Справа № 623/261/19
Провадження 1-кп/991/123/19
У Х В А Л А

іменем України

05 квітня 2024 року м.Київ

Вищий антикорупційний суд у складі

головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 (в режимі відеоконференцзв`язку з Дружківським міським судом Донецької області),

захисників ОСОБА_9 (в режимі відеоконференцзв`язку з використанням власних технічних засобів), ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_10 про закриття кримінального провадження № 0000291, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.03.2018, за обвинуваченням

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дружківка Донецької області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 368 КК України,

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Дружківка Донецької області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 369 КК України;

ОСОБА_11 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Баку Республіки Азербайджан, проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 369 КК України,

В С Т А Н О В И В:

1.На розгляді Вищого антикорупційного суду перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000291, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.03.2018, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею частиною 3 статті 368 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 369 КК України, ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 369 КК України.

1.1.Захисник ОСОБА_10 заявила клопотання про закриття кримінального провадження № 0000291 від 23.03.2018 на підставі пункту 10 частини 1 статті 284 КПК України.

1.2.Клопотання обґрунтовано тим, що 23.03.2018 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості про кримінальне правопорушення. ОСОБА_8 повідомлено про підозру 28.03.2018, а ОСОБА_7 - 03.04.2018. Постановою заступника Генерального прокурора від 29.05.2018 продовжено строк досудового розслідування до трьох місяців. Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 22.06.2018 продовжено строк досудового розслідування до шести місяців, тобто до 28.09.2018. Сторона обвинувачення 27.09.2018 повідомила захист про завершення досудового розслідування та в той же день надано можливість ознайомитися з матеріалами досудового розслідування. Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 26.11.2018 стороні захисту встановлено строк для ознайомлення з матеріалами справи до 11.01.2019 (включно). Обвинувальний акт направлений до суду 16.01.2019, а 22.01.2019 він надійшов до Ізюмського міськрайонного суду Харківської області.

1.3.На переконання захисника, строк досудового розслідування закінчився 13.01.2019, обвинувальний акт направлений до суду поза строком досудового розслідування, відповідно кримінальне провадження підлягає закриттю.

2.В судовому засіданні учасники висловили такі позиції:

2.1.Захисник ОСОБА_9 підтримав доводи, викладені у клопотанні захисника ОСОБА_10 . Додатково зауважив, що строк досудового розслідування закінчився два рази. Перший раз строк досудового розслідування закінчився 28.05.2018. Адже ОСОБА_8 повідомлено про підозру 28.03.2018, після чого почався відлік двомісячного строку досудового розслідування, який закінчувався 28.05.2018. Керівник САП продовжив строк досудового розслідування 29.05.2018, тобто вже за межами строку досудового розслідування. Другий раз строк досудового розслідування закінчився 13.01.2019. Так, ухвалою слідчого судді стороні захисту встановлено строк для ознайомлення з матеріалами справи до 11.01.2019 (включно). Сторона обвинувачення повинна була звернутися до суду з обвинувальним актом до 13.01.2019, проте обвинувальний акт направлений до суду пізніше, отже за межами строку досудового розслідування, який закінчився 13.01.2019.

2.2.Обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_7 підтримали позицію своїх захисників та просили задовольнити клопотання.

2.3.Прокурор заперечив щодо задоволення клопотання про закриття провадження, обґрунтовуючи свою позицію тим, що положення пункту 10 частини 1 статті 284 КПК у цій справі не підлягають застосуванню, оскільки досудове розслідування розпочате 15.12.2017 (первинний номер 0000877). У зв`язку із виділенням матеріалів 23.03.2018 присвоєно новий номер № 0000291. Виходячи із положень частини 1, 2 статті 214 КПК України, кримінальне провадження №0000291 не є новим, а є виділеним та похідним від провадження, відомості по якому внесені до ЄРДР 15.12.2017, тобто до введення в дію положень пункту 10 частини 1 статті 284 КПК України на підставі підпункту 19 пункту 7 §1 розділу 4 Закону №2147-VІІІ. Щодо направлення обвинувального акту поза строком досудового розслідування, то передача учасником кримінального провадження (прокурором) обвинувального акта особі, уповноваженій на його відправлення, є моментом виконання відповідного процесуального обов`язку. Датою направлення обвинувального акту до суду у цьому кримінальному провадженні є 14.01.2019 - день реєстрації відправлення у службі діловодства. Отже, обвинувальний акт направлено до суду в межах строку досудового розслідування.

