Рана, яка проникала в черевну порожнину з наскрізним лівої долі печінки пораненням ворітної вени відноситься до тяжкого тілесного ушкодження по ознаці небезпеки для життя в момент спричинення , згідно п.2.1.1.а «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995. Рана, яка була непроникаючою, на передній черевній стінці у лівій клубовій ділянці, відноситься до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я. Садна відносяться до легкого ступеня тяжкості. Враховуючи дані матеріали справи, в тому числі записи медичної картки стаціонарного хворого, «висновок експерта» №2176, складений в грудні 2015 року, нема даних, про наявність тілесних ушкоджень у виді синців на тілі потерпілого, які могли утворитись внаслідок ударів рукою, ногою. Враховуючи локалізацію, характер саден на задній поверхні, в ділянці правого ліктьового суглобу, які були відмічені лікарем судово- медичним експертом ОСОБА_11 , а також протокол проведення слідчого експерименту за участю обвинуваченого ОСОБА_4 , найбільш ймовірно, що вони могли виникнути при контакті ділянки ліктьового суглобу з площиною при падінні на руку. В наданих для проведення судово-медичної експертизи матеріалах кримінального провадження немає судово-медичних даних, які б дали підстави стверджувати про можливість утворення ран передньої черевної стінки з раневим каналом: наскрізним пошкодженням печінки, ушкодженням ворітної вени в потерпілого ОСОБА_6 , від нанесення йому ударів пластиковою банківською карткою / т. 2 а.с. 184/.

Актом №404 судово-психологічної експертизи потерпілого ОСОБА_6 , згідно якої наявність психотравмуючих факторів обгрунтовують виникнення моральної шкоди у потерпілого ОСОБА_6 , внаслідок: нервового (психічного) стресу; сильного психологічного дискомфорту при зіткненні з будь-якими натяками, що символізують чи нагадують про обставини травматичної події 12 грудня 2015 року; погіршення психофізіологічногой психоемоційного стану; вплив цих порушень в соціально-побутовій сфері, чим завдано моральну шкоду еквівалентну 169 640 грн. /т. 1 а.с.174-180/.

Показами потерпілого ОСОБА_6 , в судовому засіданні про те, що 12 грудня 2015 року близько 02.00 год., попередньо зідзвонившись із знайомою ОСОБА_9 , він разом із товаришем ОСОБА_12 прийшли на запрошення ОСОБА_9 , у сауну на АДРЕСА_3 в приміщенні сауни «Релакс». Прийшовши він побачив, що там вже відпочивала ОСОБА_9 з ОСОБА_8 та обвинувачений ОСОБА_4 разом дружиною, які вживали алкогольні напої. Вони принесли з собою також алкоголь, зокрема, віскі об`ємом 0,5 л. та 0,3 л., яке вживали усі разом, включно з обвинуваченим ОСОБА_4 після знайомства. За час відпочинку у сауні, в обвинуваченого та його дружини виник конфлікт, про що вона йому повідомила. Згодом, коли ОСОБА_7 , пішла у сторону вбиральні, потерпілий пішов за нею. Обвинувачений ОСОБА_4 , пішов за ними слідом тому потерпілий штовхнув ОСОБА_7 , в туалет, закривши її там і ставши перед дверима не впускаючи туди обвинуваченого, оскільки той хотів побити дружину. Після цього, обвинувачений ОСОБА_4 , внаслідок ревнощів наніс йому 2 удари колюче-ріжучим предметом, на його думку, ножем, в область живота, внаслідок чого він втратив свідомість. Повідомив, що при відпочинку в сауні у них був ніж на столі.

Показами свідка ОСОБА_9 , яка в судовому засіданні повідомила про те, що 12 грудня 2015 року близько 02.00 год., попередньо домовившись із потерпілим ОСОБА_6 , вона разом із товаришем ОСОБА_12 , прийшла на запрошення у сауну на АДРЕСА_3 . В приміщенні сауни «Релакс», також знаходились ОСОБА_8 , та обвинувачений ОСОБА_4 , разом із дружиною ОСОБА_7 . Вони відпочивали там всі разом та близько 03.30 год. потерпілий ОСОБА_6 , отримав поранення в район живота.

