Справа № 632/33/23
провадження № 1-кс/632/48/24

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2024 року місто Первомайський

Суддя Первомайського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , особи, яка подала заяву (клопотання) - обвинуваченого ОСОБА_4 , представника потерпілого - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву про відвід судді ОСОБА_6 від розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 355 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Первомайського міськрайонного суду Харківської області, під головуванням судді ОСОБА_6 , перебуває кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 355 КК України.

11 квітня 2024 року обвинувачений ОСОБА_4 , у порядку ст. 80 КПК України, подав клопотання про відвід судді ОСОБА_6 на підставі п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, яке за своїм змістом є відповідною заявою.

В обґрунтування клопотання (заяви) обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що суддя ОСОБА_6 під час розгляду кримінального провадження у відношенні нього неодноразово демонструвала порушення прав людини на свободу та особисту недоторканість, недотримання Закону та Конституції України, а саме: було порушено розумні строки судового розгляду, який триває один рік і три місяці; дослідження доказів здійснювалося тривалий час.

За таких обставин, як зазначив обвинувачений ОСОБА_4 , він тривалий час незаконно утримувався під вартою.

Також ОСОБА_4 зазначив, що суддя ОСОБА_6 під час здійснення судового розгляду приймала до уваги і підтримувала в односторонньому порядку клопотання сторони обвинувачення про продовження щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а у подальшому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло цілодобово, які у свою чергу були складені з порушенням норм закону та ґрунтувалися лише на припущеннях та особистих переконаннях прокурора.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що суддя ОСОБА_6 неодноразово переривала його під час проведення допиту у суді, не даючи надати пояснення і викласти суду свої думки, дати відповіді на поставленні запитання.

До того ж суддею приймаються пояснення представника потерпілого, про довгострокову відсутність та неявку у судові засідання самого потерпілого, які нічим не підтвердженні, останній до відповідальності не притягнутий.

Суддею ОСОБА_6 не береться до уваги надана ним, обвинуваченим, медична документація щодо критичного стану його здоров`я та згідно із якою він терміново потребує невідкладного лікування із госпіталізацією, тобто чиняться всілякі перешкоди у надані йому медичної допомоги.

На підставі викладеного обвинувачений ОСОБА_4 вважає, що сукупність наведених обставин викликають сумнів у об`єктивності та неупередженості судді ОСОБА_6 , а тому вона не може брати участь у згаданому кримінальному провадженні.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 подане ним клопотання (заяву) про відвід судді підтримав із наведених у ньому підстав та просив його задовольнити.

Прокурор проти задоволення клопотання (заяви) про відвід заперечував, вважає, що обставини на які посилається ОСОБА_7 у своєї заяві, останнім перебільшенні.

Водночас, прокурор вважає, що жодних обґрунтованих підстав для відводу судді, обвинуваченим не наведено.

Представник потерпілого вважає, що клопотання (заява) задоволенню не підлягає, оскільки доказів про упередженість судді ОСОБА_6 , не надано.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши доводи клопотання (заяви) обвинуваченого ОСОБА_7 , доходжу наступних висновків.

Так, відповідно до положень ч. ч. 1, 5 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зазначено «Кожен має право на справедливий… розгляд його справи… незалежним і безстороннім судом…, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Відвід повинен бути вмотивованим.

Згідно з ч. 1 ст. 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Європейський суд у своїх рішеннях у справах «Мироненко і Мартенко проти України» (рішення від 10 грудня 2009 року), «Білуха проти України» (рішення від 09 листопада 2006 року), «Рудніченко проти України» (рішення від 11 липня 2013 року) вказав на те, що наявність безсторонності має визначатися, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Доводи та висновки обвинуваченого ОСОБА_4 про упередженість судді ОСОБА_6 носять суб`єктивний характер, клопотання (заява) про відвід не містить фактів, які об`єктивно вказують на заінтересованість та відсутність безсторонності судді ОСОБА_6 , а його доводи не підтверджуються жодними об`єктивними доказами та зводяться лише до незгоди з процесуальними діями судді під час судового розгляду та прийнятими нею рішеннями, що само по собі не є тими обставинами, які свідчать про небезсторонність та упередженість судді при розгляді даного кримінального провадження, і не є підставою для її відводу, в розумінні п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, тому доводи заявника про відвід судді є безпідставними.

До того ж обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив, що судові рішення про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який був застосований щодо нього, були оскаржені ним у апеляційному порядку та залишені без змін.

Враховуючи те, що заявником не було доведено наявності обставин, що виключають участь судді ОСОБА_6 у розгляді згаданого кримінального провадження, доходжу висновку, що у задоволенні клопотання (заяви) обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_6 слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 75, 80, 81 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви (клопотання) обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_6 від розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 355 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя:ОСОБА_1