3.Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши доводи учасників кримінального провадження, Суд дійшов таких висновків.

3.1.Сторона захисту стверджує про наявність підстави для закриття кримінального провадження, передбаченої пунктом 10 частини 1 статті 284 КПК України, - кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи. Зазначена норма закону безпосередньо пов`язує закриття кримінального провадження зі строком досудового розслідування, який обчислюються з дня повідомлення особі про підозру. Доводи заявленого клопотання зводяться до 1) застосування в цьому кримінальному провадженні положень КПК України, внесених відповідно до Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 № 2147- VIII і 2) закінчення строку досудового розслідування до моменту направлення обвинувального акту до суду. Отже, для вирішення заявленого клопотання Суду, в першу чергу, слід з`ясувати можливість застосування норми, передбаченої пунктом 10 частини 1 статті 284 КПК України, до кримінального провадження № 0000291 від 23.03.2018.

3.2.Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду одного із передбачених КПК України рішень. Чинний КПК України встановлює граничні строки досудового розслідування та передбачає можливість їх продовження в порядку, передбаченому статтею 294 КПК України.

3.3.Строки досудового розслідування мають важливе значення з точки зору як раціональності та ефективності кримінального провадження, так і узгодження потреб досудового розслідування з правами і інтересами осіб, залучених до нього. Кримінальне провадження не може тривати хаотично і невизначений час, а продовження його строків має обумовлюватися не тим, що орган досудового розслідування не встиг провести повний спектр процесуальних дій, а реальною необхідністю додаткового часу для проведення всіх процесуальних дій, спрямованих на встановлення обставин вчиненого кримінального правопорушення.

3.4.Відповідно до пункту 10 частини 1 статті 284 КПК України підставою для закриття кримінального провадження є закінчення строку досудового розслідування, визначеного статтею 219 цього Кодексу, після повідомлення особі про підозру, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

3.5.Частину 1 статті 284 КПК України доповнено пунктом 10 згідно із Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017. Прикінцевими положеннями Закону № 2147-VII (пунктом 4 § 2) визначені момент та умови набуття чинності відповідними змінами у статтях 217 та 219 КПК України. Вони:

1) вводяться в дію через 3 місяці після набрання чинності цим Законом (тобто з 16.03.2018),

2) не мають зворотної дії в часі,

3) застосовуються до справ, по яких відомості про кримінальне правопорушення внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін.

3.6.Умова застосування нововведень в частині порядку обчислення і продовження строків досудового розслідування оперує поняттям «справа» і, як вбачається з тексту, пов`язана з моментом внесення відомостей про кримінальне правопорушення у конкретній справі. Це означає поширення таких приписів на справи, по яких відомості внесені до ЄРДР після введення в дію цих змін (після 15.03.2018).

3.6.1.За такого нормативного регулювання важливого значення для вирішення питання про застосування змінених редакцій КПК України набуває розуміння терміну «справа». Адже очевидно, що він не тотожній поняттю «кримінального провадження». Пояснювальна записка до проєкту Закону № 2147-VII не містить обґрунтування, який зміст вкладається у нього в цілях кримінального процесуального законодавства. КПК України також не містить загального визначення поняття «справа». Його не охоплює стаття 3 КПК України, яка визначає основні терміни Кодексу. Цей термін розкривається через назву та диспозицію статті 317 КПК України (в якості синоніму поняття «матеріали кримінального провадження». За змістом цієї норми кримінальна справа (матеріали кримінального провадження) - це документи, інші матеріали, надані суду під час судового провадження його учасниками, судові рішення та інші документи і матеріали, що мають значення для цього кримінального провадження, долучаються до обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності. В інших нормах оперування поняттям «справа» з положеннями Закону № 2147-VII не кореспондується, оскільки пов`язує його переважно з судовою справою.