Показами свідка ОСОБА_8 , який в судовому засіданні повідомив про те, що 12 грудня 2015 року, він зустрівся з обвинуваченим ОСОБА_4 , та вони вирішили піти у сауну на АДРЕСА_3 . В сауні він відпочивав разом з ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_4 з дружиною. Близько 02.00 год. до них приєднався потерпілий ОСОБА_6 разом із товаришем ОСОБА_12 . Під час відпочинку у сауні, він пішов у душ та вийшовши звідти побачив, що потерпілий ОСОБА_6 лежить на підлозі з раною на животі. Обвинувачений ОСОБА_4 , у той час був в районі роздягальні.

Показами свідка ОСОБА_7 , яка в судовому засіданні повідомила про те, що 12 грудня 2015 року, її чоловік обвинувачений ОСОБА_4 зустрівся з ОСОБА_8 та вони вирішили піти у сауну на АДРЕСА_3 . В сауні вони відпочивали разом з ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та її чоловіком обвинуваченим ОСОБА_4 . Згодом до них приєднався потерпілий ОСОБА_6 разом із ОСОБА_12 , яких запросила ОСОБА_9 . Під час відпочинку у сауні вони вживали алкогольні напої . Згодом потерпілий ОСОБА_6 попросив, щоб вона вийшла за ним, що вона й зробила, оскільки думала, що йому потрібна допомога, а він потягнув її до туалету і закрив двері та не хотів відкривати. Після цього обвинувачений ОСОБА_4 хотів відкрити двері, однак потерпілий ОСОБА_6 не давав йому цього зробити. Після цього, потерпілий ОСОБА_6 відкрив двері та вийшов, однак її не випустив. Коли вона вийшла з туалету, то побачила, що потерпілий ОСОБА_6 лежав на підлозі з раною на животі.

Показами експерта ОСОБА_11 , яка в судовому засіданні висновок експерта №2176 від 15 грудня 2015 року підтримала у повному обсязі та зазначила, що була у Львівській обласній клінічній лікарні та безпосередньо здійснювала огляд потерпілого ОСОБА_6 .

Показами експерта ОСОБА_13 , яка в судовому засіданні висновок експерта №1184 від 31 жовтня 2022 року, підтримала у повному обсязі та зазначила, що при його складанні вивчала всі матеріали кримінального провадження, в тому числі й допити, картки стаціонарного хворого, та однозначно встановила, що в наданих матеріалах справи немає судово-медичних даних, які б стверджували, про можливість утворення ран в потерпілого ОСОБА_6 , від нанесення ударів пластиковою банківською карткою.

Оцінюючи покази потерпілого, свідків та експерта, суд надає їм віри, оскільки вони знаходяться у об`єктивному взаємозв`язку з іншими матеріалами справи, нічим не спростовані, доповнюються іншими доказами.

Заперечення обвинуваченим ОСОБА_4 , нанесення потерпілому ОСОБА_6 , двох ударів ножем в живіт, суд відхиляє, оскільки вони є суперечливі, не підтверджені належними та допустимими доказами, не відповідають фактичним обставинам справи, спростовуються об`єктивними доказами у справі, є способом захисту обвинуваченого та мають мету переконати суд у непричетності обвинуваченого до скоєного злочину та уникнення ним кримінальної відповідальності за скоєне.

Крім того, судом не приймаються також заперечення сторони захисту про визнання недопустимим доказом додаткового висновку експерта №1184 від 31 жовтня 2022 року та збирання прокурором доказів, а саме - оригіналу медичної картки потерпілого після закінчення досудового розслідування, з огляду на наступне. Так, суд вважає за необхідне звернути увагу сторони захисту на те, що суд, вирішуючи питання про вплив порушень порядку проведення процесуальних дій на доказове значення отриманих у їх результаті відомостей, повинен з`ясувати вплив цих порушень на ті чи інші конвенційні або конституційні права людини, зокрема встановити, наскільки процедурні недоліки «зруйнували» або звузили ці права або ж обмежили особу в можливостях їх ефективного використання. Крім того, процедура отримання доказів у кримінальному провадженні, яка регламентована процесуальним законом, покликана забезпечити й достовірність відомостей, на основі яких приймається рішення у кримінальному провадженні.

При цьому порушення порядку проведення процесуальної дії потребують оцінки можливого впливу на достовірність одержаних відомостей. Тобто під час оцінки джерела доказів з точки зору його допустимості необхідно також переконатися, чи позначилися або могли позначитись процесуальні порушення, якщо вони були допущені, на достовірності та повноті відомостей, які містить дане джерело. Розглядаючи кримінальне провадження, суд зобов`язаний врахувати допущені порушення закону, які мали місце під час збирання доказів, однак такі порушення не можуть бути безальтернативною підставою для того, щоб суд залишив такі докази без оцінки, відкинувши їх як недопустимі, не з`ясувавши питання про можливий вплив відповідних процесуальних порушень і на достовірність отриманих відомостей. На цьому наголосив Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у справі №303/1425/18.

