Справа № 474/654/24
Провадження № 1-кс/474/81/24
УХВАЛА

Іменем України

13.06.24р. с-ще Врадіївка

Слідчий суддя Врадіївського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

скаржниці ОСОБА_3

розглянув скаргу представниці потерпілої ОСОБА_4 - ОСОБА_3 на бездіяльність тимчасово виконувача обов`язків начальника СД Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 щодо невнесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

встановив:

10.06.2023р. до слідчого судді Врадіївського районного суду Миколаївської області, в порядку ст. 303 КПК України, надійшла скарга представниці потерпілої ОСОБА_4 - ОСОБА_3 (далі - скаржниця), в якій скаржниця просить зобов`язати тимчасово виконувача обов`язків начальника СД Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 , відповідно до приписів ст. 214 КПК України внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за зверненням ОСОБА_4 із заявою про вчинення кримінального правопорушення від 07.06.2024р.

Скарга обґрунтована тим, що 07.06.2023р. ОСОБА_4 звернулася до Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області із заявою про вчинення невідомою особою кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, однак станом на 10.06.2024р. відомості до ЄРДР не були внесені.

В судовому засіданні скаржниця підтримала скаргу та просила її задовольнити.

Тимчасово виконувач обов`язків начальника СД Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином в порядку, визначеному ст. 135 КПК України, повідомлений про час, дату та місце судового розгляду. Водночас 13.06.2022р. звернувся із заявою про розгляд скарги за його відсутності, оскільки через переведення відділу поліції на особливий режим роботи, у зв`язку з веденням в Україні воєнного стану, не має можливості брати участь у судовому засіданні.

Згідно приписів ч. 3 ст. 306 КПК України неявка особи дії якої оскаржуються не перешкоджає розгляду скарги.

Заслухав пояснення скаржниці, дослідив докази додані до скарги та матеріали за результатами розгляду заяви ОСОБА_4 від 07.06.2024р., зареєстровані 07.06.2024р. за № 1070, вважаю встановленим таке.

07.06.2024р. ОСОБА_4 звернулася до Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, яка зареєстрована в журналі єдиного обліку 07.06.2024р. за № 1070.

У своїй заяві ОСОБА_4 зазначила, що їй на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 , виданого ТСЦ 4841 від 26.11.2021р., належить на праві власності транспортний засіб JEEP GRAND CHEROKEE, 2002 року випуску, чорного кольору, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Вказаний транспортний засіб, з моменту придбання та по теперішній час, перебуває у експлуатації власниці за адресою її проживання - АДРЕСА_1 , та не передавався у використання третім особам за межами населеного пункту.

08.05.2024р. ОСОБА_4 знайшла у цифровому додатку ДІЯ повідомлення про наявність у неї штрафу за порушення правил дорожнього руху якого вона не вчиняла.

Відповідно до відомостей з порталу ДІЯ їй стало відомо, що 06.05.2024 року о 12:40 год. дня відносно неї складено постанову 4АВ05866495 по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване у автоматичному режимі, тип порушення - перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більше як на двадцять кілометрів на годину, місце вчинення правопорушення - м. Київ, Південний міст на лівий берег, час вчинення правопорушення 11:19 год. 06.05.2024р., сума штрафу 340,00 грн. Хоча, належний їй автомобіль у зазначений в постанові час перебував на території селища Врадіївка у користування батька власниці - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджує вчинене ним 06.05.2024р. о 10:26 год. адміністративне правопорушення у межах селища Врадіївка. Тобто, фізично транспортний засіб JEEP GRAND CHEROKEE, номер державної реєстрації НОМЕР_3 не міг перебувати одночасно м. Києві та селищі Врадіївка так як відстань між цими населеними пунктами становить більше 300 км.

На фото яке долучено до постанови зображено транспортний засіб JEEP GRAND CHEROKEE темно-зеленого кольору, на передньому бампері в місці кріплення номерного знаку розміщено номер державної реєстрації НОМЕР_3 проте він не належить зображеному автомобілю. Також, транспортний засіб відображений на фото відрізняється від транспортного засобу ОСОБА_4 , а саме: на передньому бампері біля номерного знаку наявний знак з текстом "БАНДОС" якого власниця не має на своєму транспортному засобі, радіаторна решітка транспортного засобу ОСОБА_4 має хромоване покриття, а на фото решітка авто зафарбована у темно-зелений колір та має в центральній частині прикріплений логотип світлого кольору, а під цим логотипом розміщено короп приблизними розмірами 20/10 см. Зазначене оздоблення транспортний засіб ОСОБА_4 не має. Також, на транспортному засобі ОСОБА_4 на даху кабіни відсутні будь які елементи, а на транспортному засобі яким вчинено адміністративне правопорушення містить на даху елементи супутникового зв`язку.