3.6.2.Враховуючи завдання досудового розслідування як стадії кримінального провадження, можливість виявлення під час досудового розслідування інших кримінальних правопорушень, процесуальні можливості виділення і об`єднання матеріалів, Суд в кожному конкретному випадку тлумачить поняття «справа» через логіку і послідовність процесуальних дій в єдиному кримінальному провадженні під час досудового розслідування, та через єдність чи пов`язаність відомостей, первісно внесених до ЄРДР, з фактами, які після закінчення досудового розслідування стають предметом розгляду в суді.

3.7.Порядок внесення відомостей до ЄРДР конкретизований у Положенні про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженому наказом Генеральної прокуратури України від 06.04.2016 № 139, а з 30.06.2020 - Положенні про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженому наказом Генерального прокурора від 30.06.2020 № 298. Обидві редакції Положення передбачають, що формування Реєстру починається з моменту внесення до нього реєстратором відповідних відомостей про кримінальне правопорушення, зазначених у заяві чи повідомленні або виявлених ним самостійно з будь-якого джерела. Відповідно до Положення на виявлене під час досудового розслідування кримінальне правопорушення в рамках одного кримінального провадження слідчий, дізнавач вносить до Реєстру інформацію про джерело, з якого виявлено кримінальне правопорушення, та відомості про кримінальне правопорушення. Кримінальному провадженню за цим правопорушенням присвоюється новий номер.

3.8.За наявними в розпорядженні суду матеріалами мала місце така хронологія процесуальних подій:

-Національним антикорупційним бюро України здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000824 від 23.11.2017 за фактом отримання головою Дружківського міського суду Донецької області ОСОБА_7 та адвокатом ОСОБА_12 неправомірної вигоди за частиною 3 статті 368 КК України (т. 14 а.с. 56-59)

-15.12.2017 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000877 внесено відомості про кримінальне правопорушення за фактом одержання службовою особою правоохоронного органу за попередньою змовою з головою Дружківського міського суду Донецької області неправомірної вигоди за прийняття рішення в інтересах особи, яка її надала (т. 1 а.с. 63). В цей же день постановою прокурора шостого відділу САП ОСОБА_13 матеріали досудових розслідувань за № 0000824 та № 0000877 об`єднані в одне провадження, якому присвоєно номер № 0000824 (т. 18 а.с. 213)

-Постановою прокурора шостого відділу САП ОСОБА_13 від 23.03.2018 виділено з матеріалів кримінального провадження № 0000824 від 23.11.2017 в окреме провадження матеріали за фактом отримання неправомірної вигоди працівником суду від працівника правоохоронного органу за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 368 КК України. Виділеним матеріалам присвоєно № 0000291 від 23.03.2018 (т. 12 а.с. 90-91)

-28.03.2018 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000313 внесено відомості про кримінальне правопорушення за фактом надання 11.12.2017 прокурором Дружківського відділу Краматорської місцевої прокуратури ОСОБА_8 неправомірної вигоди голові Дружківського міського суду Донецької області ОСОБА_7 у вигляді грошових коштів за непритягнення третіх осіб до адміністративної відповідальності та непозбавлення їх права на керування транспортними засобами, дії кваліфіковані за частиною 3 статті 369 КК України (т. 12 а.с. 98). В цей же день постановою прокурора САП ОСОБА_13 від 28.03.2018 матеріали досудових розслідувань № 0000291 та № 0000313 об`єднані в одне провадження, якому присвоєно номер № 0000291 від 23.03.2018 (т. 12 а.с. 100-101)

-29.03.2018 ОСОБА_8 повідомлено про підозру за частиною 3 статті 369 КК України у кримінальному провадженні № 0000291 від 23.03.2018

-03.04.2018 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за частиною 3 статті 368 КК України (т. 17 а.с. 1-10)

-29.05.2018 заступник Генерального прокурора керівник САП ОСОБА_14 виніс постанову про продовження строку досудового розслідування кримінального провадження № 0000291 до трьох місяців, до 30.06.2018 (т. 14 а.с.11-13)

-22.06.2018 слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва постановив ухвалу про продовження строку досудового розслідування, якою строк продовжено до 6-ти місяців, до 29.09.2018 (т.14 а.с.40-42)

-26.11.2018 слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва постановив ухвалу про встановлення строку стороні захисту для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження до 11.01.2019 (включно) (т. 39 а.с 40-44)

-14.01.2019 прокурор САП ОСОБА_15 затвердив обвинувальний акт (т.1 а.с. 1)

-22.01.2019 обвинувальний акт надійшов до Ізюмського міськрайонного суду Харківської області (т.1 а.с.106)

Суд вбачає, що в цій справі відомості про кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань щонайменше 15.12.2017 - тобто до внесення змін до КПК України Законом № 2147-VII.