Суд також не бере до уваги твердження сторони захисту, про неправомірне сприяння судом стороні обвинувачення у здобутті нових доказів у даному кримінальному провадженні. Так, судом було постановлено ухвалу про тимчасовий доступ до речей та документів від 02 травня 2022 року, а саме - медичної карти потерпілого ОСОБА_6 , - виключно з огляду на необхідність чіткої перевірки пояснень обвинуваченого ОСОБА_4 , з приводу знаряддя нанесення тілесних ушкоджень, які були наведені ним безпосередньо під час судового розгляду, та які у зв`язку із смертю потерпілого ОСОБА_6 , іншим способом отримані бути не могли. Натомість на переконання суду, такі пояснення обвинуваченого потребували беззаперечної перевірки задля їх підтвердження чи спростування.

Окрім того, вказаною експертизою не було встановлено нових фактів у кримінальному провадженні, а лише конкретизовано експертом тілесні ушкодження та надано відповідь на питання про факт якого обвинувачений ОСОБА_4 , зазначив лише під час судового розгляду, та що не було відомо стороні обвинувачення під час досудового розслідування. А тому, відповіддю вказаної експертизи на це питання, лише перевірено показання, що надані обвинуваченим безпосередньо в судовому засіданні.

Також, суд звертає увагу учасників справи, на те, що оцінювати з погляду допустимості можна лише докази, тобто фактичні дані, на підставі яких встановлюються наявність чи відсутність фактів та обставин, важливих для ухвалення рішення, а не саме по собі джерело доказів. У випадку оцінки результатів слідчого експерименту суд має визначити допустимість не самого протоколу слідчого експерименту, а відомостей, які в ньому містяться. Вказане узгоджується з позицією, що викладена в постанові Касаційного кримінального суду від 11 липня 2023 року по справі №275/368/19.

Так, як вбачається з наявного в матеріалах справи протоколу слідчого експерименту від 12 грудня 2015 року, який було проведено за участю як обвинуваченого ОСОБА_4 , так і його захисника ОСОБА_5 , учасниками не було висловлено жодних заперечень чи зауважень до його проведення. Також ні обвинуваченим, ні його захисником не було подано жодних скарг, з приводу неналежного його проведення, а відтак, твердження сторони захисту не можуть бути прийняті судом до уваги.

Винність обвинуваченого ОСОБА_4 , підтверджується у сукупності дослідженими під час розгляду справи доказами: показаннями потерпілих та свідків, письмовими доказами по справі, які узгоджуються між собою, є послідовними та логічними. При цьому, суд не має підстав не довіряти показанням потерпілого ОСОБА_6 , та свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , оскільки не здобуто доказів чи підстав, з яких вони можуть оговорювати обвинуваченого.

Також, суд відхиляє пояснення обвинуваченого ОСОБА_4 , з приводу вжиття ним алкогольних напоїв виключно після повернення з сауни «Релакс», на вул. Вигоди, 64 у м. Львові, оскільки в ході розгляду справи потерпілий ОСОБА_6 , беззаперечно вказав, що усі без винятку відвідувачі сауни 12 грудня 2015 року, вживали різноманітні алкогольні напої.

В той же час, свідки ОСОБА_9 , та ОСОБА_8 , під час надання ними пояснень в судовому засіданні також не заперечили факту вживання алкогольних напоїв як ними так і обвинуваченим ОСОБА_4 .

Окрім того, висновком медичного огляду про встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння №002771 від 12 грудня 2015 року, беззаперечно встановлено перебування свідка ОСОБА_7 , в стані алкогольного сп`яніння під час перебування в сауні «Релакс», на вул. Вигоди, 64 у м. Львові 12 грудня 2015 року. Вказаного, й сама свідок, в ході розгляду кримінального провадження не заперечила. В той же час, свідок ОСОБА_7 , не зазначила в своїх показаннях, що вживала алкоголь після відвідування сауни.

