Справа № 161/1857/24
Провадження № 1-кп/161/480/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 11 березня 2024 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілої - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі судових засідань, кримінальні провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000036 від 17.01.2024 року та №0000085 від 02.02.2024, про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , із середньою спеціальною освітою, одруженого, на утриманні якого перебуває малолітня дитина 2021 року народження, офіційно непрацюючого, раніше судимого, зокрема:

- 05.12.2023 року вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області за ст.126-1 КК України до покарання у виді 180 годин громадських робіт, на підставі п.5 ч.1 ст.91-1 КК України застосовано обмежувальні заходи та покладено на нього обов`язок пройти програму для кривдників на строк 3 місяці, -

- у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ст.390-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 листопада 2023 року у справі № 161/20626/23 ОСОБА_5 видано обмежувальний припис, строком на шість місяців, яким визначено такі тимчасові обмеження його прав, а саме:

1) заборонено ОСОБА_5 спілкуватися з дружиною ОСОБА_4 та малолітньою донькою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

2) заборонено ОСОБА_5 наближатися на 500 м до місця проживання (перебування) ОСОБА_4 та малолітньої доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , інших місць частого відвідування ОСОБА_4 та малолітньою донькою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

3) заборонено ОСОБА_5 особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_4 та малолітню доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якщо вони за власним бажанням перебувають у місці, невідомому кривднику, переслідувати їх в будь-який спосіб спілкуватися з ними;

4) заборонено ОСОБА_5 вести листування, телефонні переговори, або контактувати з ОСОБА_4 та малолітньою донькою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Однак, ОСОБА_5 , будучи належним чином ознайомленим із рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 листопада 2023 року, діючи умисно, з метою невиконання тимчасових обмежень (приписів), визначених вищевказаним рішенням суду, яке згідно ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання рішення, 23 грудня 2023 року близько 20 години 00 хвилин, прийшов на подвір`я будинку, де проживають ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , що за адресою: АДРЕСА_2 , та контактував з ОСОБА_4 особисто, чим порушив вимоги обмежувального припису.

Він же, в період часу з 04.01.2024, 18 години 06 хвилин по 05.01.2024, 11 годину 54 хвилини, перебуваючи у невстановленому місці, за допомогою мобільного телефону та встановленого на ньому мобільного додатку «Viber», зареєстрованого на телефонний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , без згоди ОСОБА_4 надіслав їй 12 текстових повідомлень на номер телефону НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 , чим порушив тимчасові обмеження його прав в частині заборони вести листування з потерпілою через інші засоби зв`язку.

Окрім того, ОСОБА_5 13 січня 2024 року близько 13 години 15 хвилин, продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне невиконання обмежувального припису, знову прийшов на подвір`я будинку, де проживають ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , де контактував (спілкувався) з ОСОБА_4 через її матір ОСОБА_8 , чим не дотримався заборон визначених обмежувальним приписом.

Він же, 31 січня 2024 року близько 19 години 06 хвилин, прийшов на дитячий майданчик, який розташований всередині гіпермаркету «Там Там» (ТОВ «Континіум-Трейд»), що за адресою: Волинська область, місто Луцьк, проспект Соборності, 43, де на той час перебувала малолітня ОСОБА_7 , та контактував з нею у місці частого відвідування останньої, чим порушив вимоги обмежувального припису. Продовжуючи свій кримінально-протиправний умисел, спрямований на умисне невиконання обмежувального припису, ОСОБА_5 , того ж дня, близько 21 години 15 хвилин, прийшов на подвір`я будинку, де проживають ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , де контактував (спілкувався) особисто з ОСОБА_4 , чим не дотримався заборон визначених обмежувальним приписом.

Він же, 01 лютого 2024 року, близько 08 години 30 хвилин, перебуваючи поблизу продуктового магазину « Домашня крамниця », що по вулиці Мирослава Скорика, 10 В у місті Луцьку Волинської області , наблизився до ОСОБА_4 та контактував (спілкувався) з останньою особисто. Окрім цього, близько 12 години 25 хвилин, того ж дня, продовжуючи свій кримінально-протиправний умисел, спрямований на умисне невиконання обмежувального припису, ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу будинку № 76, що по вулиці Приміській у місті Луцьку Волинської області наблизився до ОСОБА_4 та контактував (спілкувався) з останньою особисто, чим не дотримався заборон визначених обмежувальним приписом.

Внаслідок таких дій ОСОБА_5 , заподіяно шкоду суспільним відносинам, що забезпечують нормальну, регламентовану законодавством діяльність суду і органів, які йому сприяють, щодо реалізації завдань і цілей у сфері здійснення правосуддя, державній політиці у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямованій на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Таким чином, ОСОБА_5 інкримінується умисне невиконання обмежувального припису, тобто вчинення кримінальних проступків, передбачених ст.390-1 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у інкримінованих йому кримінальних проступків, передбачених ст.390-1 КК України, визнав повністю та не оспорюючи фактичних обставин, місця та часу події, про які зазначено в обвинувальному акті, показав, що дійсно не дотримався заборон визначених обмежувальним приписом згідно рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27.11.2023 року. У вчиненому щиро розкаявся, просив суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначила, що обвинувачений порушив обмежувальний припис, приходив до неї додому, спілкувався із нею на вулиці та надсилав смс-повідомлення. При призначення покарання просила не карати обвинуваченого суворо.

Суд, у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження зміст обставин, викладених в обвинувальному акті, які ніким не оспорюються, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразилися в умисному невиконанні обмежувального припису, вчинив кримінальні проступки, передбачені ст.390-1 КК України.

Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення кримінального правопорушення, тяжкості наслідків, що настали.

Відповідно до змісту ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст.12 КК України, відноситься до кримінальних проступків, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст.66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого є вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя.

Обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість, у вчиненому щиро розкаявся, має постійне місце проживання, перебував на програмі у центрі терапії залежностей та на стаціонарному лікування у Комунальному підприємстві «Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька», потерпіла не наполягає на суворій мірі покарання.

За висновком судово - психіатричного експерта № 329 від 04.10.2023, у ОСОБА_5 виявлялись в період, що відноситься до часу вчиненні інкримінованого йому правопорушення ознаки психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання психоактивних речовин у стадії ремісії. Ступінь змін зі сторони психіки не така, щоб позбавляла його можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. Здатен за своїм психічним станом самостійно реалізовувати своє право на захист та брати участь у проведенні з ним процесуальних дій.

На підставі викладеного, враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, з огляду на положення ч.2 ст. 50 КК України, обираючи серед альтернативних видів покарань, передбачених санкцією закону, за яким визнав ОСОБА_5 винуватим, враховуючи невідбуту частину покарання у виді громадських робіт строком 180 годин із застосуванням положень, передбачених ст.ст.71, 72 КК України, за сукупністю вироків, вважає за необхідне призначити останньому покарання у виді арешту з розрахунку, що одному дню арешту відповідають вісім годин громадських робіт.

На думку суду, таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення й попередження вчинення як обвинуваченим, так і іншими особами, нових кримінальних правопорушень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ст.390-1 КК України та призначити покарання у виді арешту на строк 2 (два) місяці.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Луцького міськрайонного суду від 05.12.2023, із розрахунку, що згідно ч.1 ст.72 КК України одному дню арешту відповідає вісім годин громадських робіт, та призначити остаточне покарання ОСОБА_5 у виді арешту на строк 2 (два) місяці 20 (двадцять) днів.

Строк арешту ОСОБА_5 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1