Справа № 209/2233/18
Провадження № 1-кп/209/12/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" квітня 2024 р. м. Кам`янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника обвинуваченої (адвоката) ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кам`янське клопотання захисника ОСОБА_6 про призначення експертизи відеозвукозапису у кримінальному провадженні № 0000819 по обвинуваченню ОСОБА_7 и, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч. 1 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч. 1 ст. 309 КК України.

В судовому захисник обвинуваченої - ОСОБА_5 заявив клопотання про призначення експертизи відео звуку, в обґрунтування якого зазначив, Під час дослідження матеріалів кримінального провадження , а саме при перегляді М8Б № 393 т було встановлено, що звук не відтворюється. Враховуючи, що візуально спостерігається що між ОСОБА_8 та іншими особами відбувається розмова, а також в протоколі НСРД (аудіо- відео контроль особи) від 25.07.2017 року (а.с. 35-36 т.2 ) та носії відео файлів М8Б № 393 т маються суттєві розбіжності, з метою повноти та всебічності розгляду справи , дотримання змагальності сторін, а також враховуючи той факт, що свідок ОСОБА_9 при допиті надав покази які не співпадають з відео на М8Б № 393 т та протоколом НСРД, вважаю за необхідне заявити клопотання про призначення судової експертизи відео звукозапису. Просить поставити перед експертом наступні питання: 1.Чи є надана відеофонограма на М8Б № 393т оригіналом чи копією?2.Чи зазнавала змін надана відеофонограма М8Б № 393 т?3.За допомогою одного чи декількох технічних пристроїв зафіксовані відеофонограми на М8П № 393 т ?4.Скільки осіб брало участь у зафіксованій на відеофонограмі ?5. Чи містить відеофонограма на МББ № 393 т область видаленої інформації звукозапису?

