Провадження №: 1-кс/755/763/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" березня 2024 р. м.Київ

Слідчий суддя Дніпровського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Дніпровського районного суду м.Києва, клопотання представника власника майна - адвоката ОСОБА_3 , в інтересах власника майна ОСОБА_4 , про повернення тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0001478 та додані до нього матеріали,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

представника власника майна адвоката ОСОБА_3 ,

власника майна ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

23.02.2024 року до Дніпровського районного суду м.Києва надійшло клопотання представника власника майна - адвоката ОСОБА_3 , в інтересах власника майна ОСОБА_4 , про повернення тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0001478.

Відповідно до ст.35 КПК України автоматизованою системою документообігу суду було визначено головуючого суддю ОСОБА_1 та передано їй матеріали 23.02.2024 року.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що 26 січня 2024 року під час обшуку житла ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , було вилучено собаку, породи американський стаффордширський тер?єр, кличка Джессі (згідно документів Ф' Джессі), що є особистою власністю ОСОБА_4 . Вказаний обшук було проведено на підставі ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду м.Києва (справа №755/10668/23) від 10.01.2024 року за клопотанням старшого слідчого СВ Дніпровського УП ГУ НП у м.Києві ОСОБА_6 про проведення обшуку приміщення квартири АДРЕСА_2 , з метою пошуку собаки (будь-яка ідентифікація відсутня), яка належить ОСОБА_7 .

Ухвала суду мотивована тим, що чоловік ОСОБА_4 - ОСОБА_7 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за статтею 154 КУпАП, а саме постановами Дніпровського районного суду м.Києва від 01.12.2022, 14.03.2023, 09.10.2023 року за повідомленням пані ОСОБА_9 .

Власником собаки клички Ф?Джессі (домашня кличка Джессі), породи американський стаффордширський тер?єр, дата народження 08.02.2020 року , паспорт цуценя 198387 , клеймо 198387 , реєстраційний номер в реєстрі домашніх тварин 0004570, договір страхування 107-0000-280-D431744, є - ОСОБА_4 .

26 січня 2024 року під час обшуку ОСОБА_4 були надані пояснення стосовно подій 30.03.2023 року, учасником яких вона була. Також слідством було отримано скриншоти переписки між ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , пояснення щодо триваючого конфлікту між ними, з 2022 року, тобто з часу коли ОСОБА_9 взяла на утримання вже дорослу собаку, породи американський пітбультер?єр, без досвіду та навичок утримання вказаної породи, що спровокувало кілька нападів на собаку ОСОБА_4 та, можливо, є причиною ускладнень тілесних ушкоджень потерпілої.

За першою вимогою органів досудового слідства 26.01.2024 року, собаку Ф?Джессі добровільно було доставлено ОСОБА_4 до ветцентру, де вона перебуває по теперішній час.

Догляд та піклування за собакою здійснює ОСОБА_4 , з дозволу керівництва ветклініки, щоденно вигулюючи її та забезпечуючи усім необхідним (харчуванням, тощо).

07.02.2024 року на підставі постанови про залучення спеціаліста від 01.02.2024 року, суддею МКФ міжнародної категорії, посвідчення UA0020 , керівником «Лідер» КСУ ДРО м.Києва, проведене психологічне дослідження, та складено висновок №03 від 07.02.2024 року, згідно якого собака, кличка Ф`Джессі, дата народження 08.02.2020 року , паспорт цуценя 198387 , клеймо 198387 , реєстраційний номер в реєстрі домашніх тварин 0004570, договір страхування 107-0000-280-D431744, статус чинний, повністю відповідає породі американський стаффордширський тер?єр згідно зі стандартом МКФ №286 від 01.12.1997 року. Собака не становить небезпеки для оточуючих людей. Агресія до сторонніх тварин відсутня за умови відсутності сторонньої провокації. Господарі приділяють увагу її вихованню та соціалізації собаки. Рекомендації: можливо повернення господарю. Щоденні прогулянки та виховання. Відповідно до чинного законодавства при вигулі собаки надягати намордник, належної якості з додатковою шлейкою, та нашийник з повідцем.

