Дата документу 05.07.2024
Справа № 334/5445/24
Провадження № 1-кс/334/1630/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2024 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Ленінського районного суду м. Запоріжжя клопотання слідчого ВР ЗСТ СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0001296 від 04 липня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Запоріжжя, громадянина України, який має повну вищу освіту, не одруженого, дітей на утриманні не маючого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

05 липня 2024 року слідчий ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , який підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

В клопотанні зазначив, що 03.07.2024 приблизно о 23 годині 40 хвилин, водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем «BMW 523 і», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по проїзній частині проспекту Соборного в м. Запоріжжя, зі сторони вул. Південноукраїнської в напрямку площі Поляка, зі швидкістю близько 100 км/год, яка перевищує максимально дозволену швидкість руху в населеному пункті.

В цей же час, в районі регульованого пішохідного переходу, поблизу буд. 208 по проспекту Соборному, проїзну частину проспекту Соборного, на червоний сигнал світлофора, перетинав пішохід ОСОБА_7 , який вийшов з розділювального газону на смугу руху автомобіля «ВМ 523 і», реєстраційний номер НОМЕР_1 , перетинаючи її зліва направо по ходу його руху. Перебуваючи на проїзній частині пішохід ОСОБА_7 змінив напрямок свого руху, продовжив рух вздовж проїзної частини в напрямку площі Поляка, в попутному напрямку з автомобілем «BMW 523 і», реєстраційний номер НОМЕР_1 напрямку, та перед моментом наїзду зупинився.

В це час, продовжуючи рух, водій ОСОБА_8 , маючи об?єктивну можливість виявити пішохода на проїзній частині та технічну можливість уникнути на нього наїзду, при умові руху з максимально допустимою швидкістю в населеному пункті, шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування, діючи зі злочинною недбалістю, заходів до зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу не вжив та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , в результаті чого пішохід ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження від яких помер на місці.

Своїми діями водій ОСОБА_8 порушив вимоги п. п. 12.3, 12.4, 12.9 б) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 зі змінами та доповненнями, відповідно до яких:

- п. 12.3: «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об?єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об?їзду перешкоди»;

- 12.4: «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год»;

- 12.9 б) «водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4, 12.5, 12.6, 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил».

04.07.2024 о 00-40 годин ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

04.07.2024 ОСОБА_5 повідомлено про те, що він підозрюється у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Згідно вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України, під час проведення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1,3,4 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_5 :

- може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

- може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

ОСОБА_5 усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення і невідворотність покарання, може вчинити спроби переховуватись від органів досудового розслідування та суду, у чим підозрюваний перешкоджатиме встановленню істини по справі, що являється ризиком, передбаченим п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При обрані запобіжного заходу, необхідно взяти до уваги те, що ОСОБА_5 , зможе вплинути на обставини, які згідно ст. 91 КПК України підлягають доказуванню, а саме, шляхом незаконного впливу на свідків, шляхом погроз, вмовляння тощо, може схилити останніх давати неправдиві показання відносно механізму пригоди, що являється ризиком, передбаченим п. 3 ч.1 ст.177 КПК України. Таким чином, намагаючись уникнути відповідальності, ОСОБА_5 може змусити свідків змінити покази з приводу обставин ДТП, як під час досудового розслідування так і у суді.

Крім того, варто враховувати й те, що ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню шляхом періодичного невиконання вимог слідчого про явку до органу досудового розслідування та суду, а також перешкоджання ним кримінальному провадженню іншим чином, наприклад впливати на швидкість проведення досудового розслідування (затягувати його проведення) мотивуючи неможливістю своєї явки будь яким чином, що являється ризиком, передбаченим п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Слідчий просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримала клопотання слідчого, просила застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Слідчий ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав своє клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 з підстав, викладених у клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_5 просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого та обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, зазначив, що він ніколи не порушував закони, шкодує, що так сталось.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 заперечував проти клопотання прокурора заперечував, просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби. Зазначив, що ОСОБА_5 має стійкі соціальні зв`язки, навчається у вищому навчальному закладі, до кримінальної відповідальності не притягувався, намагання уникнути покарання він не має, якщо б був наявний ризик переховування він мав змогу залишити місце події, однак не зробив цього та сам викликав поліцію та швидку.

Вислухавши доводи та пояснення прокурора та слідчого, пояснення підозрюваного ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6 дослідивши матеріали справи в їх сукупності, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Під час судового розгляду встановлено, що 04.07.2024 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001296 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, відповідно до яких 03.07.2024 приблизно о 23 годині 40 хвилин, водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем BMW реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснюючи рух по проїжджій часттні пр. Соборного зі сторони вул. Південноукраїнської в напрямку пл. Поляка в м. Запоріжжі в районі будинку №208 допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , який перетинав проїзну частину пр. Соборного зліва направо за ходом руху транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_5 . Внаслідок ДТП пішохід ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження від яких загинув на місці пригоди. (ЄО №16938 від 03.07.2024 року). (а.с.6)

Згідно Протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 04.07.2024 року, 04.07.2024 року о 02:40 за адресою АДРЕСА_3 , (час фактичного затримання: 04.07.2024 о 00:40), у присутності захисника ОСОБА_9 , затримано особу, підозрюваного у вчиненні злочину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у порядку ст. 208 КПК України. (а.с.47-49)

04.07.2024 року, в ході розслідування кримінального провадження №0001296 від 04.04.2024 року, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. (а.с.66-68)

Згідно з ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, тримання під вартою.