Вказані обставини свідчать про умисне, протиправне використання іншою особою державного номерного знаку НОМЕР_3 зареєстрованого за транспортним засобом JEEP GRAND CHEROKEE, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 на праві приватної власності та не передавався у користування нею третім особам за межами селища Врадіївка.

Таким чином ОСОБА_4 стверджує, що невстановленою особою на іншому транспортному засобі використовується номерний знак транспортного засобу ОСОБА_4 , що становить суспільну небезпеку, оскільки автомобіль, зафіксований у автоматичному режимі Департаментом патрульної поліції Національної поліції України, може бути викрадено, перебувати у розшуку, здійснювати і надалі інші порушення правил дорожнього руху в тому числі і такі за які передбачено кримінальну відповідальність, використовуватись для перевезення заборонених вантажів та іншого.

Окрім цього, на думку ОСОБА_4 , зазначені факти свідчать про підробку або заміну ідентифікаційного номеру, номерів двигуна, шасі або кузова, або заміну без дозволу відповідних органів номерної панелі з ідентифікаційним номером транспортного засобу, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 Кримінального кодексу України.

Наявні в матеріалах судової справи докази не містять інформації про внесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР.

Встановив вказані обставини приходжу до такого висновку.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частинами 1 та 2 ст. 9 КПК України визначено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно ч.ч. 1 та 2 ст. 12 КК України кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини.

Кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Статтями 38 - 40-1 КПК України визначено органи досудового розслідування, їх структуру, повноваження та обов`язки.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4, 5 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

До Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про:

1) дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення;

2) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника;

3) інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення;

4) короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела;

5) попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

6) прізвище, ім`я, по батькові та посада службової особи, яка внесла відомості до реєстру, а також слідчого, прокурора, який вніс відомості до реєстру та/або розпочав досудове розслідування;

7) інші обставини, передбачені положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань.

У Єдиному реєстрі досудових розслідувань автоматично фіксується дата внесення інформації та присвоюється номер кримінального провадження.

Згідно п.п. 1 та 8 розділу 1 Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого Наказом Генерального прокурора № 298 від 30.06.2020р. (далі - Положення), це Положення визначає порядок формування та ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - Реєстр), а також надання відомостей з нього.

Реєстраторами Реєстру (далі - Реєстратор) є:

- прокурори, у тому числі керівники органів прокуратури;

- керівники органів досудового розслідування;

- керівники органів дізнання;

- слідчі органів поліції, безпеки, органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства, та органів Державного бюро розслідувань; детективи підрозділів детективів та внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України (далі - Національне бюро), уповноважені здійснювати досудове розслідування кримінальних правопорушень;

- дізнавачі підрозділів дізнання органів поліції, безпеки, органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства, та органів Державного бюро розслідувань, а також уповноважені особи інших підрозділів зазначених органів, уповноважені в межах компетенції, передбаченої КПК України, здійснювати досудове розслідування кримінальних проступків (далі - уповноважені особи інших підрозділів).

Відповідно до п. 1 розділу 2 Положення до Реєстру, зокрема, вносяться відомості про:

час та дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення;

прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника;

інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення;

короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела;

попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

прізвище, ім`я, по батькові керівника прокуратури, органу досудового розслідування, слідчого, прокурора, який вніс відомості до Реєстру та/або розпочав досудове розслідування та/або здійснює досудове розслідування чи процесуальне керівництво;

прізвище, ім`я, по батькові керівника органу прокуратури, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, детектива, керівника органу дізнання, дізнавача (уповноваженої особи інших підрозділів), який вніс відомості до Реєстру та/або розпочав досудове розслідування та/або здійснює досудове розслідування чи процесуальне керівництво.

При цьому слід зазначити, що ч. 5 ст. 214 КПК України та п. 1 розділу 2 Положення визначають перелік відомостей, які необхідно вносити до ЄРДР, однак жодним чином не визначають, що такі відомості обов`язково мають бути зазначені у заяві про вчинення кримінального правопорушення.