3 07.02.2024 року, дня проведення експертизи, з собакою не проводяться слідчі дії. Подальше тримання Джессі в ветклиниці жодним чином не вплине на якість слідчих дій.

Як відомо представнику, арешт на дане майно не було накладено, оскільки згідно ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду. ОСОБА_4 або її чоловік повідомлення від суду не отримували. Адвокат, ордер якого був отриманий слідчим після проведення обшуку, не повідомлявся та в судове засідання не викликався.

19.02.2024 року ОСОБА_4 звернулася з заявою до старшого слідчого СВ УП ГУ НП Дніпровського району ОСОБА_13 про отримання копії висновку експерта та повернення вилученого під час обшуку майна. Копію висновку експерта було надано, однак вимогу щодо повернення собаки проігноровано.

Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії. Враховуючи той факт, що обшук було проведено 26 січня 2024 року, обов?язок слідчого повернути майно або звернутись до суду за його арештом мав бути виконаний до 05.02.2024 року. Станом на 22.02.2024 року ОСОБА_4 не отримала жодної постанови, ухвали, рішення або повідомлення, що може надати інформацію про статус її собаки в кримінальному провадженні.

Також, станом на 22.02.2024 року ОСОБА_4 не має статусу в кримінальному провадженні та не була допитана в якості свідка. Джессі в 2023 році була оглянута комісією РДА Дніпровського району м.Києва , яка постановила висновок про відсутність ознак небезпеки з її боку для людей та тварин. Має реєстрацію в реєстрі домашніх тварин та діючий страховий поліс.

Представник зауважує, що вилучене майно - це жива істота, подальше перебування собаки Джессі у ветклініці не має жодного значення для досудового розслідування, проте суттєво ускладнює розпорядок дня її власниці та спричиняє зайві моральні страждання.

Таким чином, на думку представника, жодних законних підстав утримувати належне ОСОБА_4 майно у органів досудового слідства в рамках даного провадження немає. З метою недопущення порушення права власності, враховуючи фактичне неповернення тимчасово вилученого майна у встановлений законом строк за відсутності на нього арешту, представник власника майна просить задовольнити дане клопотання та зобов?язати старшого слідчого СВ Дніпровського УП ГУ НП у м.Києві ОСОБА_6 негайно повернути ОСОБА_4 тимчасово вилучене майно, а саме: собаку клички Ф`Джессі (домашняя кличка Джессі ), породи американський стаффордширський тер`єр, дата народження 08.02.2020 року , паспорт цуценя 198387 , клеймо 198387 , реєстраційний номер в реєстрі домашніх тварин 0004570, договір страхування 107-0000-280-D431744.

В судовому засіданні представник власника майна - адвокат ОСОБА_3 подане клопотання підтримала, з підстав, викладених у ньому, просила суд його задовольнити та додатково пояснила, що хоча, з одного боку, слідчі не зобов?язані звертатись з клопотанням про арешт майна, яке було вилучено на підставі ухвали слідчого судді, однак якщо майно в ухвалі не конкретизовано за певними ознаками, то, на її думку, дозвіл на його вилучення в ухвалі надано не було.

Щодо складених на чоловіка власниці майна протоколів про адміністративне правопорушення за ст.154 КУпАП пояснила, що вказані протоколи не були надані на ознайомлення ОСОБА_7 чи ОСОБА_4 , в протоколах вказана собака без будь-яких індивідуальних ознак, тому стверджувати про те, що в протоколах зазначена саме собака Джессі, на її думку, не можна.

Крім того, представник звертала увагу суду на те, що вилучене майно - це собака, а саме жива істота, перебування якої на відстані від власника, враховуючи особливості її породи, впливає на її психологічний стан. Собака перебуває в центрі разом з іншими собаками, які не є домашніми, а тому це також впливає на її стан та може спричинити тяжкі негативні наслідки.

Власник майна ОСОБА_4 думку та клопотання свого представника підтримала, просила суд його задовольнити, та пояснила суду, що її собака не є агресивною, вказана ситуація виникла через те, що її сусідка ОСОБА_9 почала доглядати собаку свого сина та невістки, контакту з собакою вона ще немає, через що неодноразово виникали напади собак одна на одну, під час яких ОСОБА_9 наносила удари її собаці, на що вона звертала увагу ОСОБА_9 , що ці собаки запам`ятовують таке відношення. Коли сталась подія, яка мала місце в березня 2023 року, за якої ОСОБА_9 отримала тілесне ушкодження, вона разом з чоловіком намагалась допомогти ОСОБА_9 , відтягувала від неї собаку, самостійно викликала швидку медичну допомогу та намагалась надати медичну допомогу до її прибуття. Після цього вона неодноразово зверталась до ОСОБА_9 з метою відшкодування завданої шкоди. На теперішній час вона придбала для собаки шкіряний міцний намордник, в якому вигулює собаку в ветеринарному центрі. Собака тримається у вольєрі, до даних умов собака не звикла, оскільки з маленького віку виховується в домашніх умовах, росла разом з дітьми. Її собака відповідає всім умовам утримання, що підтверджується висновком спеціаліста-кінолога, який був складений на підставі постанови органу досудового розслідування.

Прокурор в судовому засіданні заперечував щодо задоволення даного клопотання, оскільки, на думку прокурора, дана собака не є тимчасово вилученим майном, дозвіл на її вилучення було надано ухвалою слідчого судді, а тому накладення арешту дане майно не потребує. Крім того, вказану собаку було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, в подальшому органом досудового розслідування планується проводити експертні дослідження з даною собакою. На його думку, собака є агресивною та небезпечною для оточуючих, постановами Дніпровського районного суду м.Києва неодноразово було ухвалено конфіскувати дану собаку в дохід держави. Просив суд відмовити в задоволенні даного клопотання.

Вислухавши власника майна та його представника, доводи прокурора, який заперечував проти задоволення даного клопотання, дослідивши матеріали клопотання в їх сукупності, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Судом було встановлено, що СВ Дніпровського УП ГУ НП у м.Києві, за процесуального керівництва Дніпровської окружної прокуратури м.Києва, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0001478, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.04.2023 рокуза ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України.

Як встановлено в ході судового розгляду, предметом досудового розслідування є події, що мали місце 30 березня 2023 року, за участі потерпілої ОСОБА_9 та собаки Ф`Джессі (домашняя кличка Джессі ), власником якої є ОСОБА_15 , в ході якої ОСОБА_9 отримала тілесні ушкодження.

10.01.2024 року ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м.Києва (справа №755/10668/23) від 10.01.2024 року було задоволено клопотання старшого слідчого СВ Дніпровського УП ГУ НП у м.Києві ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Дніпровської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_5 , про проведення обшуку приміщення квартири АДРЕСА_2 , якою фактично користується ОСОБА_7 , з метою виявлення та вилучення собаки, паспортів/документів на собаку та інших предметів та документів, необхідність в яких виникне під час проведення обшуку.

26.01.2024 року, тобто майже через 10 місяців з моменту зазначених вище подій, під час обшуку житла за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі вказаної ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду м.Києва (справа №755/10668/23) від 10.01.2024 року було вилучено собаку Ф`Джессі (домашняя кличка Джессі), породи американський стаффордширський тер?єр, дата народження 08.02.2020 року , паспорт цуценя 198387 , клеймо 198387 , реєстраційний номер в реєстрі домашніх тварин 0004570 , договір страхування 107-0000-280-D431744, що є власністю ОСОБА_4 .

Постановою старшого слідчого СВ Дніпровського УП ГУ НП у м.Києві ОСОБА_6 від 26.01.2024 року собаку чорного кольору, яку було вилучено в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , було визнано речовим доказом та поміщено до КП «Київська міська лікарня ветеринарної медицини», що знаходиться за адресою: м.Київ, вул.Електротехнічна, буд.5-А.

Відповідно до ч.7 ст.236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право, зокрема, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

В силу вимог ч.1 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено (абз.2 ч.5 ст.171 КПК України).

Сукупний аналіз вищезазначених норм кримінального процесуального законодавства вказує на те, що статус тимчасово вилученого майна набуває усе майно, вилучене під час обшуку, незалежно від того чи надавався слідчим суддею дозвіл на його відшукання, оскільки фактично відбувається обмеження права особи щодо можливості володіти, користуватися та розпоряджатися усім майном, яке вилучається. Крім того, задля запобігання непомірного втручання у право власності особи законодавцем передбачено строк, протягом якого слідчий чи прокурор має звернутися із клопотанням про застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна відносно тимчасово вилученого під час обшуку майна, інакше таке майно негайно повертається особі, в якої воно вилучалося.

Дозвіл на відшукання певних речей, який надається слідчим суддею, не створює умов для їх автоматичного арешту. Натомість, вилучення речей, щодо яких надано дозвіл на відшукання, та як наслідок набуття такими речами статусу тимчасово вилученого майна, відбувається виключно за наявності достатніх підстав вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено (ч.2 ст.167 КПК України).

Дотримання умов, за яких майно набуває статусу тимчасово вилученого, відповідає вимогам ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до яких будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який створює таке обмеження, повинен мати належні правові підстави для його здійснення.

Набуття вилученими речами статусу тимчасово вилученого майна створює правові підстави задля перевірки наявності відповідних фактичних обставин для його вилучення та утримання у сторони обвинувачення.

Крім того, вимогами ч.1 ст.100 КПК України закріплено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Таким чином, майно, зокрема без жодної ідентифікуючої ознаки, вилучене під час обшуку, має статус тимчасово вилученого майна безвідносно того чи надавався слідчим суддею дозвіл на його відшукання. З метою ж недопущення необґрунтованого обмеження права власності особи під час кримінального провадження законодавцем визначений строк, у межах якого слідчий/прокурор зобов`язані звернутись із клопотанням про його арешт. Або ж у іншому випадку якнайшвидше повернути таке майно власнику.

В свою чергу, внаслідок арешту майна на підставі судового рішення правовий режим вилученого майна із режиму «тимчасово вилучене майно» трансформується у «арештоване майно» із відповідною правовою підставою, визначеною ч.2 ст.170 КПК України (як речовий доказ, предмет спеціальної конфіскації, конфіскації або майно, що може бути предметом відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення).

Як вбачається з ухвали слідчого судді, якою було надано дозвіл на проведення обшуку ухвалою приміщення квартири АДРЕСА_2 , якою фактично користується ОСОБА_7 , метою даного обшуку було виявлення та вилучення собаки, паспортів/документів на собаку та інших предметів та документів, необхідність в яких виникне під час проведення обшуку.

Даною ухвалою не було конкретизовано дозвіл на вилучення якої саме собаки надається та хто саме є її власником. Кримінальне провадження перебувало в провадженні органу досудового розслідування з 20.04.2023 року, а тому орган досудового розслідування не був позбавлений можливості з?ясування усіх індивідуальних ознак даної собаки та перевірки, за ким саме зареєстровано право власності на дану собаку, а тому суд вважає, що після вилучення вказаної собаки та встановлення її індивідуальних ознак, а також встановлення відомостей про її власника, який не був зазначений в ухвалі слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку, орган досудового розслідування мав звернутися до слідчого судді з клопотанням про арешт вказаного майна, оскільки воно відповідало ознакам тимчасово вилученого майна.

Крім того, як вбачається з висновку спеціаліста №03 від 07.02.2024 року, проведеного на підставі постанови слідчого про залучення спеціаліста від 01.02.2024 року, суддею МКФ міжнародної категорії, посвідчення UA0020 , керівником «Лідер» КСУ ДРО м.Києва, проведене психологічне дослідження, згідно якого собака, кличка Ф`Джессі, дата народження 08.02.2020 року , паспорт цуценя 198387 , клеймо 198387 , реєстраційний номер в реєстрі домашніх тварин 0004570, договір страхування 107-0000-280-D431744, статус чинний, повністю відповідає породі американський стаффордширський тер?єр згідно зі стандартом МКФ №286 від 01.12.1997 року, не становить небезпеки для оточуючих людей. Агресія до сторонніх тварин відсутня за умови відсутності сторонньої провокації. Господарі приділяють увагу її вихованню та соціалізації собаки. Рекомендації: можливо повернення господарю. Щоденні прогулянки та виховання. Відповідно до чинного законодавства при вигулі собаки надягати намордник, належної якості з додатковою шлейкою, та нашийник з повідцем.

Щодо доводів прокурора про те, що вказана собака визнана речовим доказом у кримінальному провадженні та з нею планується проведення експертних досліджень суд зазначає наступне.

У розумінні положень ст.131, ч.1 ст.170 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна, який застосовується з метою дієвості цього провадження і є тимчасовим, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавленням за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч.2, ч.3 ст.170 КПК України арешт майна, зокрема, допускається з метою забезпечення збереження речових доказів і накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям речових доказів, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Доводи прокурора про відповідність вилученого майна, критеріям передбаченим ст.98 КПК України, не є безумовною підставою для вилучення майна з метою збереження речових доказів, слідчий суддя самостійно перевіряє відповідність ознак майна критеріям, передбаченим ст.98 КПК України, при цьому висновки слідчого судді не залежать лише від наявності чи відсутності у кримінальному провадженні постанови про визнання вказаного майна речовими доказами.

Разом з тим, за положенням ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи зазначене, а також те, що на теперішній час органом досудового розслідування вже отримано висновок спеціаліста-кінолога щодо психологічного стану даної собаки, жодної іншої постанови про призначення експертизи на даний момент матеріали кримінального провадження не містять, що підтвердив у судовому засіданні прокурор, правова підстава для вилучення вказаного майна з метою забезпечення збереження речових доказів взагалі спростовується та свідчить про формальність постанови слідчого від 26.01.2024 року про визнання речовими доказами.

Згідно ч.1 ст.318 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно положень статті 1 Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (рішення ЄСПЛ у справі "Іатрідіс проти Греції" від 25 березня 1999 року). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення ЄСПЛ у справі "Антріш проти Франції" від 22 вересня 1994 року, "Кушоглу проти Болгарії" від 10 травня 2007 року).

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення ЄСПЛ у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції" від 23 вересня 1982 року). Таким чином, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства" від 21 лютого 1986 року).

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Відповідно до ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно зі ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

На підставі ч.2 ст.8, ч.5 ст.9 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні та кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Таким чином, матеріали судової справи свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування не виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна.

Все вищевикладене свідчить про свавільне втручання у конституційне право володіння, користування та розпорядження власником вказаним майном та підтверджує обгрунтованість клопотання про необхідність зобов?язання слідчого повернути тимчасово вилучене майно, а тому дане клопотання підлягає задоволенню.

Крім того, суд зазначає, що хоча наразі з юридичної точки зору тварини - це речі, і тому в них немає таких прав, як у людей, проте згідно із законодавством тварини - це особливий об`єкт цивільних прав, і вони мають так звані природні права.

Виховання гуманного ставлення до тварин є важливою складовою етичного, культурного та екологічного виховання громадян.

Основою взаємодіі? людини та тварини є усвідомлення тварини як живоі? істоти, здатноі? відчувати, а тому заслуговує особливого ставлення, поваги.

Суд звертає увагу власника даної собаки на те, що закон зобов`язує власника дбати про свою тварину, та водночас захищає тварин від жорстокого поводження. Власники тварин повинні пам?ятати про те, що домашні тварини мають особливі стосунки з людиною, та вони зобов?язані забезпечувати умови утримання тварин, які відповідають їхнім біологічним, індивідуальним і видовим особливостям.

Відповідно до статті 3 Європейської конвенції про захист домашніх тварин (ратифіковану Законом України №578-VII (578-18) від 18.09.2013 року) ніхто не повинен спричиняти для домашньої тварини непотрібного болю, страждання або пригнічення. Ніхто не повинен залишати домашньої тварини.

Згідно з статтею 4 даної Конвенції будь-яка особа, яка утримує домашню тварину або яка дала згоду доглядати за нею, несе відповідальність за її здоров`я та благополуччя.

Будь-яка особа, яка утримує домашню тварину або яка доглядає за нею, повинна забезпечувати їй місце для проживання, турботу й увагу з урахуванням етологічних потреб тварини відповідно до її виду й породи, зокрема:

a) забезпечувати її належною їжею та водою в достатній кількості;

b) надавати їй відповідніможливості для фізичного навантаження;

c) уживати всіх обґрунтованих заходів для недопущення її втечі.

3. Тварина не повинна утримуватись як домашня, якщо:

a) не виконуються умови викладеного вище пункту 2 або

b) незважаючи на виконання цих умов, тварина не може пристосуватися до неволі.

Крім того, права та обов`язки власників домашніх тварин грунтуються не тільки на свободах тварин, але і на правилах та законах, прийнятих у суспільстві для комфортного життя громадян.

Найперше, що має усвідомлювати власник тварини, а особливо собаки, яка входить до переліку небезпечних порід собак, визначених постановою Кабінету Міністрів України від від 10 листопада 2021 року №1164, - він несе відповідальність за свою тварину. Дуже важливо не наражати її на небезпеку, а також не наражати на небезпеку оточуючих. Для цього потрібно дотримуватись правил вигулу, подбати про безпеку тварини та оточуючих, ідентифікувати та зареєструвати тварину, а також оформлювати обов`язкове страхування відповідальності власників собак за шкоду, яка може бути заподіяна третім особам.

Вигулювати тварину може лише людина старше 14 років. Не можна вигулювати тварину у стані алкогольного або наркотичного сп`яніння.

Вигул собаки «потенційно небезпечних» порід має обов?язково відбуватися на повідку, в наморднику та з жетоном/чипом. Без повідка тварини можуть вигулюватись на спеціальних майданчиках.

Власники «біи?цівських порід» повинні чітко усвідомлювати, що для таких собак базове дресирування обов`язкове, незалежно від поставленоі? мети (прогулянки, змагання, шоу-виставки тощо).

Порядок утримання і вигулу домашніх собак в місті Києві встановлено Правилами утримання собак і котів у Києві, затвердженими рішенням Київської міської ради від 25 жовтня 2007 року №1079/3912.

Крім того, зазначеним рішенням затверджено і Положення про функціонування місць та зон для вигулу тварин, яким визначено порядок виділення спеціальних місць для облаштування зон вигулу тварин у столиці.

Дані нормативно-правові акти є обов?язковими для виконання власниками домашніх тварин, на що суд звертає особливу увагу власника ОСОБА_4 .

Керуючись ст.ст. 8-9, 98, 131-132, 167-170, 173-174, 236, 303, 369-372 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання представника власника майна - адвоката ОСОБА_3 , в інтересах власника майна ОСОБА_4 , про повернення тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0001478 - задовольнити.

Зобов`язати старшого слідчого СВ Дніпровського УП ГУ НП у м.Києві ОСОБА_6 негайно повернути ОСОБА_4 тимчасово вилучене майно, а саме: собаку клички Ф`Джессі (домашняя кличка Джессі), породи американський стаффордширський тер`єр, дата народження 08.02.2020 року , паспорт цуценя 198387 , клеймо 198387 , реєстраційний номер в реєстрі домашніх тварин 0004570, договір страхування 107-0000-280-D431744.

Копію ухвали вручити присутнім учасникам судового провадження.

Повний текст ухвали оголосити учасникам судового провадження у судовому засіданні о 17-40 годині 05 березня 2024 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя Дніпровського районного суду

м.Києва ОСОБА_1