Справа № 304/777/24 Провадження № 1-кс/304/352/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2024 року м. Перечин

Слідчий суддя Перечинського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , подане на підставі матеріалів досудового розслідування, внесених до ЄРДР за №0000023 від 31 березня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, про арешт майна,

У С Т А Н О В И В :

прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням на підставі матеріалів кримінального провадження, внесених до ЄРДР за № 0000023 від 31 березня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, про накладення арешту на вилучені у ході проведення огляду місця події речі, а саме транспортний засіб марки «ВАЗ 2109», р/н НОМЕР_1 , 500 пачок цигарок марки «Marshall Power», 500 пачок цигарок марки «Marshall Classic» та 500 пачок цигарок марки «OK Size 100 Red», а також мобільний телефон марки «Redmi Note 6 Pro» ІМЕІ НОМЕР_2 . Клопотання мотивує тим, що підрозділом детективів проводиться досудове розслідування даного кримінального провадження, під час якого встановлено, що 30 березня 2024 року близько 17.05 год працівниками 27 прикордонного загону ДПС України біля будинку АДРЕСА_1 було зупинено транспортний засіб «ВАЗ 2109», р/н НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та разом у автомобілі з ним знаходилася ОСОБА_5 ; у транспортному засобі виявлено тютюнові вироби (цигарки) без марок акцизного податку. Детектив вказує, що того ж дня у період з 20.10 по 21.30 год працівниками ТУ БЕБ у Закарпатській області проведено огляд вказаного автомобіля, в ході якого виявлено та вилучено 1 500 пачок цигарок без марок акцизного податку, а саме 500 пачок цигарок марки «Marshall Power», 500 пачок цигарок марки «Marshall Classic» та 500 пачок цигарок марки «OK Size 100 Red», а також мобільний телефон марки «Redmi Note 6 Pro» ІМЕІ НОМЕР_2 , в додатку «Messenger» якого знаходилася переписка з приводу купівлі незаконно виготовлених тютюнових виробів; транспортний засіб ВАЗ 2109, р/н НОМЕР_1 , згідно із Свідоцтвом про реєстрацію НОМЕР_3 належить ОСОБА_6 . Прокурор зазначає, що виявлені тютюнові вироби, транспортний засіб є матеріальними об`єктами, які відповідно є предметом і засобами вчинення правопорушення та, як наслідок, мають значення речових доказів вчиненого злочину. Враховуючи викладене, прокурор вважає, що у органу досудового розслідування є підстави та розумні підозри вважати, що вилучені у ході обшуку товарно-матеріальні цінності та речі є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, їх повернення, не заборона використання та розпорядження вилученими у ході проведення огляду речами може призвести до їх зникнення, втрати або пошкодження, чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню і суттєво вплинути на його подальший хід, тому просить клопотання задовольнити.

У судове засідання прокурор не з`явився, однак подав заяву, в якій просив розглянути таке без його участі та підтримав вимоги клопотання у повному обсязі.

Користувачі майна ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та власник ОСОБА_6 у судове засідання також не з`явилися, ОСОБА_5 подала слідчому судді заяву, в якій підтримала клопотання та просила розглянути таке без її участі.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не проводиться.

Вивчивши подані учасниками заяви, зваживши доводи викладені у клопотанні, слідчий суддя прийшов до такого висновку.

Пунктом 4 частини 2 статті 36 КПК України передбачено, що прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений доручати слідчому, органу досудового розслідування проведення у встановлений прокурором строк слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій або давати вказівки щодо їх проведення чи брати участь у них, а в необхідних випадках особисто проводити слідчі (розшукові) та процесуальні дії в порядку, визначеному цим Кодексом.

Частина 5 статті 171 КПК України визначає, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

З протоколу огляду видно, що такий проводився 30 березня 2024 року з 20.18 год по 21.17 год; клопотання подане до відділення зв`язку 31 березня 2024 року.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 цього Кодексу під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 цього Кодексу арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 вказаної статті передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 31 березня 2024 року, відділом детективів із захисту економіки у сферах обігу підакцизних товарів, віртуальних активів та забезпечення розшуку активів підрозділу детективів Територіального управління БЕБ у Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000023, внесеного до ЄРДР 31 березня 2024 року з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 204 КК України, а саме за фактом того, що працівниками 27 прикордонного загону про те, що біля будинку АДРЕСА_1 автомобіль марки «ВАЗ 2109», р/н НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , всередині якого знаходилися тютюнові вироби (цигарки) без марок акцизного податку (а. к. 4, 5).