3.9. Із обвинувального акта, який перебуває на розгляді Суду, вбачається, що:

ОСОБА_7 своїми діями вчинив прийняття пропозиції, обіцянки та одержання службовою особою неправомірної вигоди за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду та в інтересах третьої особи, дії з використанням наданої їй влади та службового становища, вчинене службовою особою, яка займає відповідальне становище, повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 368 КК України.

ОСОБА_8 вчинив пропозицію, обіцянку службовій особі надати їй неправомірну вигоду, а також надання службовій особі, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди за вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, обіцяє та надає неправомірну вигоду та в інтересах третьої особи дії з використанням наданої їй влади та службового становища, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 369 КК України.

Отже зміст пред`явленого обвинувачення узгоджується з обставинами кримінального правопорушення, які були предметом досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000824 від 23.11.2017.

3.10.На підставі досліджених доказів Суд може зробити висновок, що для судового розгляду надійшли ті саме факти, щодо яких відомості до ЄРДР внесені до 16.03.2018, тобто до встановлення нових процесуальних правил щодо продовження строків досудового розслідування положеннями Закону від № 2147-VII. Виділене кримінальне провадження № 0000291 від 23.03.2018, яке надійшло на розгляд Суду, ґрунтується на первісно внесених 15.12.2017 до ЄРДР у межах кримінального провадження № 0000824 від 23.11.2017 відомостях. При чому значна частина доказів сторони обвинувачення, досліджених судом, також отримана в межах кримінального провадження № 0000824 від 23.11.2017 після внесення відомостей по відповідному факту-15.12.2017 і до моменту виділення матеріалів в окреме провадження № 0000291 від 23.03.2018.

3.11.Вирішальною датою для застосування пункту 10 частини 1 статті 284 КПК є дата внесення відомостей про кримінальне провадження до ЄРДР у відповідній справі. Тобто для визначення правового режиму, який підлягає застосуванню до кримінального провадження у зв`язку із внесеними змінами (Закон України від 03.10.2017 № 2147-VIII, який вступив в дію з 16.03.2018), слід виходити з дати реєстрації відомостей в ЄРДР у відповідній справі. В даному випадку такою датою є 15.12.2017.

3.12.Зміни до КПК України, внесені Законом від 03.10.2017 № 2147-VIII зворотньої дії в часі не мають, оскільки про це однозначно застережено положенням пункту 4 параграфа 2 «Прикінцевих положень» цього Закону. Колегія суддів Об`єднаної палати ККС Верховного суду у своїй Постанові від 11 вересня 2023 року у справі № 711/8244/18 зазначила, що пункт 4 § 2 є спеціальною нормою щодо статті 5 КПК України і, відповідно, у спеціально визначеній ним ситуації перевага має надаватися йому, а не загальній нормі статті 5 КПК України (lex specialis derogat legi generali). Верховний Суд у рішенні наголосив, що зміни не повинні застосовуватися до кримінальних проваджень, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань до 15.03.2018. У цій же постанові Об`єднаної палати ККС Верховного Суду зазначено про те, що пункт 10 частини 1 статті 284 КПК України застосовується лише до кримінальних проваджень, відомості про які внесені до ЄРДР після введення в дію цього положення, тобто поширюється на кримінальні провадження, відомості щодо яких внесені до ЄРДР з 16 березня 2018 року і не поширюється на кримінальні провадження, відомості щодо яких внесені в ЄРДР до вказаної дати. Аналогічна позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 14.02.2024 у справі № 757/5617/20-к.

