КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа 11-кп/824/1939/2024 Головуючий у 1-ій інстанції: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора Голосіївської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_7 на вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 21 березня 2023 року щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у кримінальному провадженні №0001551,

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 21 березня 2023 року

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Києва, з середньою освітою, не одруженого, без офіційного місця роботи, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки. На підставі ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_8 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. Вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат.

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця м. Києва, з технічною освітою, не одруженого, працюючого оператором екструдера ТОВ «ТЕРМОЛАСТ», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки. На підставі ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_9 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. Вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат.

Судом визнано доведеним, що 17 липня 2022 року у вечірній час ОСОБА_8 , перебуваючи разом з ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_4 , повідомив останнього про те, що поряд за адресою: АДРЕСА_4 , знаходиться будинок, в якому останнім часом ніхто не проживає, та запропонував вчинити таємне викрадення чужого майна з вказаного будинку, на що ОСОБА_9 погодився.

17 липня 2022 року, приблизно о 23:50 ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням до житла, діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, перелізли через паркан на територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 , шляхом зламу замка потрапили в середину будинку, звідки таємно викрали телевізор «Samsung» марки «LE32C530F1W» з серійним номером НОМЕР_1 з пультом, вартістю 3550 грн, телевізор «Elenberg», чорного кольору, модель «22AF4330» з пультом, вартістю 1475 грн, дві алюмінієві драбини «Сибтех 8 східців 97718» та «Krause Corda 6 000736, алюмінієва 6 східців, 2.03м», вартістю 3519,94 грн, зварювальний апарат з дротами «ВДУЧ 16 УЗ.1», вартістю 1900 грн, перфоратор з написом ИЭ-1035Э-1У2, вартістю 1075 грн, а всього майно на загальну суму 11519,94 грн.

Всі вищевказані речі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 перенесли на територію домоволодіння, де вони спільно проживали, за адресою: АДРЕСА_4 , чим заподіяли потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на суму 11519,94 грн.

Не погодившись із вироком суду першої інстанції, прокурор подала апеляційну скаргу зі змінами, в якій просить вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 21 березня 2023 року змінити в частині покладених на них обов`язків, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України, у зв`язку із неправильним застосуванням Закону України про кримінальну відповідальність. Ухвалити нову ухвалу, якою вважати ОСОБА_8 засудженим за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки. На підставі ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_8 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; вважати ОСОБА_9 засудженим за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки. На підставі ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_9 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. У решті вирок залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що під час судового розгляду становлено, що обвинувачений ОСОБА_8 без офіційного місця роботи, даних, які вказували б, що він навчається судом не встановлено, однак відповідний обвязок про інформування уповноважений орган з питань пробації про зміну місця навчання та роботи покладено.

У судове засідання обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , повідомлені належним чином про дату, час і місце апеляційного розгляду, не з`явилися та не повідомили суд про причини свого неприбуття; заяв та клопотань від них не надходило. Згідно з вимогами КПК України участь обвинувачених у даному випадку не є обов`язковою, а тому колегія суддів відповідно ч. 4 ст. 405 КПК України вважає за можливе провести апеляційний розгляд у відсутність обвинувачених.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні зазначеного у вироку кримінального правопорушення при обставинах, встановлених судом, та правильність кваліфікації його дій за ч. 4 ст. 185 КК України в апеляційній скарзі прокурора не заперечується.

Також прокурором не заперечується призначене обвинуваченим покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років та звільнення від його відбування, на підставі ст. 75 КК України з випробуванням - іспитовим строком, тривалістю 2 роки.

Доводи, викладені в апеляції прокурора, щодо порушення судом вимог ст. 76 КК України, а саме: необґрунтованого зобов`язання обвинувачених повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця роботи або навчання, оскільки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не працевлаштовані та ніде не навчаються, є безпідставними.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України, суд у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, може покласти на засудженого обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, які дають змогу здійснювати контроль за його поведінкою в період іспитового строку.

Зі змісту п. 3 ч. 1 ст. 76 КК України вбачається, що покладення на особу обов`язку повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця роботи або навчання полягає також у необхідності повідомлення зазначеного органу у разі її працевлаштування або вступу до навчального закладу.

Таким чином, та обставина, що на момент ухвалення вироку обвинувачені не працювали та не навчалися, не позбавляє суд права зобов`язання обвинувачених повідомляти про зміну їх статусу по відношення до роботи або навчання.

При цьому посилання прокурора на відсутність у вироку однозначної та зрозумілої вказівки про покладений на обвинуваченого обов`язок та порядок його виконання є безпідставним, оскільки у вироку чітко зазначено, що обвинувачені зобов`язані повідомляти орган пробації про зміну місця роботи або навчання.

Виконання вказаного обов`язку засудженим полягає у повідомленні органу пробації у зміні місця роботи та навчання, якщо такі зміни матимуть місце.

Отже, доводи апеляції прокурора про необхідність зміни вироку щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в частині застосування вимог ст. 76 КК України колегія суддів вважає безпідставними, а вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 21 березня 2023 року законним і обґрунтованим і не вбачає підстав для його зміни.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 21 березня 2023 року - без зміни.

УхвалаКиївського апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржений в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Судді: ______________ ___________ _________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4