Прокурор у судовому засіданні заперечила проти клопотання сторони захисту, вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав. У частині 3 ст. 99 КПК України законодавець визначив, що оригіналом документа є сам документ, а оригіналом електронного документа ще й його відображення, якому надається таке ж значення як документу. При цьому відповідно до ч. 1 ст. 99 КПК України документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у тому числі матеріали звукозапису та електронні носії інформації. Для виконання завдань кримінального провадження, з огляду на положення Закону України від 22 травня 2003 року № 851-IV "Про електронні документи та електронний документообіг", допустимість електронного документа як доказу не можна заперечувати винятково на підставі того, що він має електронну форму (ч. 2 ст. 8). Відповідно до ст. 7 цього Закону у випадку його зберігання на кількох електронних носіях інформаці їкожний з електронних примірників вважається оригіналом електронного документа. Один і той же електронний документ може існувати на різних носіях. Всі ідентичні за своїм змістом екземпляри електронного документа можуть розглядатися як оригінали та відрізнятися один від одного тільки часом і датою створення. Матеріали кримінального провадження не містять будь-якихоб`єктивнихданих про те, щоносіїінформації, долученідо протоколу про проведення НСРД - аудіо-, відеоконтролю особи від25.07.2017, а саме MSD№ 393т,містятьелектроннідокументи, створені не під час здійснення цих НСРД, а в інший час чи за інших обставин чи не уповноваженою особою. Вказані носії інформації належним чином ідентифіковані та зареєстровані з дотриманням правил секретного діловодства. Таким чином, відеозапис, зафіксований на MSD № 393т, є оригіналом. Під час судового засідання судом безпосередньо переглянуто відеозаписи, зафіксовані на MSD№ 393т. Зазначені відеозаписи безперервні, в правому верхньому куті зображення розміщено таймінг відео (із зазначенням дати та часу), що свідчить про те, що відеозапис будь-яких змін не зазнавав. Щодо третього питання. У протоколі про проведення НСРД - аудіо- відеоконтролю особи від 25.07.2017не зазначено відомості про технічний засіб, за допомогою якого фіксувалась вказано НСРД, зважаючи на те, що такі відомості відповідно до пунктів 4.5.1, 4.5.6 Зводу відомостей, що становлять державну таємницю, затвердженого наказом голови Служби безпеки України від 12 серпня 2005 року № 440, є державною таємницею, тому надати до відповідної експертної установи таке обладнання є неможливим. Володіння зазначеними відомостями без належних на те підстав дає змогу зацікавленій стороні впливати на результати такої діяльності, що створює загрозу національним інтересам і безпеці. З цих причин, обумовлених потребою зберігати таємні поліцейські методи розслідування злочинів, ст. 246 КПК України передбачено обмеження обов`язку розкриття у кримінальному провадженні відомостей про факт і методи проведення НСРД, а відтак, питання сторону захисту щодо технічних засобів, якими зафіксовані НСРД, є порушення вимог законодавства про державну таємницю. Щодо четвертого питання. Під час судового засідання судом безпосередньо переглянуто відеозаписи, зафіксовані на MSD№ 393тта судом безпосередньо встановлено кількість осіб, зафіксованих на відеозаписі. Щодо видалення аудіозапису на вказаних носіях інформації слід зазначити наступне. Відповідно до п.а ч.1 ст.2 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві», право на забезпечення безпеки шляхом застосування заходів, зазначених у статтях 1 і 7 цього Закону, за наявності відповідних підстав має особа, яка заявила до правоохоронного органу прокримінальнеправопорушенняабо в іншійформі брала участь чисприялавиявленню, попередженню, припиненнюаборозкриттюкримінальнихправопорушень. Відповідно до ч.2 ст.3 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві», рішення про застосування заходів безпеки приймається слідчим, прокурором, судом, у провадженні яких знаходяться кримінальні провадження щодо кримінальних правопорушень, у розслідуванні чи судовому розгляді яких брали або беруть участь особи, зазначені у статті 2 цього Закону, а також органом (підрозділом), що здійснює оперативно-розшукову діяльність, щодо осіб, які брали участь або сприяли виявленню, попередженню, припиненню злочинів. Відповідно до п.а ч.1 ст.15 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві», нерозголошення відомостей про осіб, взятих під захист, може здійснюватися шляхом обмеження відомостей про особу в матеріалах перевірки (заявах, поясненнях тощо), а також протоколах слідчих дій та інших матеріалах кримінального провадження, заміни прізвища, імені, по батькові в цих документах псевдонімами за постановою органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчого, прокурора або за ухвалою слідчого судді, суду про зміну анкетних даних. Ці постанови (ухвали) до матеріалів справи не приєднуються, а зберігаються окремо в органі, у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження. 20.06.2017 прокурором винесено постанову про застосування заходів безпеки до ОСОБА_10 , який брав участь у проведенні негласних слідчих (розшукових) дій у формі оперативної закупки наркотичних засобів у ОСОБА_11 . З метою вжиття заходів безпеки та унеможливлення його ідентифікації за голосом, аудіозапис на електронному носії інформації MSD№ 393т відсутній.

Заслухавши заявлене стороною захисту клопотання, думку прокурора, суд дійшов до висновку, що вказане клопотання задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 332 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам. Суд має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам незалежно від наявності клопотання, якщо: 1) суду надані кілька висновків експертів, які суперечать один одному, а допит експертів не дав змоги усунути виявлені суперечності; 2) під час судового розгляду виникли підстави, передбачені частиною другою статті 509 цього Кодексу; 3) існують достатні підстави вважати висновок експерта (експертів) необґрунтованим чи таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає інші обґрунтовані сумніви в його правильності.

За змістом ч. 1 ст. 242, п. 1 ч. 1 ст. 244 КПК України експертиза проводиться, якщо для з`ясування обставин, що мають істотне значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.

У ч. 2 ст. 242 КПК України передбачено перелік обставин, для встановлення яких проведення експертизи є обов`язковим. Водночас, призначення судової експертизи відео-, звукозаписів у кримінальному провадженні у відповідності до ч. 2 ст. 242 КПК України не є обов`язковим і може мати місце лише, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.Доводи, якими захисник обґрунтовує необхідність призначення експертизи не вказують на наявність обставин, передбачених у ч. 2 ст. 332, ч. 2 ст. 242 КПК України, які б зобов`язували суд призначити експертизу.

Зазначений відео файл відповідно до ст. 84 КПК України є джерелом доказів (документом), а обставини, викладені у ньому будуть оцінені судом у нарадчій кімнаті у сукупності з іншими доказами у справі, тому суд вважає, що відсутні обґрунтовані підстави для проведення експертизи.

