Справа № 683/1858/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2024 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Старокостянтинові кримінальне провадження №0000307 від 13 травня 2024 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новоселиця, Старокостянтинівського р-ну., Хмельницької обл., громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця

с. Новоселиця, Старокостянтинівського р-ну., Хмельницької обл., громадянин України, з середньо спеціальною освітою, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрованого по АДРЕСА_2 , проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,-

в с т а н о в и в:

09.05.2024 близько 22 год. 00 хв. ОСОБА_5 проходячи разом із ОСОБА_6 , повз будинок, що по АДРЕСА_1 , помітили на подвір`ї даного домоволодіння автомобіль марки «Peugeot» моделі «103», державний номерний знак НОМЕР_1 , 2006 року випуску, синього кольору, власником якого є ОСОБА_7 та який на підставі довіреності № 1227 від 03.07.2023 перебуває у користуванні ОСОБА_4 , яким спільно вирішили незаконно заволодіти.

З цією метою, переконавшись, що за їх діями, ніхто не спостерігає, ОСОБА_5 , незаконно проник через зачинені на засув в`їзні ворота на територію подвір`я вказаного домогосподарства, відчинивши їх та підійшовши до автомобіля марки «Peugeot» моделі «103», державний номерний знак НОМЕР_1 , 2006 року випуску, синього кольору, не приводячи двигун автомобіля в роботу, викотив його за межі домогосподарства, де в подальшому спільно із ОСОБА_6 за допомогою фізичної сили відкотили автомобіль на проїжджу частину дороги, поруч із сільським ставом в АДРЕСА_1 , та сівши до вказаного транспортного засобу, ОСОБА_5 привів за допомогою ключа запалювання, який знаходився в замку запалювання, двигун автомобіля в рух та разом поїхали на ньому в напрямку с. Сковородки, Миролюбненської ТГ, Хмельницького району, Хмельницької області, таким чином незаконно заволоділи автомобілем марки «Peugeot» моделі «103», державний номерний знак НОМЕР_1 , 2006 року випуску, синього кольору вартістю 149 983,31 грн., який належить ОСОБА_7 та на підставі довіреності № 1227 від 03.07.2023 перебуває у користуванні ОСОБА_4 .

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, визнав повністю, підтвердив усі обставини його вчинення.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 , вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, визнав повністю, підтвердив усі обставини його вчинення.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 показала, що 10 травня 2024 року прийшов брат та запитав чи їздила на автомобілі, оскільки побитий, після чого викликала поліцію.

Суд з`ясував, що обставини справи ніким із учасників судового провадження не оспорюються і кожен з них правильно розуміє зміст цих обставин. Суд також впевнився у добровільності їх позиції та роз`яснив їм процесуальні наслідки зазначених дій, які передбачені ч.2 ст.394 КПК України. З урахуванням думки всіх учасників процесу та на підставі ч.3 ст.349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, і судовий розгляд було обмежено допитом обвинувачених, дослідженням даних, що стосуються речових доказів, а також характеризуючих документів на особи обвинувачених.

Таким чином, суд ухвалює вирок в особливому порядку без дослідження будь-яких доказів обставин, передбачених п. п. 1, 2, 3 ч. 1ст. 91 КПК України.

За таких обставин суд вважає доведеною вину ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2ст.289 КК України, тобто незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненого за попередньою змовою групою осіб з проникненням у інше сховище.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно із ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад кримінального правопорушення та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

З огляду на викладене при призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 суд враховує тяжкість вчиненого ними злочину, який передбачено ч.2 ст.289 КК України та відповідно до положень ст.12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, особи обвинувачених, які раніше не судимі, на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебувають, за місцем проживання характеризується посередньо.

Суд враховує, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 повністю визнали свою вину, щиро розкаялися, що є обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченим.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , судом не встановлено.

Враховуючи характер діянь і спосіб їх вчинення, суспільну небезпеку скоєного злочину, суд приходить до висновку призначити ОСОБА_5 та ОСОБА_6 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 289 КК України.

Разом з тим, приймаючи до уваги особу винних, які повністю визнала свою вину, щиро розкаялися, позицію прокурора, який просив призначити покарання із застосуванням іспитового строку та позицію потерпілої, яка просила призначати обвинуваченим покарання на думку суду, а також інші в сукупності обставини, які пом`якшують покарання та знижують ступінь небезпечності обвинувачених для суспільства, суд приходить до висновку у відповідності до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням з покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

На думку суду таке покарання та звільнення від його відбування з випробуванням буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинувачених та запобігання вчинення ними нових кримінальних правопорушень.

У кримінальному провадженні цивільний позов не заявлявся.

Цивільний позов у провадженні відсутній.

У кримінальному провадженні є процесуальні витрати у зв`язку із проведенням експертиз, які слід стягнути із обвинувачених.

В порядку ст. 174 КПК України накладений ухвалою слідчого судді від 16 травня 2024 року (справа № 683/1531/24) арешт на речовий доказ, у якому відпала потреба, слід скасувати.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити згідно вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374-376 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.289 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням і встановити йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.289 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання з випробуванням і встановити йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 16 травня 2024 року на автомобіль марки «Peugeot», моделі «107», номерний знак НОМЕР_1 , синього кольору, 2006 року випуску, VIN: НОМЕР_2 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 21 березня 2024 року є ОСОБА_7 , - скасувати.

Стягнути солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь державного бюджету процесуальні витрати за проведення транспортно-товарознавчої експертизи № СЕ-19/123-24/6067 АВ від 29 травня 2024 року та дактилоскопічної експертизи № СЕ-19/123-24/6080 Д від 22 травня 2024 року в загальній сумі 6058 (шість тисяч п`ятдесят вісім) грн. 12 коп.

Речові докази по справі:

-автомобіль марки «Peugeot», моделі «107», номерний знак НОМЕР_1 , синього кольору, 2006 року випуску, VIN: НОМЕР_2 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 21 березня 2024 року є ОСОБА_7 , повернути останньому за належністю;

-додаток до протоколу ОМП від 13.05.2024 із відкопійованими на десяти відрізках слідокопіювальної стрічки слідами папілярних ліній (узорів) рук (на трьох аркушах), дактилокарти, заповнені на імена ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , який переданий на зберігання в кімнату зберігання речових доказів ВП №1 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області, залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було судом визнано недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченим та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: