Справа № 991/1941/24
Провадження 1-кс/991/1966/24
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2024 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу народних депутатів України ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України стосовно невнесення відомостей за заявою від 27.02.2024 про вчинення кримінальних правопорушень до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

ВСТАНОВИВ:

До Вищого антикорупційного суду надійшла вказана скарга заявників - народних депутатів України ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, в якій вони просили зобов`язати уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальні правопорушення, викладені у їх заяві про вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 191 та ч.2 ст. 209 КК України. від 27.02.2024 (вихідний №212д9/7-2024/44486).

В обґрунтування скарги зазначили, що 27.02.2024 вони звернулися до НАБУ з повідомленням про вчинення кримінальних правопорушень. Однак, станом на час звернення заявників до суду з даною скаргою, Національним антикорупційним бюро України не внесені відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та не розпочато досудове розслідування за заявою (повідомленням) про вчинення кримінальних правопорушень від 27.02.2024. Вказане стало підставою для звернення до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України.

Розгляд скарги здійснювався 21.03.2024.

До початку судового розгляду 19.03.2024 від заявників ОСОБА_3 та ОСОБА_4 надійшла заява про здійснення судового розгляду без їх участі, з огляду на їх зайнятість на засіданні Верховної Ради України.

Окрім того, 21.03.2024 від старшого детектива Національного антикорупційного юро України ОСОБА_5 до суду надійшли заперечення, в яких він заперечував проти задоволення скарги в повному обсязі. Зазначив, що Національним антикорупційним бюро України розглянуто заяву народних депутатів України ОСОБА_6 і ОСОБА_7 від 27.02.2024 №212д9/7-2024/44486 про вчинення президентом ДП «НАЕК «Енергоатом» ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 209 КК України. Суть доводів заяви полягає в тому, що теща ОСОБА_8 за час перебування його на посаді очільника ДП «НАЕК «Енергоатом» (згодом перетворене в AT), набула коштовне нерухоме майно, яке заявники оцінюють у 16 200 000 грн. За доводами заявників майном користується ОСОБА_8 зі своєю родиною. Окрім того заявники вказали, що державна компанія за час, коли її очолює ОСОБА_8 , є учасником корупційних скандалів, до того ж, з публічних джерел відомо про численні ревізії фінансово-господарської діяльності компанії в ході яких встановлено збитки, нанесені компанії, а також про розслідування ряду кримінальних проваджень детективами Національного бюро, в яких фігурують службові особи компанії. В подальшому, заявниками зауважено, що ці публічно відомі факти в своїй сукупності вказують на наявність обґрунтованої підозри, що ОСОБА_8 як керівник компанії вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 191 та ч. 2 ст. 209 КК України. Однак при цьому в доводах заяви не наводяться жодних обставин, що б вказували на конкретне діяння, вчинене ОСОБА_8 як службовою особою, яке можна було б оцінити як кримінально каране. Старший детектив додав, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про вчинення кримінального правопорушення. Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є існування об`єктивних даних, які дійсно свідчать про наявність ознак відповідного злочину. У доводах заяви таких даних немає, отже відповідні відомості не можуть вважатися такими, що мають бути обов`язково внесені в ЄРДР. При цьому, кожне твердження у заяві про злочин повинно бути підтверджено будь-якими розумними поясненнями, які можливо перевірити. Лише самих відомостей, викладених у заяві та не підтверджених конкретними фактами та доказами, не достатньо на підтвердження ознак скоєння злочинів. Таким чином, зі змісту звернення не вбачається достатніх об`єктивних даних щодо наявності у діях зазначеної особи ознак кримінальних правопорушень, передбачених статтями 191 та 209 КК України. З огляду на викладене, підстави для внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань відсутні. Старший детектив просив провести розгляд вказаної скарги без його участі.

Враховуючи положення ч.3 ст. 306 КПК України та наявність заяв від учасників щодо розгляду скарги за їх відсутності, слідчий суддя визнав за можливе здійснювати розгляд скарги за відсутності представника НАБУ та за відсутності заявників.

Дослідивши матеріали скарги та заперечення старшого детектива, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Встановлено, що у заяві про кримінальне правопорушення від 27.02.2024 заявники ОСОБА_3 та ОСОБА_4 просили внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про можливе вчинення президентом ДП «НАЕК «Енергоатом» ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 209 КК України.

Як зазначено в заяві, за час перебування ОСОБА_8 на посаді очільника ДП «НАЕК «Енергоатом», його теща, за відсутності суттєвих доходів, набула у власність активи, якими користується сам ОСОБА_8 та його родина. Вартість таких активів заявники оцінюють у 16 200 000 грн. Окрім того державна компанія за час, коли її очолює ОСОБА_8 , є учасником корупційних скандалів. З публічних джерел відомо про численні ревізії фінансово-господарської діяльності компанії в ході яких встановлено збитки нанесені компанії, а також про розслідування ряду кримінальних проваджень детективами Національного бюро, в яких фігурують службові особи компанії. Наведені обставини, на думку заявників, свідчить про наявність в діях ОСОБА_8 ознак кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 та ч. 2 ст. 209 КК України.

Проте відомості за вказаною заявою про кримінальні правопорушення від 27.02.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань не внесені, тож заявники звернулися до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність Національного антикорупційного бюро України.

Статтею 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Частиною 1 ст.306 КПК України передбачено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Таким чином бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення злочину є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину) і саме такі фактичні дані мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань і щодо них не повинно проводитися досудове розслідування.

Аналізуючи норми ст.ст.214,303 КПК України, які свідчать про те, що предметом судового контролю судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто така заява, як передумова для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні, має містити достатні дані про наявність в описаній заявником події ознак кримінального правопорушення.