3.13.У Постанові Верховного Суду від 23 листопада 2023року (справа № 201/9077/21) зазначено, що рішення суду про закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК не ґрунтується на вимогах закону, оскільки відомості у кримінальному провадженні, з якого виділено кримінальне провадження стосовно ОСОБА_7, внесено до ЄРДР до набрання чинності Законом № 2147-VIII. Твердження судів першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваних рішеннях про необхідність застосування вказаної норми з огляду на те, що відомості до ЄРДР у кримінальному провадженні щодо повідомлення про підозру ОСОБА_7 були внесені 25 лютого 2020 року, тобто після введення в дію змін згідно із Законом № 2147-VIII, не ґрунтуються на вимогах закону, який пов`язує цей строк із початком досудового розслідування в первинному кримінальному провадженні, а не з повідомленням про підозру.

3.14.Отже, до кримінального провадження № 0000291 від 23.03.2018, яке виділено з провадження № 0000824 від 23.11.2017 не можуть бути застосовані положення пункту 10 частини 1 статті 284 КПК України, оскільки цього Закону не існувало на час внесення відомостей до ЄРДР у первинному кримінальному провадженні.

3.15.За таких обставин Суд не вбачає потреби у дослідженні конкретної дати, коли обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 і ОСОБА_8 направлено до суду.

3.16.За таких обставин Суд не вбачає необхідності у встановленні конкретної дати, коли обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 і ОСОБА_8 направлено до суду.

3.17.Суд окремо вважає за необхідне відреагувати на аргумент захисника ОСОБА_9 про те, що продовження строку до трьох місяців прокурором здійснено вже після закінчення строку досудового розслідування, який відраховується від повідомлення про підозру ОСОБА_8 28.03.2018. Суд не погоджується з доводами сторони захисту, що строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000291 від 23.03.2018 закінчився 28.05.2018, оскільки повідомлення про підозру хоча і складено 28.03.2018, проте вручене ОСОБА_8 під розпис 29.03.2018. З огляду на норми КПК України, необхідно розмежовувати: а) підозру як припущення про вчинення особою кримінально караного діяння; б) письмове повідомлення про підозру як процесуальне рішення; в) повідомлення про підозру як комплекс процесуальних дій, який включає в себе складання та вручення повідомлення про підозру, роз`яснення процесуальних прав підозрюваного, суті підозри, внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. При цьому необхідно звернути увагу на те, що законодавець, регламентуючи процесуальний порядок повідомлення про підозру, вживає терміни «складання», «вручення» та «здійснення». Тому письмове повідомлення про підозру не може набути в процесуальному аспекті якості дійсності, реальності тільки внаслідок створення, складання та погодження його певними уповноваженими суб`єктами кримінального процесу. Сам факт складання письмового тексту повідомлення про підозру без його безпосереднього вручення відповідною особою не може бути розцінений як виконання нею усього комплексу дій, що охоплюють поняття «здійснити повідомлення про підозру». Аналіз змісту статті 277 КПК України свідчить про комплексність повідомлення про підозру. Прокурор, який склав повідомлення або його погодив, повинен довести процедуру повідомлення до логічного завершення - сповістити про своє обґрунтоване припущення про вчинення кримінального правопорушення певну особу. Таким чином, письмове повідомлення про підозру являє собою комплекс дій, що охоплюють процедуру здійснення повідомлення про підозру і включає в себе такі етапи як 1) складення письмового повідомлення про підозру; 2) підписання письмового повідомлення про підозру; 3) вручення письмового повідомлення про підозру; 4) роз`яснення змісту підозри та процесуальних прав підозрюваній особі.

3.18.В світлі обставин цієї справи повний комплекс процесуальних дій з повідомлення про підозру ОСОБА_8 здійснено 29.03.2018, тому строк, від якого починається відлік тривалості досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні після повідомлення про підозру, починається саме з 29.03.2018, а не з 28.03.2018, як зазначає захисник.

4.За таких обставин клопотання захисника ОСОБА_10 про закриття кримінального провадження є необґрунтованим і в його задоволенні належить відмовити.

Керуючись статтями 219, 284, 290, 376, 392 КПК України, Суд

П О С Т А Н О В И В:

1.У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_10 про закриття кримінального провадження № 0000291, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.03.2018, відмовити.

2.Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення і оскарженню не підлягає.

3.Повний текст ухвали оголошений 10.04.2024.

Головуючий суддя ОСОБА_16

Судді:

ОСОБА_17