Справа №760/3890/24 1-кс/760/2303/24
СОЛОМ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2024 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання власника майна ОСОБА_4 у порядку ст.174 КПК України про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0003481 від 09.12.2021,-

ВСТАНОВИВ:

1. Вимоги за клопотанням

1.1. ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва з клопотанням у порядку ст.174 КПК України, у якому просив скасувати арешт, накладений ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 19 січня 2022 року на квартиру АДРЕСА_1 , власником якої він є.

1.2. В обґрунтування клопотання зазначає, що ОСОБА_4 у 2022 році придбав майнові права шляхом участі у відкритих торгах на аукціоні 5/6 квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

1.3. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 19 січня 2022 року накладено арешт у рамках кримінального провадження, учасником якого ОСОБА_4 не є.

1.4. За твердженням власника майна, якщо арешт є видом обтяження, то логічно, що арешт має бути зареєстрований, про що вноситься запис до Державного реєстру прав на нерухоме майно. КПК України не передбачає порядку реєстрації арешту, накладеного ухвалою суду. Відтак, нотаріус, під час посвідчення договору купівлі-продажу, не знатиме про те, що ухвалою суду накладено арешт на нерухоме майно.

1.5. Враховуючи викладене, ОСОБА_4 вважає, що станом на день подання клопотання наявні підстави для скасування накладеного арешту.

2. Рух справи

2.1. 15.02.2024 клопотання надійшло до Солом`янського районного суду міста Києва.

2.2. 21.02.2024 клопотання передано безпосередньо до слідчого судді ОСОБА_1 .

2.3. 22.02.2024 судове засідання знято з розгляду у зв`язку з клопотанням представника власника майна про відкладення розгляду справи.

2.4. 04.03.2024 судове засідання знято з розгляду у зв`язку з клопотанням прокурора про відкладення розгляду справи.

2.5. 15.03.2024 судове засідання знято з розгляду у зв`язку з клопотанням представника власника майна про відкладення розгляду справи.

2.6. У судові засідання, призначені на 01 квітня та 07 травня 2024 року, ініціатор клопотання знову не прибув.

3. Правове обґрунтування

3.1. Конституція України гарантує, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним (ст.41).

3.2. У відповідності до положень ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17.07.1997, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

3.3. Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі наведеної вище статті 1 Першого протоколу.

3.4. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», п.п.69 і 73, Series A N52).

3.5. Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n.50, Series A N 98).

3.6. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України (ч.1 ст.16 КПК України).

3.7. Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч.1 ст.8 КПК України).

3.8. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

3.9. Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

3.10. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

3.11. Згідно із ч.1 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України.

3.12. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України (ч.2 ст.22 КПК України).

3.13. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків (ч.6 ст.22 КПК України).

4. Встановлені судом обставини та оцінка доказів

4.1. Судовим розглядом встановлено, що ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 19 січня 2022 року задоволено клопотання прокурора Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0003481 від 09 грудня 2021 року. Накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , власником 1/6 частки якої є ОСОБА_5 , власником 5/6 часток якої є ОСОБА_6 .

4.2. Відповідно до мотивувальної частини ухвали слідчого судді, є достатні підстави вважати, що квартира відповідно до п.3 ч.2 ст.167 КПК України є предметом кримінального правопорушення. Метою арешту є належне зберігання речових доказів та уникнення ризиків щодо їх втрати, зміни, знищення чи перетворення зазначених об`єктів нерухомості, які є предметом даного злочину, а також в подальшому можуть стати об`єктами спеціальної конфіскації.

4.3. Як вбачається з клопотання власника майна, накладений арешт підлягає скасуванню, на його думку, оскільки: арешт накладався раніше, ніж ОСОБА_4 придбав 5/6 частини квартири на відкритих торгах; ОСОБА_4 не є учасником кримінального провадження; ОСОБА_4 є добросовісним набувачем, відтак не може відповідати у зв`язку із бездіяльністю влади в рамках процедур, спеціально призначених для запобігання шахрайства; нотаріусом посвідчено перехід майнових прав на 5/6 частини квартири, а нотаріус під час посвідчення договору купівлі-продажу не знатиме по те, що ухвалою суду накладено арешт на квартиру.

4.4. У клопотанні про скасування арешту майна власник майна не зазначає обставини, визначені у ст.174 КПК України, а саме, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

4.5. Враховуючи положення ч.1 ст.26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

4.6. Саме на власника, у силу положень ст.22 КПК України, покладено обов`язок довести ті обставини, на які вони посилаються у клопотанні про скасування арешту майна. Свій обов`язок власник не виконав, обставини не довів. Також, власник майна не довів, що в застосуванні арешту майна відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

4.7. В свою чергу, на спростування позиції ОСОБА_4 прокурор надала слідчому судді матеріали кримінального провадження, стверджувала, що арешт обгрунтовано накладено на дану квартиру та підстав стверджувати, що відпала потреба у перебуванні мацна під арештом, немає. Наразі подана заява про визнання спдащини, а саме цієї квартири, відумерлою, бо існують підстави стверджувати, що даною квартирою заволоділи шахрайським шляхом.

4.8.На підставі викладеного, враховуючи принципи змагальності та диспозитивності, слідчий суддя приходить до висновку, що доводи власника майна не знайшли своє підтвердження під час судового розгляду клопотання у порядку ст.174 КПК України, а тому клопотання задоволенню не підлягає.

4.9. Керуючись ст.ст.174, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1