Справа № 752/7802/23
Провадження №: 1-кс/752/3114/24
У Х В А Л А

17.05.2024 м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання заяву про відвід судді ОСОБА_5 у межах кримінального провадження № 0000254 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Голосіївського районного суду міста Києва перебуває зазначене кримінальне провадження (кримінальна справа № 752/7802/23), в якому захисником обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокатом ОСОБА_4 заявлено відвід головуючому одноособово судді ОСОБА_5 .

Під час розгляду заяви про відвід захисниця підтримав подану в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 заяву від 11.04.2024, навела пояснення щодо вирішуваного процесуального питання, визначила, що підставою для відводу є ст. 75 КПК України, вказала на те, що суддя ОСОБА_5 є упередженим та необ`єктивним, надав перевагу прокурору при вирішенні клопотання про скасування арешту майна.

У своєму виступі та у заяві від 11.04.2024 захисниця зазначила, що

- суддя ОСОБА_5 не з`ясував склад осіб, які братимуть участь у судовому засіданні,

- суддя ОСОБА_5 не розглянув клопотання сторони захисту про витребування доказів;

- суддею ОСОБА_5 не було роз`яснив обвинуваченим, у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк більше десяти років, право заявити клопотання про розгляд кримінального провадження стосовно них колегіально у складі трьох суддів;

- суддею ОСОБА_5 порушено принцип рівності сторін, оскільки на клопотання сторони захисту про скасування арешту на майно, судом не було його вирішено по суті у зв`язку з необізнаністю прокурора в матеріалах справи. При цьому, було неодноразово відмовлено стороні захисту у задоволенні клопотання про повернення обвинувального акта, до того ж без обґрунтування підстав;

- суддя ОСОБА_5 безапеляційно, без заслуховування думки учасників у нарадчій кімнаті вирішив закрити підготовче судове засідання, не з`ясувавши наявність у учасників інших клопотань;

- суддя ОСОБА_5 залишив поза увагою те, що обвинувачення сформульовано не конкретно, а дії кваліфіковано неправильно.

На підтвердження своїх посилань, після оголошення перерви в судовому засіданні, захисниця представила копію журналу судового засідання від 08.02.2014 у справі № 752/7802/23 та копію ухвали підготовчого судового засідання від 08.02.2024.

Прокурор заперечив проти задоволення заяви про відвід, оцінивши її як необґрунтовану і таку, що не базується вимогах КПК України. Також прокурор зауважив, що клопотання про скасування арешту майна не є остаточно вирішеним, оскільки у підготовчому судовому засіданні він особисто не міг достеменно повідомити суду чи ті дані, що наявні у арештованому мобільному телефоні, становлять собою доказове значення, просив час для уточнення та пояснив, що підготовче судове засідання неодноразово відкладалося, обвинувачені, посилаючись на хворобу почергово не прибували до суду, у них змінювалися захисники, яким надавався час на ознайомлення з матеріалами, судом було встановлено, що на стадії досудового розслідування прокурором вжито достатньо дієвих процесуальних заходів для вручення підозри ОСОБА_6 і ОСОБА_7 .

Заслухавши доводи сторін, суд зазначає наступне.

Загальні обставини, які виключають участь судді в кримінальному провадженні наведені у ст. 75 КПК України і до них віднесено випадки, коли такий суддя є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; коли він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; ситуація особистої заінтересованості судді, його близьких родичів чи членів сім`ї в результатах провадження; наявність інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді, а також випадки порушення встановленого ч. 3 ст. 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Крім того процесуальним законодавством, зокрема ст. 76 КПК України обмежено допуск судді до повторної участі у кримінальному провадженні та передбачено, що суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, крім випадків перегляду ним в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, яка була постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті (ч. 1 ст. 76 КПК України). Суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду першої інстанції (ч. 2 ст. 76 КПК України).

Згідно з вимогами ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених ст. 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

З аналізу процесуального законодавства слідує, що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Проаналізувавши доводи захисниці, її відповіді на запитання суду, ґрунтовно проаналізувавши мотиви відводу, суд оцінює проголошені в обґрунтування заяви доводи як власну суб`єктивну негативну оцінку заявника відводу - захисниці обвинуваченого ОСОБА_4 .

Так, в ухвалі підготовчого судового засідання вказано, що

- питання дотримання вимог ст. 291 КПК України під час звернення до суду з обвинувальним актом вже було предметом перевірки суду, про що постановлено ухвалу від 15.06.2023 про відмову у поверненні обвинувального акта і підстав для зміни позиції суду не виникло;

- доводи захисників про неконкретність формулювання обвинувачення, неправильну, на думку сторони захисту, кваліфікацію дій обвинувачених, відсутність у слідчого повноважень на здійснення досудового розслідування та складання обвинувального акта будуть предметом перевірки на стадії судового розгляду під час дослідження доказів;

- відсутність на вручених стороні захисту копіях обвинувального акта печатки Офісу Генерального прокурора не становить собою підставу для повернення обвинувального акта. Також з представлених суду документів слідує, що до журналу судового засідання від 08.02.2024 занесено дані про наслідки розгляду клопотань сторони захисту про витребування документів та про скасування арешту, зокрема, зазначено, що суд на місці ухвалив відмовити у задоволенні клопотання про витребування документів з мотивів передчасності його заявлення, відкласти розгляд клопотання про скасування арешту.

У п. 3 резолютивної частини ухвали підготовчого судового засідання постановлено в судове засідання викликано учасників судового провадження.

У ході розгляду 17.05.2024 заяви про відвід на запитання головуючого адвокат ОСОБА_4 повідомила, що під час підготовчого судового засідання суддя ОСОБА_5 запитував сторін про наявність у них інших заяв і клопотань.

Статтю 368 КК України встановлено кримінальну відповідальність за прийняття пропозиції, обіцянки або одержання неправомірної вигоди службовою особою, а саме:

- у ч. 1 цієї статті за прийняття пропозиції, обіцянки або одержання службовою особою неправомірної вигоди, а так само прохання надати таку вигоду для себе чи третьої особи за вчинення чи невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто пропонує, обіцяє чи надає неправомірну вигоду, чи в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища;

- у ч. 2 ст. 368 цієї статті за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, предметом якого була неправомірна вигода у значному розмірі;

- у ч. 3 цієї статті за діяння, передбачене частиною першою або другою цієї статті, предметом якого була неправомірна вигода у великому розмірі або вчинене службовою особою, яка займає відповідальне становище, або за попередньою змовою групою осіб, або повторно, або поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

Зокрема, санкція ч. 3 ст. 368 КК України передбачає кримінальну відповідальність у виді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

Згідно з приписами ст. 12 КК України кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини. Тяжким злочином, у розумінні чинного законодавства є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.

У ст. 31 КПК України унормовано, що кримінальне провадження в суді першої інстанції здійснюється суддею одноособово, крім випадків, передбачених ч. 2, 3 цієї статті.

Кримінальне провадження в суді першої інстанції здійснюється колегіально судом у складі трьох суддів лише за клопотанням обвинуваченого щодо злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років.

Актуальна редакція ч. 3 ст. 368 КК України, з урахуванням дії приписів ст. 12 КК України вказує на те, що злочин, в якому обвинувачуються обвинувачені є тяжким, а тому розгляд цього кримінального провадженні у суді першої інстанції має здійснюватися одноособово.

Такими чином, описаним вище повністю спростовуються наведені твердження заявниці відводу.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

У своїй судовій практиці Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав про те, що правосуддя має не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться.

Частиною 1 ст. 6 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

У той же час сторонита учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами і зловживання процесуальними правами не допускається.

Заслухана наразі мотивація заяви про відвід не свідчить про наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості або необ`єктивності судді ОСОБА_5 , а видається запереченнями на вже ухвалене рішення, суб`єктивним сприйняттям стороною захисту судового рішення та процесуальних дій судді, які не порушили принцип змагальності і рівності, не становили собою порушення вимог процесуального закону, не вийшли за визначені процесуальним законом межі.

Перелік обставин, що виключають учать судді у кримінальному провадженні, як вказувалося вище, визначено ст. 75 КПК України, проте в судовому засіданні захисницею в обґрунтування поданої заяви не було зазначено обставин, які виключають участь судді ОСОБА_5 у цьому кримінальному провадженні у розумінні ст. 75 КПК України.

Зважаючи на викладене, заявлений відвід задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 2, 75, 80, 81, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви захисниці ОСОБА_4 від 11.04.2024 про відвід судді ОСОБА_5 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 20.05.2023 о ______.

Суддя ОСОБА_1