Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/249/24 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.05.2024 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря: ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький матеріали кримінального провадження №0001046, за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 18.04.2024, стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Кіровограда, Кіровоградської області, з середньою освітою, непрацюючого, на утримані не маючого малолітніх та неповнолітніх дітей, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 16.03.2015 року Кіровським районним судом м. Кіровограда за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді громадських робіт на 100 годин;

- 25.04.2018 року Ленінським районним судом м. Кіровограда за ч. 2 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років із конфіскацією майна. 30.09.2022 року звільнений з Вознесенської ВК Миколаївської області у зв`язку із відбуттям строку покарання,

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

Строк дії ухвали та тримання під вартою ОСОБА_7 , визначено до 15-15 год. 16.06.2024 року включно. Визначено заставу у розмірі 60 560 грн. 00 коп.

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8

захисника-адвоката ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 18.04.2024 застосовано відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування. Визначено заставу у розмірі 60 565 грн. 00 коп.

Слідчий суддя прийшов до висновку, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчинені умисного корисливого злочину проти власності, а саме у вчиненні закінченого замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно в умовах воєнного стану, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України, про що 18.04.2024 року йому повідомлено про підозру.

Обґрунтованість підозри підтверджується: протоколом огляду місця події від 12.04.2024; протоколом допиту потерпілої; протоколом впізнання за фотознімками за участю потерпілої; протоколами допитів свідків; протоколом впізнання за фотознімками за участю свідків.

Згідно до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 4 ст. 186 КК України у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 є тяжким, санкцією даної частини статті передбачено позбавленням волі на строк від семи до десяти років.

Слідчий суддя врахував, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушеннях проти власності, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних злочинів, відбув реальне покарання у місцях позбавлення волі, вчинив новий злочин маючи не зняту та непогашену судимість, що свідчить про те, що він на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, відтак схильний до вчинення кримінальних правопорушень проти власності.

ОСОБА_7 офіційно не працевлаштований, рухомого, нерухомого майна у власності не має, як і накопичень, проте має вік 27 років, має постійне місце проживання та реєстрації, опікується батьком похилого віку, відтак сталість соцільних зв`язків можна вважати доведеною.

Однак, наявність сталих соціальних зв`язку, не стала стримуючим фактом для підозрюваного від вчинення нового кримінального правопорушення.

Вказане свідчить, що ОСОБА_7 є матеріально не забезпеченою особою, тобто отримуваних ним статків не достатньо для належного забезпечення власних потреб та потреб його родини.

Крім того, слідчий суддя прийняв до уваги той факт, що ОСОБА_7 був засуджений вироком від 25.04.2018 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, звільнився з місць позбавлення волі 30.09.2022 року, а вже 12.04.2024 року вчинив новий злочин, що беззаперечно доводить схильність підозрюваного до вчинення кримінальних правопорушень проти власності та не бажання відмовитись від задоволення своїх потреб за рахунок крадіжок, грабежів.

Відповідно до положення ч.5 ст.182, ч. 3 ст.183 КПК України слідчий суддя визначив розмір застави, в розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, з покладенням на нього ряду обов`язків, визначених ч.5 ст.194 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді, ухвалити нову ухвалу, якою відносно підозрюваного ОСОБА_7 застосувати запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту з 20 годин вечора до 6 години ранку, строком на 60 днів.

Жодний ризик передбачений статтею 177 КПК України прокурором не доведений, не надано будь-яких доказів, щодо наявних ризиків у діях ОСОБА_7 .

Заслухавши доповідача, захисника-адвоката ОСОБА_6 , який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думку прокурора, який заперечив стосовно апеляційної скарги строни захисту та просив ухвалу суду залишити без зміни, перевіривши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, з таких підстав.

Стаття 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканість.

В силу ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, та містити як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону суддею дотримані в повному обсязі.

Слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відповідності до вимог ст. ст. 193, 194 КПК України, вислухав доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого.

Колегія суддів зауважує, що на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до наданих матеріалів, 18.04.2024 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.4 ст. 186 КК України.

Задовольняючи клопотання слідчого про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя виходив з положень ст.183 КПК України, відповідно до якої тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам неналежної процесуальної поведінки підозрюваного.

Суд першої інстанції прийшов до висновку, що відповідно до матеріалів кримінального провадження та норм КПК України, які згідно до п. 5 ст. 9 КПК України, застосовуються з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, є достатні об`єктивні дані, які вказують на обґрунтованість підозри ОСОБА_7 .

Слідчим суддею вірно враховано наявні ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а також враховано особу підозрюваного, який офіційно не працевлаштований, має постійне місце проживання та реєстрації, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, звільнився з місць позбавлення волі 30.09.2022, а вже 12.04.2024 вчинив новий злочин, що свідчить про схильність підозрюваного до вчинення кримінальних правопорушень проти власності та не бажання ставати на шлях виправлення.

Відповідно до п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Установленою практикою Європейського суду з прав людини, визначено, що висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Слід зазначити, що Кримінальний процесуальний кодекс України покладає на сторону обвинувачення, при зверненні до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу, обов`язок довести не лише існування заявлених ризиків, а і наявність обставин, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого та додані до нього матеріли, колегія суддів вважає, що їх сукупність є достатньою вважати про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч.4 ст.186 КК України та існування заявлених ризиків передбачених ст.177 КПК України.

Колегія суддів приходить до висновку, що суд слідчий суддя в повній мірі врахував обґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри, тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винним, характер та обставини протиправних дій, врахував особу підозрюваного, особисті та соціальні обставини життя, а також його зв`язки із суспільством, зважаючи на обґрунтовані наявні ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, тому слідчий суддя вірно прийшов до виснову щодо доведенністю обставини, які виправдовують застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки саме такий запобіжний захід на початковій стадії досудового розслідування в повній мірі відповідатиме меті його застосування, а саме забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Доводи, якими прокурор обґрунтовує наявність підстав для застування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вказують на обґрунтованість щодо застосування обраного запобіжного заходу на даній стадії досудового розгляду. Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що на даний момент виключно такий запобіжний захід, як тримання під вартою є співмірним з існуючими ризиками та відповідає особі підозрюваної.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя правильно врахував обставини кримінального провадження та тяжкість інкримінованого злочину, який посягає на суспільні інтереси проти власності, а також особу підозрюваного, та у відповідності до ст.182 КПК України правильно визначив підозрюваному як альтернативний запобіжний захід заставу у розмірі 60 560 грн., оскільки такий розмір застави достатньою мірою може гарантувати виконання підозрюваної, покладених на неї обов`язків.

На думку апеляційного суду, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження та висунутої підозри у вчиненні тяжкого злочину, визначений слідчим суддею розмір застави є достатнім і прийнятним та буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Доводи захисника про необґрунтованість оскаржуваної ухвали є безпідставними, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує вирішення питань про застосування запобіжних заходів.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Беручи до уваги зазначене, виходячи з положень ст. 177-178 КПК України, ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та матеріалів справи, колегія суддів приходить до висновку, що ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 193, 194, 196, 197, ч.2 ст. 376, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 18.04.2024, якою стосовно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування з визначенням застави, що складає 60 560 грн. 00 коп без зміни.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ( підписи )

Згідно з оригіналом:

Суддя Кропивницького

апеляційного суду ОСОБА_2