В той же час, судом не приймається до уваги твердження обвинуваченого щодо нанесення потерпілому тілесних ушкоджень лише кулаком та пластиковою банківською карткою, оскільки відсутнє знаряддя злочину - колюче-ріжучий предмет (ніж). Вчинення вказаного злочину стверджується й іншими дослідженим під час розгляду справи даними, в тому числі й додатковим висновком експерта №1184 від 31 жовтня 2022 року, згідно якого в матеріалах кримінального провадження немає судово-медичних даних, які б дали підстави стверджувати про можливість утворення ран передньої черевної стінки з раневим каналом: наскрізним пошкодженням печінки, ушкодженням ворітної вени в потерпілого ОСОБА_6 , від нанесення йому ударів пластиковою банківською карткою.

Також вказані показання обвинуваченого ОСОБА_4 , повністю спростовуються дослідженим протоколом слідчого експерименту від 12 грудня 2015 року, згідно з яким обвинувачений ОСОБА_4 , показав за допомогою макету ножа, як він вдарив в живіт потерпілого, втративши самоконтроль після чого той впав на підлогу на правий бік.

Окрім того, в ході розгляду справи обвинувачений ОСОБА_4 , не зміг навести суду жодних аргументів, з приводу зміни ним позиції щодо застосування ножа, а також, сторона захисту не навела жодних аргументів чи правових підстав неналежності вказаного слідчого експерименту від 12 грудня 2015 року, який знову ж таки відбувався як з участю обвинуваченого ОСОБА_4 , так і безпосередньо захисника ОСОБА_5 .

А також, наявність саме ножа в сауні «Релакс», на вул. Вигоди, 64 у м. Львові, чітко підтвердив потерпілий ОСОБА_6 , в судовому засіданні. Вказане, в ході розгляду справи, жодним зі свідків заперечено не було, а також стороною захисту не надано жодних належних та допустимих доказів неналежності таких показань потерпілого ОСОБА_6 .

Крім того, суд зазначає, що відсутність знаряддя злочину, саме по собі, не може виключати доведення винності обвинуваченого ОСОБА_4 , у вчиненні злочинних дій, оскільки із досліджених матеріалів справи та показань потерпілого встановлено завдання саме обвинуваченим ОСОБА_4 , тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 , в ділянку живота, - рану, яка проникла в черевну порожнину з наскрізним пошкодженням лівої долі печінки, поранення ворітної вени та рану передньої черевної стінки і лівої клубової ділянки.

Вказаний висновок суду також узгоджується з позицією, що викладена колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного суду в постанові від 31 серпня 2021 року по справі № 638/2425/19 (провадження № 51-5258км20) та від 28 лютого 2023 року по справі № 381/3701/19 (провадження № 51-6051км 21).

Також, показання обвинуваченого та свідка ОСОБА_7 , про намагання потерпілого ОСОБА_6 , згвалтувати дружину обвинуваченого - ОСОБА_7 , спростовуються дослідженим під час розгляду справи висновком експерта №2139 від 12 грудня 2015 року, відповідно до якого у ОСОБА_7 , виявлено лише 3 синці і садна на чолі, 2 садна-подряпини в ділянці перенісся, 3 садна на червоній смузі нижньої губи і слизовій оболонці, синець і садно в ділянці підборіддя, 7 саден-подряпин на правій долоні, які утворились від дії тупого предмета, могли виникнути при контакті обличчя та правої долоні з асфальтним покриттям під час падіння 12 грудня 2015 року.

З цієї ж підстави не можуть бути прийняті до уваги й показання самого свідка - ОСОБА_7 , оскільки вона є дружиною обвинуваченого та її показання в сукупності з іншими дослідженими під час розгляду справи доказами, в тому числі й висновком експерта №2139 від 12 грудня 2015 року, є не послідовними не логічними, вибірковими, що пояснюється перебуванням свідка в стані алкогольного сп`яніння. Такі на переконання суду, спрямовані на допомогу обвинуваченому в уникненні можливої кримінальної відповідальності за скоєний злочин.

Висновки суду щодо заподіяння потерпілому ОСОБА_6 , тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, ґрунтуються на всебічно досліджених і об`єктивно оцінених судом доказах, та для цього проаналізовані і оцінені всі розглянуті в судовому засіданні докази в їх сукупності, та саме сукупність дослідження доказів, а не кожного доказу окремо, на переконання суду, мають визначальне значення для встановленні істини у кримінальному провадженні.

Цими доказами встановлено беззаперечний факт нанесення обвинуваченим ОСОБА_4 , тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння потерпілому ОСОБА_6 .