Також слід зазначити, що згідно з п. 1.8. Розділу I та п. 32.2 Розділу Ш Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5 (далі - Інструкція) підставою для проведення експертизи відповідно до чинного законодавства є процесуальний документ про призначення експертизи, перелік питань, що підлягають вирішенню, а також об`єкти, що підлягають дослідженню (об`єкти, зразки для порівняльного дослідження), які повинні бути надіслані на дослідження. Відповідно до п. 20.3 Розділу І Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5 (далі - Рекомендації) для встановлення технічних умов та технології отримання відеозвукозапису на дослідження надається: оригінальний звукозапис (відеозапис або відеозвукозапис); оригінальний пристрій, яким запис (фонограма, відеограма, відеофонограма) зафіксований (зафіксована); додаткове обладнання, яке використовувалось для фіксації запису, у повному складі: мікрофон, джерело живлення, прилади передавання сигналу, керування тощо; при необхідності, повні відомості про внесення конструктивних змін у пристрій запису та додаткове обладнання із зазначенням хронології таких змін та опис тракту запису від передавача (мікрофона, відеокамери) до приймача (технічного засобу фіксації) із зазначенням кількості каналів та інших технічних супутніх засобів.

Враховуючи викладене, на питання №№ 1-4 клопотання захисника судовий експерт не зможе надати відповідь, враховуючи те, що на відповідну експертизу разом із матеріальним носієм секретної інформації MSD 16Gb №7т, необхідно надати і сам оригінальний пристрій, яким запис (фонограма, відеограма, відеофонограма) зафіксований (зафіксована). Проте, відомості про спеціальні технічні засоби, призначені для негласного отримання інформації, є державною таємницею, не підлягають розголошенню (ч. 1 ст. 246 КПК України, пункти 4.5.1, 4.5.6 Зводу відомостей, що становлять державну таємницю, затвердженого наказом голови Служби безпеки України від 12 серпня 2005 року № 440) та зазначенню у протоколах НС(Р)Д. Зазначене відповідає позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 20 травня 2020 року у справі № 585/1899/17.

Враховуючи викладене, не маючи інформації про відповідний технічний засіб, за допомогою якого здійснювався відеозапис, експерт буде позбавлений можливості провести відповідне дослідження, а призначення експертизи лише буде затягувати судове слідство.

З цього приводу суд зазначає, що відповідні протоколи НС(Р)Д не містять інформації, які саме технічні засоби використовувалась під час запису зазначеного відео-файлу.

До того ж, згідно з матеріалами кримінального провадження вказані речі речовими доказами у справі не визнані та їх ідентифікаційні ознаки суду не відомі.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 246 КПК України негласні слідчі(розшукові) дії - це різновид слідчих (розшукових) дій, відомості про факт і методи проведення яких не підлягають розголошенню, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Оскільки, у протоколі проведення про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відеоконтроль особи від 25.07.2017 року у вказаному кримінальному провадженні не зазначено, з урахуванням положень, ч. 1 ст. 246 КПК України, відомості про оригінальний пристрій, яким фонограма зафіксована: додаткове обладнання, яке використовувалось для запису фонограми, у повному складі: мікрофон, джерело живлення, прилади керування тощо, крім того, будь-які інші документи, в яких можуть бути зазначені вищезазначені дані відсутні, - проведення експертизи відеозвукозапису в даному кримінальному провадженні є неможливим.

Також варто зауважити, що під оригіналом, з технічної точки зору, розуміється запис, який утворено одночасно (в період) з фіксацією тих подій, які в ньому зафіксовані і який міститься саме на тому носії (касеті, цифровому носії інформації тощо), що при цьому використовувався.

За копіями записів, без наявності їх оригіналів, встановити автентичність записів експертними методами, як правило, неможливо.

Таким чином, суд не вбачає підстав для призначення експертизи, адже обставини, на які посилається захисник не можуть бути з`ясовані з використанням спеціальних знань, у силу того, що у випадку призначення такої експертизи, суд позбавлений можливості надати експерту об`єкти, необхідні для її проведення.

Окрім того, з`ясування питань про те, які метадані містять виявлені на вказаних носіях цифрові аудіо-, відеофайли щодо дати та часу створення/зміни, копіювання та інші дії відносно інформації не потребують спеціальних знань, оскільки зазначені відомості містяться у властивостях відповідних файлів, що відображалися під час їх дослідження у судовому засіданні та, які надані стороні захисту під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Щодо поставленого питання чи є аудіо-, відеофайли оригіналами чи копіями. У цьому зв`язку, суд вважає за необхідне зазначити, що електронні документи, якими у даному випадку є файли аудіо- та відеозаписів, мають значні відмінності від паперових документів. Зокрема, електронний документ не має жорсткої прив`язки до певного матеріального носія інформації, тому один і той же документ (файл) може існувати у ідентичному вигляді на різних носіях. Аналогічні висновки сформовані у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 29 березня 2021 року у справі № 554/5090/16-к. 28. Таким чином, вирішення вказаного питання не потребує спеціальних знань.

У частині 3 ст. 99 КПК України законодавець визначив, що оригіналом документа є сам документ, а оригіналом електронного документа ще й його відображення, якому надається таке ж значення як документу. При цьому відповідно до ч. 1 ст. 99 КПК України документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у тому числі матеріали звукозапису та електронні носії інформації.

Для виконання завдань кримінального провадження, з огляду на положення Закону України від 22 травня 2003 року № 851-IV "Про електронні документи та електронний документообіг", допустимість електронного документа як доказу не можна заперечувати винятково на підставі того, що він має електронну форму (ч. 2 ст. 8). Відповідно до ст. 7 цього Закону у випадку його зберігання на кількох електронних носіях інформації кожний з електронних примірників вважається оригіналом електронного документа. Один і той же електронний документ може існувати на різних носіях. Всі ідентичні за своїм змістом екземпляри електронного документа можуть розглядатися як оригінали та відрізнятися один від одного тільки часом і датою створення.

Матеріали кримінального провадження не містять будь-яких об`єктивних даних про те, що носій інформації, долучений до протоколу про результати проведення НСРД - аудіо-, відеоконтролю особи від 25.07.2017 року, а саме MSD 16Gb №7т містить електронні документи, створені не під час здійснення цієї НСРД, а в інший час чи за інших обставин чи неуповноваженою особою.

Вказаний носій інформації належним чином ідентифікований та зареєстрований з дотриманням правил секретного діловодства.

Таким чином, у суду не має сумнівів, що відеозапис, зафіксований на MSD 16Gb №7т, є оригіналом.

Що ж стосується оцінки решти доводів захисника ОСОБА_5 , то така також буде надана судом під час оцінки доказів на предмет їх достовірності та допустимості, що відноситься до повноважень суду і здійснюється ним у нарадчій кімнаті під час ухвалення вироку. Більше того, згідно з ч. 1 ст. 242 КПК України не допускається призначення експертизи для з`ясування питань права, до яких належить оцінка доказів щодо їх достовірності та допустимості.

Також, суд зазначає, що згідно із усталеною практикою Європейського суду з прав людини, вимога справедливого судового розгляду не накладає на суд першої інстанції зобов`язання доручити складання експертного висновку або проведення будь-якого іншого слідчого заходу лише тому, що сторона подала клопотання про це. Якщо захист наполягає на тому, щоб суд заслухав свідка або прийняв інші докази (такі як, наприклад, висновок експерта) національні суди повинні вирішити, чи є необхідним або доцільним прийняти ці докази для розгляду під часу слухання справи («Хусейн та інші проти Азербайджану» (Huseyn and Others v. Azerbaijan), заяви №№ 35485/05; 35680/05; 36085/05; 45553/05, 26 липня 2011 року, § 196; «Ходорковський та Лєбєдєв проти Росії» (Khodorkovskiy and Lebedev v. Russia), заяви №№ 51111/07, 42757/07, §§ 718, 721; «Полетан та Азіровік проти колишньої Югославської Республіки Македонія» (Poletan and Azirovik v. the former Yugoslav Republic of Macedonia), заяви №№ 26711/07, 32786/10, 34278/10, 12 травня 2016 року, § 95).

Враховуючи викладене, оскільки в судовому засіданні не було встановлено підстав, передбачених статтями 242, 332, КПК України для призначення експертизи, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання захисника

На підставі викладеного, керуючись статтями 242, 244, 332, 358, 359, 371, 372, 375, 376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_5 про призначення експертизи відеозвукозапису електронного носія інформації MSD 393т у кримінальному провадженні № 0000819, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною 1 статті 392 КПК України.

Повний текст ухвали складений 03 квітня 2024 року.

Головуючий суддя ОСОБА_1