Справа № 185/2775/24
Провадження № 1-кс/185/365/24
28 березня 2024 року м.Павлоград
З клопотання вбачається, що (ЄО 3126) у ніч з 06 лютого 2024 року на 07 лютого 2024 року, перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
25 березня 2024 року за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_5 було проведено санкціонований обшук, під час якого виявлено та вилучено наступне:
- 6 залізних шампурів, які вилучені та запаковані до поліетиленового пакету та скріплені паперовою біркою з підписами понятих;
- молоток, який вилучений та запакований до спецпакету НПУ № PSP 4129595;
- чоловічі кросівки світлого кольору з написом «Adidas» 1 пара, які вилучені та поміщені до спецпакету НПУ № WAR 1591258;
- чоловічі кросівки світлого кольору 1 пара, які вилучені та поміщені до спецпакету НПУ № WAR 1591259;
- кросівки (мокасини) білого кольору 1 пара з написом Fils на підошві та один кросівок світлого кольору, які вилучені та поміщені до спецпакету НПУ № WAR 1591339.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається, окрім іншого, з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Згідно ч. 4 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Тому слідчий суддя вважає, що для забезпечення подальшого повного, неупередженого доказування у кримінальному провадженні, а також з урахуванням того, що вилучене майно є речовим доказом, з метою збереження даних речових доказів, необхідно накласти арешт.
Керуючись ст. ст. 110, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В :
Накласти арешт, шляхом заборони на відчуження, розпорядження та користування на 6 залізних шампурів, молоток, чоловічі кросівки світлого кольору з написом «Adidas» 1 пара, чоловічі кросівки світлого кольору 1 пара, кросівки (мокасини) білого кольору 1 пара з написом Fils на підошві та один кросівок світлого кольору, які перебувають у власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до ч. 1 ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1