Отже фактично ст. 214 КПК України закріплено обов`язок прокурора, слідчого, дізнавача, а також уповноваженої особи іншого підрозділу органу Національної поліції, уповноваженої в межах компетенції, передбаченої КПК України, здійснювати досудове розслідування кримінальних проступків, невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати досудове розслідування/дізнання. Таким чином, на відміну від процесуального порядку реагування на заяви та повідомлення про злочин, який було встановлено в КПК 1960 року, згаданий обов`язок слідчого, дізнавача або прокурора не вимагає оцінки цими суб`єктами такої заяви (повідомлення) на предмет наявності ознак складу злочину для того, щоб учинити процесуальну дію, яка полягає у внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР. Наведене підтверджується імперативними положеннями ч. 4 ст. 214 КПК, згідно з якою відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Тобто чинним КПК України закріплено спрощену процедуру початку досудового розслідування (без проведення дослідчої перевірки). Проте така спрощена процедура не означає, що взагалі відсутні критерії для внесення чи невнесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Її спрощеність виражається у тому, що для перевірки наявності зазначених вище критеріїв не потрібно проводити попередню перевірку викладених у заяві відомостей, а необхідно лише перевірити зміст самої заяви.

Внесення до ЄРДР неконкретних тверджень (у тому числі припущень) заявника про вчинення кримінального правопорушення за відсутності будь-яких об`єктивних відомостей про обставини його вчинення призвело б до:

- розпорошення обмежених сил і засобів правоохоронної системи держави на перевірку значної кількості безпідставних та абстрактних повідомлень про кримінальні правопорушення, що в свою чергу не дозволило б концентрувати зусилля на розслідуванні дійсно суспільно-небезпечних діянь, що неминуче знизило б ефективність захисту особи, суспільства та держави від цих кримінальних правопорушень, ускладнило б охорону прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, які зазнали шкоди від таких правопорушень;

- порушення прав та законних інтересів осіб, згаданих в таких повідомленнях;

- використання інструментів ст. 214 КПК України не для ініціювання початку досудового розслідування щодо конкретного кримінального правопорушення, а для спрямування сил і засобів правоохоронних органів загалом на всю діяльність визначеного заявником підприємства, установи чи організації або окремої людини з метою вже самостійного виявлення слідчим, дізнавачем, прокурором обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення (а це вже є іншим приводом для початку досудового розслідування за ст. 214 КПК України);

- унеможливлення застосування механізму притягнення заявників до кримінальної відповідальності за завідомо неправдиві повідомлення про кримінальні правопорушення (ст. 383 КК України). Зазначене не відповідає завданням кримінального провадження, які визначені в статті 2 КПК України.

Таким чином у заяві про вчинення кримінального правопорушення заявник має викласти обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Безпосереднім об`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, є суспільні відносини, які забезпечують порядок реєстрації транспортних засобів, вірогідність номерів їхніх основних частин і агрегатів.

Предметом злочину є кузов, двигун, шасі чи номерна панель, на яких заводським способом зроблені позначення номерів. При реєстрації транспортних засобів у технічний паспорт заносяться ці номери, завдяки чому ці засоби можуть бути ідентифіковані.

Небезпечність цього злочину виражається в тому, що знищення, підробка або заміна номерів позбавляє можливості ідентифікувати транспортний засіб. Це в свою чергу перешкоджає розкриттю злочинів, у тому числі викрадення транспортних засобів тощо.

З об`єктивної сторони злочин виражається у знищенні, підробці або заміні ідентифікаційного номера двигуна, шасі або кузова, або заміні номерної панелі з ідентифікаційним номером.

З огляду на вищевикладене слід зазначити, що зі змісту заяви ОСОБА_4 від 07.06.2022р., з урахуванням контексту в якому у ній подана інформація, слід дійти висновку, що самі по собі факти значенні у заяві не свідчить про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

Обставини зазначені в заяві свідчать про вчинення невстановленою особою дій, які підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 121-3 КУпАП, - порушення вимог законодавства щодо використання номерних знаків транспортних засобів.

Отже інформація зазначена у заяві ОСОБА_4 не містить достатніх підстав стверджувати про вчинення певними особами дій, які мають ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України. Заява ОСОБА_4 мотивована виключно на припущеннях про вчинення кримінального правопорушення, а не на реально існуючих фактах.

Таким чином скарга є необґрунтованою, а відтак не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 303-307, 369-372 КПК України, -

постановив:

В задоволені скарги представниці потерпілої ОСОБА_4 - ОСОБА_3 на бездіяльність тимчасово виконувача обов`язків начальника СД Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 щодо невнесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена на протязі п`яти днів з моменту її проголошення сторонами кримінального провадження безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Повний текст ухвали складений та підписаний "17" червня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1