Справа № 301/2196/24

В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" червня 2024 р. Іршавський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001429 від 09.11.2013, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Осій, Іршавського району, Закарпатської області, місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , працюючого, неодруженого, з середньо освітою, раніше не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.164 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець АДРЕСА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) області будучи зобов`язаним згідно рішення Іршавського районного суду Закарпатської області від 06 квітня 2009 року сплачувати на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої за адресою АДРЕСА_3 , аліменти, на утримання спільної дитини - сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 300 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття починаючи з 26 січня 2009 року. У період часу з 26.01.2009 по 01.03.2012 ОСОБА_3 умисно, злісно ухилився від сплати встановлених вищевказаним рішенням суду коштів (аліментів), на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_5 , внаслідок чого допустив заборгованість за вказаний період на загальну суму 9740 гривень. Чим останній грубо порушив обов`язки, які покладені на нього Конституцією України та сімейним законодавством, посягнув на нормальний розвиток і здоров`я неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 , чим завдав останньому домашнього економічного насильства, яке небезпечне тим, що умисне відібрання або ненадання одним членом сім`ї іншому коштів, на які постраждала особа має передбачене законом право, на його повноцінне життя та утримання.

Вказані вище дії ОСОБА_3 кваліфіковано як вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, а саме: злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Прокурор Іршавського відділу Хустської окружної прокуратури ОСОБА_6 в обвинувальному акті заявила клопотання, в якому зазначено, що у зв`язку з тим, що обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, згідний на розгляд обвинувального акту за його відсутності, просить суд розглянути обвинувальний акт у спрощеному провадженні у відповідності до ст.302 КПК України.

Як встановлено судом, відповідно до положень ч. 2 ст. 302 КПК України обвинуваченому ОСОБА_3 в присутності його захисника - адвоката ОСОБА_7 , прокурором роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду кримінального провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, після чого ОСОБА_3 , у заяві підтвердив роз`яснення йому вказаних положень та надав добровільну згоду на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, крім цього, просить суворо його не карати. При цьому, до суду разом із обвинувальним актом подано заяву щодо визнання винуватості, згоди із встановленням досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, складену в присутності захисника.

Крім цього, до суду з обвинувальним актом направлено заяву потерпілої ОСОБА_8 , згідно з якою не заперечує проти розгляду обвинувального акту у спрощеному проваджені за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001429 від 09.11.2013.

На підставі ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку визначеному КПК України та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням його заяви щодо визнання винуватості, згоди із встановленням досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт слід розглянути у порядку, визначеному ст. ст. 381, 382 КПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд вважає доведеним обвинувачення висунуте ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.164 КК України та кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 1 ст.164 КК України як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним проступку, дані про особу винного те, що як вбачається з матеріалів досудового розслідування, обвинувачений з 01.04.2014 по 18.06.2024 перебував у розшуку (а.с.124-125, 189-191), матеріальна шкода обвинувачений відшкодована в повному обсязі, що підтверджується протоколом додаткового допиту потерпілої ОСОБА_8 та заявою потерпілої (а.с.175-177, 178), ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності раніше не притягувався. Обставинами, визначеними ст. 66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає визнання вини, щире каяття, добровільне відшкодування матеріальної шкоди. Обставини, визначені ст.67 КК України, що обтяжують покарання вчинення кримінального правопорушення щодо особи з якою винний перебував у сімейних відносинах.

За положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ч.2 ст.4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Враховуючи наведене та конкретні обставини провадження, за яких вчинено діяння, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України та з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого проступку, суд дійшов висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах встановлених санкцією ч.1 ст.164 КК України, з врахуванням вимог ч.2 ст.4 КК України, у виді штрафу в розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн і таке покарання буде достатнім, справедливим і необхідним для виправлення обвинуваченого та для запобігання вчиненню ним кримінальних правопорушень.

Заходи забезпечення кримінального провадження, у даному кримінальному провадженні, судом не застосовувались.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази та процесуальні витрати по справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 373, 374,375,376,381, 382 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.164 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень 00 коп.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Іршавський районний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя Іршавського

районного суду : ОСОБА_1