У заяві про вчинення кримінальних правопорушень від 27.02.2024 зазначено про вчинення президентом державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 та ч. 2 ст. 209 КК України. Заявники просили внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати досудове розслідування.

Частино 4 ст.214 КПК України встановлено, що слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Положеннями ч.5 ст.216 КПК України визначено перелік кримінальних правопорушень, які підслідні детективам Національного антикорупційного бюро України.

Встановлено, що заява (повідомлення) про кримінальні правопорушення від 27.02.2024, подана заявниками ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , зареєстрована у Національному антикорупційному бюро України.

У відповідь, заявникам надіслано лист від 01.03.2024, вих. №02-002/6320, за підписом першого заступника директора Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_9 , яким заявників повідомлено про те, що за результатом розгляду заяви встановлено відсутність ознак кримінальних правопорушень, які згідно з вимогами ч. 5 ст. 216 КПК України та ч. 1 ст. 1 Закону України «Про Національне антикорупційне бюро України» належать до підслідності Національного антикорупційного бюро України та відомості про вчинення яких підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань. Водночас надані відомості будуть використані у подальшій діяльності Національного бюро, спрямованій на попередження, виявлення, припинення, розслідування та розкриття корупційних правопорушень, а також запобігання вчиненню нових, у тому числі шляхом здійснення інформаційно аналітичної роботи. У разі встановлення ознак кримінальних правопорушень, підслідних Національному бюро, відомості про такі факти буде внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато досудове розслідування згідно з вимогами ст. 214 КПК України.

Як зазначив у своїх запереченнях старший детектив Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 , заявниками у змісті заяви не наводиться жодних обставин, що б вказували на конкретне діяння, вчинене ОСОБА_8 як службовою особою, яке можна було б оцінити як кримінально каране. При цьому реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про вчинення кримінального правопорушення. Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є існування об`єктивних даних, які дійсно свідчать про наявність ознак відповідного злочину. У доводах заяви таких даних немає, отже відповідні відомості не можуть вважатися такими, що мають бути обов`язково внесені в ЄРДР. Кожне твердження у заяві про злочин повинно бути підтверджено будь-якими розумними поясненнями, які можливо перевірити. Лише самих відомостей, викладених у заяві та не підтверджених конкретними фактами та доказами, не достатньо на підтвердження ознак скоєння злочинів. Таким чином, враховуючи положення ч. 1 ст. 214, ч. 5 ст. 216 КПК України, ч. 1 ст. 2 КК України, зі змісту звернення не вбачається достатніх об`єктивних даних щодо наявності у діях зазначеної особи ознак кримінальних правопорушень, передбачених статтями 191 та 209 КК України. З огляду на викладене, підстави для внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань відсутні.

З досліджених слідчим суддею матеріалів, наданих заявниками, вбачається, що вони стверджують про наявність в діях ОСОБА_8 ознак кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 та ч. 2 ст. 209 КК України.

Положення ст.2 КПК України встановлюють, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Слід зазначити, що, підставою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР є виявлення обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. Тобто, підставами вважати заяви чи повідомлення саме про злочин, є наявність у таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є посилання у повідомлені про злочин на фактичні обставини, що підтверджують наявність складу відповідного кримінального правопорушення.

Проте, як вбачається зі змісту поданих заявниками документів, ними не наведено об`єктивних даних, що можуть свідчити про вчинення кримінальних корупційних правопорушень. Більше того, ними не надано жодних доказів на підтвердження обставин, що зазначені в заяві.

Відповідно до приписів ч.1 ст.2, п.10 ч.1 ст.3, ч.1 та п.4 ч.5 ст.214 КПК України, однією із обов`язкових умов для внесення відомостей до ЄРДР є виявлення діяння, яке містить ознаки складу злочину, передбаченого особливою частиною Кримінального кодексу України. Внесення до ЄРДР короткого викладу обставин, які вказують на наявні в діянні ознаки складу злочину, підтверджує обґрунтованість початку досудового розслідування.

Слідчий суддя також зазначає, що для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у заяві (повідомленні) про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті КК України).

Натомість заява про кримінальні правопорушення від 27.02.2024 не містить конкретних фактичних даних, які б свідчили про існування обставин, що б надавали підстави для кваліфікації відомостей, викладених в повідомленні саме за ст.ст. 191, 209 КК України, тобто привласнення, розтрата майна або заволодіння ним шляхом зловживання службовим становищем, легалізація (відмивання) майна, одержаного злочинним шляхом.

Отже підстави для внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань відсутні.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що з інформації, яка міститься у заяві від 27.02.2024, не вбачається наявності обов`язкових ознак (зокрема об`єктивної сторони) кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.191, 209 КК України, а тому вимоги скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не можуть бути задоволені.

Відповідно до вимог ч.ч.1-2 ст.22 КПК України: «Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом».

Відповідно до вимог ч.1 ст.24 КПК України: «Кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом».

Відповідно до вимог ч.ч.1,3 ст.26 КПК України: «Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом».

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у своїй постанові від 16 травня 2019 року (справа № 761/20985/18, провадження № 51-8007км18) зазначив, якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.

Аналогічний висновок міститься в постанові Верховного Суду від 30.09.2021 у справі №556/450/18.

Отже, закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.

Зважаючи на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка може бути оскаржена до слідчого судді в порядку, передбаченому статтею 303 КПК України, в даному випадку не встановлена.

З урахуванням викладеного, у задоволенні скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей згідно заяви про кримінальне правопорушення, слід відмовити.

Керуючись статтями 9, 303-307, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні скарги.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1