Справа № 333/1987/24
Єдиний унікальний номер №333/1987/24
Провадження №1-кп/333/586/24
ВИРОК

Іменем України

15 травня 2024 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суду м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурорки ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду матеріали кримінального провадження відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, неодруженого, маючого середню освіту, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

13.05.2020 Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 296, ч. 3 ст. 153, ч.ю1 ст. 70, ст. 72 КК до 6 років позбавлення волі. 13.03.2023 ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області звільнений умовно-достроково на підставі ст. 81 КК України строком на 1 рік 10 місяців 9 днів,

обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

26.12.2023 о 08 год 09 хв. ОСОБА_4 маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, переконавшись що за її діями ніхто не спостерігає та вони залишаються ніким непоміченими, нехтуючи нормами Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, з метою особистого збагачення, зайшов на території автобусного парку за адресою: АДРЕСА_2 , де він раніше працював на автомийці «VI2», та у охоронця автобусного парку під приводом необхідності мийки автомобіля взяв ключі від мийки «VI2», яка належить ОСОБА_6 , після чого, за допомогою ключів проник до мийки, звідки скоїв крадіжку майна, що належить ОСОБА_6 , а саме: термінал з логотипом «ПриватБанк» модель НОМЕР_1 , серійний номер НОМЕР_2 , вартістю 5000 грн., зарядний пристрій до нього білого кольору «Adapter» модель GLH50C2000HW, серійний номер НОМЕР_3 , вартістю 500 грн.; мобільний телефон «Nokia» модель «ТА-1253» ІМЕІ (1) НОМЕР_4 ІМЕІ (2) НОМЕР_5 , в корпусі чорного кольору із зарядним пристроєм вартістю 500 грн. із сім-картами «Водафон» № НОМЕР_6 та «Київстар»№ НОМЕР_7 ; комплект ключів у кількості 2 одиниці, матеріальної цінності не представляють. Вказане майно ОСОБА_4 сховав до своєї куртки, після чого, разом з викраденим майном о 08 год. 12 хв. 26.12.2023 вийшов з приміщення мийки та зник з місця скоєння злочину, тим самим розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши своїми умисними діями ОСОБА_6 майнову шкоду на суму 6000 грн..

За таких обставин, суд вважає доведеним пред`явлене обвинувачення ОСОБА_4 та кваліфікує дії останнього за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене в умовах воєнного стану.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому обвинувачені визнав повністю, щиро покаявся, підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення, викладених вище та при цьому зазначив наступне, що вчиняв крадіжку, оскільки на мав грошей на власні побутові потреби.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, при обставинах, викладених у обвинувальному акті, приймаючи до уваги, що прокурор, обвинувачений та захисник не оспорювали обставини, встановлені судом, учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд учасникам кримінального провадження роз`яснив положення ч.3 ст.349 КПК України, так як прокурор запропонував саме у такому порядку досліджувати докази по даному кримінальному провадженню.

Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_4 дослідивши матеріали, що стосуються речових доказів, а також, які характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 у судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінальних правопорушень, добровільності та істинності його позиції, оскільки вони достатньо вагомі (переконливі), чіткі (точні), узгоджені між собою (без суперечностей), а тому достовірні і відповідають критеріям якості доказів, встановленим п.150 рішення ЄСПЛ в справі «Нечипорук і Йонкало проти України» та п.57 рішення ЄСПЛ в справі «Яременко проти України».

Частина 2 ст. 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставить у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставина, що обтяжує покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Враховуючи особистість обвинуваченого ОСОБА_4 та конкретні обставини кримінального провадження, враховуючи обтяжуючі покарання обставин, раніше судимого, офіційно не працює, на утриманні дітей не має, не перебуває на обліку у лікаря нарколога, вчинив кримінальні правопорушення під час умовно-дострокового звільнення, інші обставини справи суд вважає, що виправлення та перевиховування останнього не можливо без ізоляції його від суспільства, тому ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді реального позбавлення волі на певний строк, оскільки інші види покарання не будуть мати впливу на його виправлення, і саме в такому випадку буде досягнута передбачена ч. 2 ст. 50 КК України мета покарання у вигляді виправлення особи та попередження скоєння нових злочинів як обвинуваченим так і іншими особами.

На переконання суду, призначення обвинуваченому такого покарання буде справедливим, співрозмірним і достатнім для його виправлення, кари та запобігання вчинення нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання. Так, у розумінні ЄСПЛ, покарання повинне встановити новий додатковий обов`язок для особи, який випливає з факту вчинення кримінального правопорушення. Автономна концепція поняття «покарання» у практиці ЄСПЛ передбачає, що покарання переслідує подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів, а застосування принципу пропорційності дає можливість встановити орієнтири для держави у виборі адекватних засобів реагування на конкретні кримінально-карані діяння.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 13.05.2020 був засуджений Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 296, ч. 3 ст. 153, ч.1 ст. 70, ст. 72 КК до покарання у виді 6 років позбавлення волі. 13.03.2023 ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області звільнений умовно-достроково на підставі ст. 81 КК України не невідбутий строк 1 рік 10 місяців 9 днів.

Оскільки, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення 26.12.2023, тобто в період умовно дострокового звільнення від відбування покарання за попереднім вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 13.05.2020, суд у відповідності до ст. 71 КК України остаточно призначає покарання за сукупністю вироків.

До обвинуваченого ОСОБА_4 в даному кримінальному провадження застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, тому строк відбування покарання слід відраховувати з дня його фактичного затримання з 29.01.2024 о 15 годині 50 хвилин.

Процесуальні витрати згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні складаються із залучення експерта при проведенні судової експертизи: №СЕ-19/108-24/3469-ТВ від 13.03.2024 вартість якої складає 757,28 грн.

Відповідно до ч.2 ст.122 КПК України залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету.

Згідно з ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Враховуючи що зазначену експертизу було проведено експертом спеціалізованої державної установи, тому підлягає відшкодуванню у якості процесуальних витрат з ОСОБА_4 .

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Долю речових доказів вирішити на підставі ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349,369,373,374,376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати не відбуте покарання за вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 13.05.2020 та за сукупністю вироків остаточно визначити покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до вступу вироку в законну силу залишити - тримання під вартою.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обчислювати з моменту його затримання, тобто з 29.01.2024 о 15 годині 50 хвилин.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судові витрати у розмірі 757,28 грн.

Речові докази:

- термінал з логотипом «ПриватБанк» модель А930, серійний номер НОМЕР_2 , зарядний пристрій до нього білого кольору «Adapter» модель GLH50C2000HW, серійний номер НОМЕР_3 ; мобільний телефон «Nokia» модель «ТА-1253» ІМЕІ (1) НОМЕР_4 ІМЕІ (2) НОМЕР_5 , в корпусі чорного кольору із зарядним пристроєм; сім-карта «Водафон» з маркуванням НОМЕР_8 ; сім-карта «Київстар» НОМЕР_9 ; комплект ключів у кількості 2 одиниці; аркуш паперу, що являє собою чек «ПриватБанк» ФОП ОСОБА_7 код ЄРДПОУ: НОМЕР_10 від 26.12.2023 - повернути потерпілій ОСОБА_6

- диск з відеозаписами з камер відеоспостереження з мийки «V12» та автобусного парку; аркуш паперу формату А4, що являє собою копія акту прийому передачі з написом «Приватбанк» з написом про те, що « Цей акт складено 07/28/2023 між ПАТ КБ Приватбанк(далі) банк в особі специаліст по обслуживанию терминалов ГО ОСОБА_8 з одного боку (ФОП ОСОБА_6 (далі торговець) в особі ОСОБА_9 з іншого боку про те, що банк передає, а торговець приймає наступне обладщшня ; PAX А930 CL SN ціна 5000 грн., блок живлення ціна 500 грн., підписи. Дата; копію заяви про приєднання №0614 від 27.07.2023 до Умов та Правил надання послуги Еквайринг( про надання терміналу) на 4 аркушах паперу; копію посвідчення водія на 1 аркуші паперу на імя ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 серія НОМЕР_11 на 1 аркуші паперу - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1