Згідно з вимогами ст. ст. 177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою - є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Як вбачається з доданих до клопотання матеріалів, підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 287 КК України, яка підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, в ході якого зафіксовано слідову інформацію, складено схему, вилучено автомобіль «BMW 523 і», реєстраційний номер НОМЕР_1 з пошкодженнями кузова, оглянуто тіло трупа ОСОБА_7 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , яка пояснила, що бачила механізм та обставини ДТП; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 який пояснив, що бачив механізм та обставини ДТП; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , який пояснив, що ОСОБА_7 являється військовослужбовцем ЗСУ ВЧ НОМЕР_2 та 03.07.2024 самовільно залишив місце несення служби; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 , який пояснив, що виїхав на місце ДТП та встановив, що військовослужбовець ОСОБА_7 загинув, про що доповів керівництву військової частини; протоколом огляду відеозапису з камер системи відеоспостереження «Безпечне місто» на яких зафіксовано обставини ДТП; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 , який пояснив обставини та механізм ДТП.

Слідчий суддя приходить до висновку, що матеріалами, зібраними під час досудового розслідування по даному кримінальному провадженню та долученими до клопотання, підтверджується на даній стадії досудового розслідування обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Слідчий суддя приймає до уваги, що по даному кримінальному провадженню ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років, а тому, побоюючись покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винним, підозрюваний може переховуватись органів досудового розслідування та суду у подальшому.

Вказана позиція узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», згідно з яким суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Зокрема, таку правову позицію Європейський суд з прав людини виклав в п. 79 рішення у справі «Харченко проти України від 10 лютого 2011 року.

Також суд звертає увагу, що хоча й правопорушення було вчинено вже в досить пізній час доби, однак є прямі свідки даного кримінального провадження.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати передбачену статтями 23 та 224 КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні.

При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

При цьому, слідчий суддя бере до уваги ризик незаконного впливу на вказаних свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки підозрюваний перебуваючи на волі дійсно шляхом погроз, вмовляння може схилити останніх давати неправдиві показання відносно механізму пригоди.

Ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню шляхом періодичного невиконання вимог слідчого про явку до органу досудового розслідування та суду, а також перешкоджання ним кримінальному провадженню іншим чином, наприклад впливати на швидкість проведення досудового розслідування, затягувати його проведення.

З огляду на викладене, при розгляді даного клопотання слідчий суддя дійшов висновку, що заявлені ризики, передбачені п.п. 1), 3), 4) ч. 1 ст. 177 КПК України, є підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, з наступних підстав:

- при обранні особистого зобов`язання підозрюваний зобов`язується не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, житла, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого. Враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення при обранні запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, є ризик того, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинить спроби переховуватися від органів досудового розслідування.

- тяжкість та обставини вчиненого кримінального правопорушення унеможливлює застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки перебуваючи за місцем проживання, особисто або через своїх знайомих може вчинити спроби незаконного впливу на свідків, шляхом погроз, вмовляння тощо, може схилити останніх давати неправдиві показання.

Тому, застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою відповідає нормам національного та міжнародного законодавства.

Суд не може погодитись з доводами захисника, який зазначив, що ризики зазначені стороною обвинувачення гіпотетичні, а сам ОСОБА_5 має стійкі соціальні зв`язки, є законослухняною людиною, гарну характеристику, тому до останнього слід застосувати запобіжних захід у вигляді нічного домашнього арешту.

Суд враховує, що ОСОБА_5 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху, в тому числі за перевищення максимально допустимої швидкості руху в населеному пункті, тільки за 2024 рік на ОСОБА_5 двічі було накладено адміністративне стягнення за ст. 122 КУпАП (саме за перевищення швидкості) що свідчить про систематичне порушення правил безпеки дорожнього руху. При цьому жодних висновків про свою протиправну поведінку ОСОБА_5 не зробив та знову порушив Правила дорожнього руху, що спричинило смерть людини.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 є доведеним і обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає задоволенню.

Згідно п.2 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Вирішуючи питання можливості обрання альтернативного заходу забезпечення кримінального провадження, суд враховує, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину який спричинив загибель людини, тому суд вважає можливим не визначати розмір застави, відповідно до п.2 ч. 4 ст.183 КПК України.

Заслухавши учасників процесу, вивчивши долучені до клопотання додатки, слідчий суддя дійшов висновку, що є достатні підстави для задоволення клопотання слідчого про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним ризикам, про що свідчать зазначені вище обставини.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 184, 194, 309, 395 КПК України, слідчий суддя -

УXВАЛИВ:

Клопотання слідчого ВР ЗСТ СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у ДУ «Запорізький слідчий ізолятор», на строк 60 діб по 01.09.2024 року включно, у межах строку досудового розслідування кримінального провадження №0001296 від 04 липня 2024 року.

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби відмовити.

Ухвала слідчого-судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили але не зупиняє її виконання.

Оголошення повного тексту ухвали 08 липня 2024 року о 10 год. 00 хв.

Слідчий суддя: ОСОБА_1