На підставі вказаного повідомлення та добровільної згоди користувача транспортного засобу ОСОБА_4 від 30 березня 2024 року, органом досудового розслідування того ж дня проведено огляд місця події транспортного засобу марки «ВАЗ 2109», р/н НОМЕР_1 , на задньому сидінні якого виявлено три картонні коробки, у яких знаходилися 500 пачок цигарок марки «OK Size 100 Red», 500 пачок цигарок марки «Marshall Power» та 500 пачок цигарок марки «Marshall Classic», всі без марок акцизного податку, які були вилучені. Крім цього під час огляду було вилучено шість квитанцій Нової Пошти та мобільний телефон марки «Redmi Note 6 Pro» ІМЕІ НОМЕР_2 із сім-карткою, а також транспортний засіб, який на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 належить ОСОБА_6 , мешканцю АДРЕСА_2 (а. к. 14, 6-7, 8-11, 17-18).

При цьому у письмових поясненнях від 30 березня 2024 року пасажир транспортного засобу «ВАЗ 2109», р/н НОМЕР_1 , ОСОБА_5 пояснювала, що 28 березня 2024 року їй через додаток «Месенджер» зателефонувала знайома ОСОБА_7 , яка попросила забрати з відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 три картонні коробки з побутовою хімією всередині, а потім вона повідомить її куди відправити ці коробки далі. Однак, коли 30 березня 2024 року вони з чоловіком на його транспортному засобі приїхали до поштового відділення, де забрали вказані коробки та погрузили їх на заднє сидіння автомобіля, до них відразу підійшли працівники прикордонної служби та попросили сказати, що у коробках і відкрити такі (а. к. 15, 16).

Як видно з матеріалів клопотання постановою старшого детектива Територіального управління БЕБ у Закарпатській області ОСОБА_8 про визнання речовими доказами від 31 березня 2024 року вилучені тютюнові вироби, транспортний засіб марки «ВАЗ 2109», р/н НОМЕР_1 , а також мобільний телефон марки «Redmi Note 6 Pro» ІМЕІ НОМЕР_2 , визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000023 від 31 березня 2024 року (а. к. 12-13).

Зі змісту ч. 2 ст. 173 КПК України вбачається, що при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5)розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Враховуючи всі наведені вище обставини, на переконання слідчого судді, наразі наявні підстави для накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів, оскільки вилучені тютюнові вироби, мобільний телефон та транспортний засіб можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тютюнові вироби, окрім цього, могли бути набуті кримінально протиправним шляхом.

На підставі наведеного слідчий суддя прийшов до висновку, що прокурором доведено, що зазначене майно, відповідно до положень ст. 170 КПК України відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, постановою детектива від 31 березня 2024 року визнано речовими доказами, має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, оскільки можуть бути використані як докази події кримінального правопорушення, доведення вини осіб, які його вчинили, та інших обставин, що підлягають доказуванню під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000023 від 31 березня 2024 року.

Аналізом положень ч. 2, 3 ст. 170 КПК України встановлено, що майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

З огляду на наведене, арешт майна з підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів та являється самостійною правовою підставою для арешту майна, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні та не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна, на відміну від інших правових підстав.

На думку слідчого судді, таке втручання органів досудового розслідування у права і свободи особи, є розумним та пропорційним меті кримінального провадження.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав для арешту майна, враховує можливість використання як доказу у даному кримінальному провадженні, оскільки за його допомогою може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Частиною 5 статті 173 КПК України передбачено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно.

Нормами частини 4 статті 173 КПК України передбачено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

При цьому, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 11 ст. 170 КПК).

Як встановлено слідчим суддею, транспортний засіб марки «ВАЗ 21093», р/н НОМЕР_4 , червоного кольору, 1995 року випуску, на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 належить ОСОБА_6 , мешканцю АДРЕСА_2 .

За наведених обставин та з врахуванням того, що власність є одним із найголовніших об`єктів кримінально-правової охорони, слідчий суддя вважає обґрунтованим застосувати заборону розпорядження транспортним засобом марки «ВАЗ 21093», р/н НОМЕР_4 , зважаючи на встановлені ризики приховування, псування майна, яке є речовим доказом, що у свою чергу не позбавляє власника можливості користуватися таким.

Слідчий суддя звертає увагу, що накладення арешту на майно в частині розпорядження таким не є припиненням або позбавленням права власності на нього. Такий захід є лише тимчасовим обмеженням права власності, тобто не забороняє користування, не припиняє права власності на нього.

Керуючись ст. 36, 131, 132, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

клопотання прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , подане на підставі матеріалів досудового розслідування, внесених до ЄРДР за №0000023 від 31 березня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон марки «Redmi Note 6 Pro» ІМЕІ НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також 500 (п`ятсот) пачок цигарок марки «Marshall Power», 500 (п`ятсот) пачок цигарок марки «Marshall Classic» та 500 (п`ятсот) пачок цигарок марки «OK Size 100 Red», без марок акцизного податку України, шляхом заборони користуватися та розпоряджатися вказаним майном.

Накласти арешт на транспортний засіб марки «ВАЗ 21093», р/н НОМЕР_4 , червоного кольору, 1995 року випуску, який на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 належить ОСОБА_6 , мешканцю АДРЕСА_2 , заборонивши розпоряджатися вказаним майном.

Виконання зазначеної ухвали покласти на прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Згідно із ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти діб з моменту її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1