Провадження № 1-кп/522/1177/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2024 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі: головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000083 від 18.07.2020 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, з середньою-освітою, одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України,

встановив:

Так, 17.07.2020 року ОСОБА_3 , перебуваючи у денний час біля відділення №l2 «Нової Пошти», яке розташовано за адресою: місто Одеса, вулиця Преображенська, 9, помітив відчинену транспортувальну клітку, в якій знаходились запаковані коробки, належні ТОВ «Нова Пошта».

В цей час, у ОСОБА_3 з корисливих мотивів, виник злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме: коробки зі стікером №3746, яка знаходилась в транспортувальній клітці біля приміщення відділення №12 «Нової Пошти» за адресою: м. Одеса, вул. Преображенська, 9.

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, 17.07.2020 року приблизно о 14 годині 25 хвилин, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_3 , дочекавшись, коли працівники «Нової пошти» увійшли до відділення №12, підійшов до транспортувальної клітки, в якій знаходились коробки, власником яких є ТОВ «Нова Пошта» та продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає та його злочинні дії залишаться непомітними, умисно та з корисливих мотивів, викрав з відчиненої транспортувальної клітки запаковану коробку із стікером № НОМЕР_1 , вартістю 1500 гривень, належну ТОВ «Нова Пошта» ().

Таємно викравши майно ТОВ «Нова Пошта» () на суму 1 500 гривень, ОСОБА_3 , намагався покинути місце скоєного ним кримінального проступку, розпорядитись викраденим майном не зміг, оскільки був затриманий свідками.

Таким чином, встановлені достатні підстави вважати винним ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, за кваліфікуючими ознаками, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, є кримінальним проступком.

Положеннями ч. 2, ч. З ст. 381 КПК України, передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється

згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, і урахуванням положень цього параграфа.

Згідно з ч. 1 ст. 382 КПК України, суд у п`ятиденний строк з дня отримання обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку, а в разі затримання особи у порядку, передбаченому частиною четвертою статті 298-2 цього Кодексу, невідкладно вивчає його та додані до нього матеріали і ухвалює вирок. А відповідно до другого речення ч. 2 ст. 382 КПК України, у вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Згідно із вимогами ч. 3 ст. 302 КПК України до обвинувального акту додано письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_3 , складену в присутності його захисника, щодо беззаперечного визнання ОСОБА_3 винуватості у вчиненні проступку, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні. У даній заяві захисником підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості обвинуваченим, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту без його участі.

Враховуючи, що учасники судового провадження не оспорюють встановлені під час дізнання обставини і згодні з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні (без проведення судового розгляду, за відсутності учасників судового провадження), про що свідчать відповідні їх письмові заяви, які додані до обвинувального акту, суд, вивчивши обвинувальний акт стосовно ОСОБА_3 та додані до нього матеріали, які містять належні, допустимі, достовірні та достатні докази, оцінені судом відповідно до ст. 94 КПК України, дійшов висновку про відсутність необхідності призначати розгляд у судовому засіданні обвинувального акта, викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, та про наявність підстав для ухвалення вироку стосовно ОСОБА_3 у спрощеному провадженні (без проведення судового розгляду, за відсутності учасників судового провадження).

Враховуючи викладене, а також те, що вимоги КПК України виконано, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, передбаченому ст. 381- 382 КПК України.

Розглянувши обвинувальний акт, перевіривши долучені до нього додатки та матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 обставини вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Таким чином, суд визнає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, а саме: закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне та достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання та враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12КК України відноситься до кримінального проступку, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обтяжуючих покарання обставин.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує його особу, який є громадянином України, має середньо-спеціальну освіту, місце реєстрації та проживання, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за корисливий злочин.

У відповідності до приписів ст. 66 КК України, суд визнає обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, зокрема, щире каяття.

Також, враховуючи приписи ст.67 КК України, суд встановив відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого.

Згідно ч. З ст. 68 КК України, за вчинення замаху на кримінальне правопорушення строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу. Таким чином, вимоги ч. 3 ст. 68 КК України обмежують максимальний розмір покарання, який може бути призначений за незакінчений злочин. Ця норма має імперативний характер і тому суд зобов`язаний її дотримуватися у всіх випадках призначення покарання за замах на злочин.

На основі засад законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з урахуванням конкретних обставин справи та їх сукупності, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 має бути призначене покарання за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді арешту, яке є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, а також відповідає тяжкості вчиненого кримінального проступку та особі обвинуваченого.

В той же час, вироком Приморського районного суду м. Одеси від 13.04.2022 року ОСОБА_3 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 (трьох) років шести (шести) місяців позбавлення волі. У зв`язку з тим, що після постановления вироку було встановлено, що ОСОБА_3 винен у скоєнні зазначеного вище злочину, яке він скоїв до винесення вироку, то остаточне покарання має бути призначене в силу ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України.

Також слід зазначити, що ОСОБА_3 ухвалою від 23.02.2023 року був оголошений у розшук. Судове слідство по справі було відновлено 06.10.2023 року.

У кримінальному провадженні витрати на залучення експертів відсутні.

Питання щодо речових доказів судом вирішується в порядку вимог ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід за даним кримінальним провадженням, не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 50, 56, 65, 190 КК України, ст. 100, 302, 367-371, 373, 374, 376, 381-382, 395, 532, 615 КПК України, -

ухвалив:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого зач. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді арешту строком на 1 (один) місяць.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України до призначеного покарання повністю приєднати не відбуте покарання за вироком Приморського районного суду м. Одеси від 13.04.2022 у вигляді 3 (трьох) років шести (шести) місяців позбавлення волі, перерахувавши покарання призначене за цим вироком на підставі п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України, в перерахунку арешт на позбавлення волі, виходячи із співвідношення одному дню позбавлення волі відповідає один день арешту, та остаточно за сукупністю кримінальних правопорушень,шляхом повного складання призначених покарань призначити ОСОБА_3 покарання у виді 3 (трьох) років 7 (семи) місяців позбавлення волі.

Речові докази, відповідно до постанов про визнання речових доказів, а саме:

-коробку із стікером на якому вказаний №3746 - після вступу вироку у законну силу вважати повернутою власнику майна згідно зберігальної розписки;

-CD-R диск, з напислм «Ellitex» - після вступу вироку у законну силу зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений сторонами судового провадження з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, до Одеського апеляційного суду шляхомподачі апеляції через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дняйого оголошення.

Копію вироку надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: