справа № 642/2149/24
провадження № 1-кп/642/415/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2024 року м. Харків

Ленінський районний суд м. Харкова (діє на підставі п.3 розділу ХІІ прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 30.09.2016р.) у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Балаклія, Балаклійського району, Харківської області, українця, громадянина України, непрацюючого, не одруженого, з вищою освітою, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

та Угоду про визнання винуватості від 18.04.24 року, укладену між прокурором Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора, обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю його захисника адвоката ОСОБА_5 , -

встановив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи достеменно обізнаним про введення воєнного стану на території України починаючи з 05 год. 30 хв., 24 лютого 2022 року, строк дії якого в подальшому продовжувався, у зв`язку із військовою агресією Російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п.20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015»,20.02.2024 приблизно о 09 год. 40 хв., перебував в за адресою: АДРЕСА_2 , на території Центрального ринку м. Харкова, де помітив на одному із торгових рядів раніше невідому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка йшла попереду, та в правій руці тримала пакет в якому знаходились продукти харчування та гаманець.

Саме у той час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення майна ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна діючи із корисливих спонукань, з метою незаконного збагачення, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи діяти саме таким чином ОСОБА_4 підійшов ззаду до ОСОБА_6 та таємно непомітно для ОСОБА_6 рукою дістав гаманець з пакету, чим таємно заволодів гаманцем в якому знаходились грошові кошти в сумі 5300 гривень, гаманець для потерпілої матеріальної цінності не представляє.

Після цього, ОСОБА_4 звернувши на свою користь викрадене майно, з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись в подальшому викраденим майном на власний розсуд.

Своїми навмисними, протиправними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальні збитки на суму 5300 гривень.

За таких обставин, суд вважає доведеним те, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доказана повністю та кваліфікує її дії, що виразились у таємному викрадені чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану за ч. 4 ст. 185 КК України.

Під час судового розслідування, 18.04.24 року, між Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора, обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю його захисника адвоката ОСОБА_5 , укладена угода, в якій сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення і його правової кваліфікації за ч. 4 ст.185 КК України, щодо істотних для даного кримінального провадження обставин, при цьому обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченому ч. 4 ст. 185 КК України, вчиненого ним за викладених вище обставин у повному обсязі висунутого обвинувачення, покаявся у скоєному злочині, активно сприяв проведенню досудового розслідування.

ОСОБА_4 повністю та беззастережно визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, викладених у обвинувальному акті, щиро розкаявся у вчиненому, сприяв найшвидшому розкриттю вчиненому ним кримінального злочину, даючи правдиві та повні покази, що відповідає суспільним інтересам у найшвидшому досудовому розслідуванні і судовому провадженні.

Потерпіла ОСОБА_6 надала письмову згоду на укладення зазначеної угоди, погодившись із запропонованим видом та розміром покарання, яке узгоджено між прокурором та обвинуваченим, прохала розглядати справу у її відсутність.

Відповідно до ст. 12 КК України ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину;

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.

ОСОБА_4 раніше не судимий, у лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває.

Сторони угоди про визнання винуватості підтверджують, що її укладення є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Сторони погоджуються на призначення ОСОБА_4 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 років, враховуючи беззастережне визнання ним своєї вини, щире каяття, добровільне відшкодування завданої шкоди, дані про його особу та сприяння проведенню досудового розслідування, сторони погоди можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України , з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Обвинувачений погодився на призначення такого виду покарання.

Обвинувачений усвідомив наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України.

Виконавши вимоги ст. ст. 342-348 КПК України, з`ясувавши в учасників судового провадження їх думку щодо можливості затвердження угоди, суд вважає, що угода підлягає затвердженню з ухваленням вироку і призначенням узгодженого сторонами покарання з наступних підстав.

Угода узгоджена з положеннями ст. ст. 468, 469, 470, 472 КПК України і при її укладені вимоги закону дотримані.

В судовому засіданні з`ясоване цілковите розуміння обвинуваченим положень пунктів 1-4 ч.4 ст. 474 КПК України і своїх прав, а також наслідків укладення і затвердження угоди.

Суд переконався в добровільності укладення сторонами угоди і правильності правової кваліфікації кримінального правопорушення.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження вказаної угоди про визнання винуватості із призначенням обвинуваченому узгодженої в угоді міри покарання.

При затверджені угоди будуть виконані умови, передбачені ч.7 ст. 474 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст. ст. 100, 202, 314, 373, 374, 474,475 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

Угоду про визнання винуватості від 18.04.24 року, укладену між прокурором Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора, обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю його захисника адвоката ОСОБА_5 , - затвердити.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши випробувальний строк в 1 (один) рік з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п.1,2 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Початок іспитового строку рахувати з моменту проголошення вироку.

В силу вимог ч. 6 ст. 181 КПК України запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту вважається скасованим.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення, особою, яка перебуває під вартою - протягом 30 днів з моменту отримання копії вироку, особою, яка не викликалась в суд протягом 30 днів з дня отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги а при оскарженні вироку після постановлення ухвали апеляційним судом про відхилення апеляційної скарги.

Вирок, який набрав законної сили, обов`язків для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутись до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 2 ст. 473 КПК України.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1