Дати іншу оцінку доказам, про що фактично просить сторона захисту, а також виправдати обвинуваченого ОСОБА_4 , і закрити кримінальне провадження, на переконання суду, підстав немає.

А також суд вважає, що окремі порушення кримінально - процесуального закону, на які посилається сторона захисту, про, що судом зазначено вище, не спростовують беззаперечний факт нанесення обвинуваченим ОСОБА_4 , тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння потерпілому ОСОБА_6 , та висновок суду про винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 , у вчиненні злочинних дій. Всі докази, на яких ґрунтується висновок суд, знаходяться у своєму взаємозв`язку, доповнюють один одного і сумніву в їх достовірності, не викликають.

Дії обвинуваченого ОСОБА_14 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 121 КК України, оскільки він заподіяв потерпілому ОСОБА_6 умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_14 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, його наслідки а саме: нанесення потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, тобто умисних тілесних ушкоджень, небезпечних в момент заподіяння, мотиви скоєння злочину, - виключно внаслідок раптово виниклого конфлікту внаслідок ревнощів, не будучи заздалегідь спланованим обвинуваченим ОСОБА_14 , особу обвинуваченого, який на обліках у психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання, раніше не суджений, одружений та на його вихованні перебувають малолітніх діти обставини, які пом`якшують покарання - відсутні, обставини, які обтяжують покарання - вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

На основі наведеного суд вважає, що покарання обвинуваченому слід обрати в межах санкції статті за якою кваліфіковано злочини у виді у виді позбавлення волі, із звільненням від відбуття покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України, оскільки таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , попередження нових злочинів, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, та на переконання суду саме таке покарання відповідатиме гуманності, справедливості, не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, забезпечує співрозмірність діяння та кари, відповідає таким принципам Європейської конвенції захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Крім того, згідно п. 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 24 листопада 2020 року потерпілий ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 /т.2 а.с.108/.

Внаслідок наведеного, враховуючи, що потерпілий ОСОБА_6 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та дані правовідновини не допускають правонаступництва, суд вважає, що провадження у справі за позовом потерпілого ОСОБА_6 до ОСОБА_4 слід закрити.

А також, відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 440 і 450 ЦК України шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Згідно з ч. 1 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення.

У відповідності до розрахунку Львівської обласної клінічної лікарні №946/с від 18 березня 2016 року внаслідок лікування потерпілого ОСОБА_6 у період з 12 грудня 2015 року по 23 грудня 2015 року Львівській обласній клінічній лікарні завдано витрати у розмірі 4864,67 грн.

Внаслідок наведеного, суд вважає, що з ОСОБА_4 слід стягнути на користь Львівської обласної державної адміністрації 4864,67 грн. витрат на лікування потерпілого ОСОБА_6 .

Речові докази: чотири марлеві тампони, контрольні змиви, дві простині, змиви з рук та зрізи нігтьових пластин слід знищити, одяг ОСОБА_7 , слід повернути ОСОБА_7 , одяг ОСОБА_4 слід повернути ОСОБА_4 .

Заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Залізничного районного суду міста Львова від 29 серпня 2018 року слід скасувати з часу набрання вироком законної сили /т. 1 а.с.229/.

Керуючись ст.ст. 284-288, 371, 372 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та обрати йому покарання у виді 5 /п`яти/ років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 Кримінального кодексу України ОСОБА_4 , звільнити від відбуття призначеного покарання із визначенням 3 /трьох/ років іспитового строку.

Відповідно до ч.1 статті 76 Кримінального кодексу України, зобов`язати ОСОБА_4 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Провадження у справі за цивільним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, - закрити.

Цивільний позов Львівської місцевої прокуратури №2, в інтересах Львівської обласної державної адміністрації до ОСОБА_4 , з участю третьої особи Львівської обласної клінічної лікарні про відшкодування витрат - задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Львівської обласної державної адміністрації 4864 /чотири тисячі вісімсот шістдесят чотири/ гривні 67 копійок витрат, пов`язаних із лікуванням потерпілого ОСОБА_6 .

Речові докази: чотири марлеві тампони, контрольні змиви, дві простині, змиви з рук та зрізи нігтьових пластин слід знищити, одяг ОСОБА_7 - повернути ОСОБА_7 , одяг ОСОБА_4 - повернути ОСОБА_4 .

Заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Залізничного районного суду міста Львова від 29 серпня 2018 року - скасувати з часу набрання вироком законної сили.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду протягом 30 діб з моменту проголошення.

Суддя: ОСОБА_1