Справа № 146/432/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" березня 2024 р. селище Томашпіль

Томашпільський районний суд Вінницької області в складі слідчого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Томашпіль скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження

ВСТАНОВИВ:

18 березня 2024 року адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді Томашпільського районного суду із даною скаргою, в якій просить скасувати постанову слідчого СВ ВП № 2 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 від 30.08.2023 року про закриття кримінального провадження № 0000142 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.08.2023 року та направити матеріали для проведення досудового розслідування.

Зазначена скарга обґрунтована наступним.

Представником скаржника ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_3 15 березня 2024 року було отримано копію постанови від 30 серпня 2023 року про закриття кримінального провадження № 0000142, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 4 серпня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення правова кваліфікація якого ч.2 ст. 146 КК України у зв`язку з відсутністю в діянні ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України.

Скаржник вважає, що постанова про закриття кримінального провадження від 30.08.2023 року винесена з порушенням вимог кримінально-процесуального законодавства, за наявної неповноти та неправильності досудового розслідування. Рішення слідчого є невмотивованим та упередженим, не перевірено належним чином обставинами справи та не надано об`єктивної оцінки зібраним доказам.

Скаржник зазначає, що в основу постанови слідчого про закриття кримінального провадження покладено тільки покази свідка ОСОБА_6 , які не спростовують обставин щодо викрадення нею малолітньої дитини. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчим під час допиту ОСОБА_6 взагалі не з`ясовувалося питання, спрямовані на встановлення місцезнаходження малолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не перевірено факти викладені ОСОБА_4 в заяві про вчинення кримінального правопорушення.

Також в скарзі вказано, що слідчим не перевірено покази ОСОБА_6 в частині того, чому вона взяла обов`язок по вихованню ОСОБА_7 на себе, оскільки, відповідно до рішення виконавчого комітету Томашпільської селищної ради № 67 від 23.02.2023 року «Про визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_7 » вирішено визначити місце проживання малолітньої дитини біля батька ОСОБА_4 . Разом з тим у постанові вказано, що ОСОБА_4 був допитаний під час проведення досудового розслідування в якості свідка і наведено аналіз його показань, однак в матеріалах кримінального провадження відсутній такий процесуальний документ, як протокол допиту свідка ОСОБА_4 .

Представник скаржника адвокат ОСОБА_3 в судове засідання в режимі відеоконференції не з`явилася, направила на адресу суду заяву в якій вказала, що у зв`язку з технічними неполадками та відсутністю електропостачання вона не має змоги приймати безпосередньо участь у судовому засіданні, просить провести судове засідання без її участі за наявними в матеріалах справи документами, скаргу підтримує в повному обсязі і просить її задоволити.

Слідчий СВ відділення поліції №2 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, однак направив на адресу суду заяву, в якій просив скаргу розглянути без його участі, проти скарги заперечує, оскільки дана скарга є безпідставною, свідок ОСОБА_4 є допитаним та його допит зазначений у постанові про закриття кримінального провадження та перебуває у матеріалах кримінального провадження. Винесена постанова про закриття кримінального провадження є обґрунтованою та законною, крім того ОСОБА_6 є матір`ю дитини та не позбавлена батьківських прав.

Прокурор Томашпільського відділу Тульчинської окружної прокуратури ОСОБА_8 , в судове засідання не з`явилася, однак направила на адресу суду заяву, згідно якої судове засідання просить провести без її участі, в задоволенні скарги просить відмовити, так як вона є безпідставною, зазначила що ОСОБА_4 в ході досудового розслідування був допитаний, про що зазначено в тексті постанови про закриття кримінального провадження, крім того ОСОБА_6 є матір`ю дитини ОСОБА_7 , а також батьківських прав не позбавлена.

Розглянувши заяви учасників процесу, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Відповідно до ст. 40 КПК України слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.

Згідно ч.1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Відповідно п.4 ч.1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Встановлений ч. 1 ст. 303 КПК України перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування є вичерпним.

Відповідно до постанови про закриття кримінального провадження від 30.08.2023 року слідчим СВ відділення поліції №2 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 було прийнято рішення про закриття кримінального провадження № 0000142, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 4 серпня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення правова кваліфікація якого ч. 2 ст. 146 КК України на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діянні ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України.

Об`єктивна сторона злочину передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, має дві форми: незаконне позбавлення волі, яке полягає в протиправному перешкоджанні людині обирати за своєю волею власне місцезнаходження. Таке позбавлення може мати свій прояв у затриманні потерпілого та його утриманні в тому місці, де він знаходитись не бажає та яке він не може вільно залишити. Незаконне позбавлення волі може бути здійснене шляхом застосування насильства або примусу (фізичного або психічного), чи шляхом обману;викрадення людини, яке характеризується таємним або відкритим захопленням людини, переміщенням її до певного місця, яке потерпілий не може залишити з власної волі, та подальшим утриманням його в цьому місці. Викрадення людини, в силу особливостей свого об`єктивного прояву, завжди супроводжується насильством, навіть в тому випадку, коли діяння розпочате в формі обману.

Як видно з матеріалів скарги та матеріалів кримінального провадження ОСОБА_6 є матір`ю малолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням виконавчого комітету Томашпільської селищної ради від 23.02.2023 року № 67 «Про визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_7 2021 року народження» вирішено визначено місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_7 біля батька ОСОБА_4 та зобов`язано батька ОСОБА_4 не чинити перешкод у побаченні та спілкуванні матері ОСОБА_6 з дитиною та надавати можливість матері забирати дитину ОСОБА_7 до місця свого проживання, не менше восьми днів на місяць, в інші дні за спеціальною домовленістю.

Ні скарга, ні матеріали кримінального провадження не містять доказів того, що мати ОСОБА_6 була позбавлена батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_7 , 2021 року народження чи вказана дитина на законних підставах була відібрана в неї.

Відповідно до норм СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Слідчий суддя вважає, що скаржник як батько дитини має право знати, де знаходиться його син, однак вважає, що таке право має бути реалізоване в площині цивільних правовідносин, а не кримінальних, оскільки в даній справі відсутні такі обов`язкові кваліфікуючі ознаки складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, як незаконне позбавлення волі або викрадення особи, про наявність яких не свідчить жодний з доказів, досліджених судом.

Крім того слід зазначити, що скаржник як на підставу для скасування постанови про закриття кримінального провадження посилається на відсутність в матеріалах кримінального провадження такого процесуального документу як протокол допиту свідка ОСОБА_4 .

Однак, як видно з матеріалів кримінального провадження 29.08.2023 року слідчим ОСОБА_5 було допитано свідка ОСОБА_4 в присутності адвоката ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000142 від 04.08.2023 року та складено відповідний протокол.

За змістом ч. 5 ст. 40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення (ч. 1 ст. 94 КПК України).

Враховуючи вищевикладене, оскільки скаржником не доведено належними та допустимими доказами обставин на які вона посилається в скарзі, в ході досудового розслідування зібрано достатні докази для прийняття остаточного рішення за наслідками проведеного досудового розслідування, що відповідає ч. 1 ст. 94 КПК України, допитано свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , доказів про позбавлення матері ОСОБА_6 батьківських прав чи відібрання дитини не надано, слідчий та прокурор проти задоволення скарги заперечили, в оскаржуваній постанові в повній мірі було встановлено обставини даного кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що постанова про закриття кримінального провадження є обґрунтованою та законною, скасуванню не підлягає, а тому в задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись статтями 306, 307 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1