єдиний унікальний номер справи 546/394/24
номер провадження 1-кп/546/78/24
УХВАЛА

іменем України

11 червня 2024 року м. Решетилівка Полтавська область

Решетилівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Решетилівка Полтавської області клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України у зв`язку із закінчення строків давності по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000121 від 24.03.2024 стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, уродженця м. Октемберян Вірменія, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

УСТАНОВИВ:

У провадженні Решетилівського районного суду Полтавської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000121 від 24.03.2024 за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

Так, відповідно до обвинувального акту, досудовим розслідуванням встановлено, що у 2021 році у ОСОБА_5 , який мав посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане 10.01.2001 відділенням РЕР № 3 м. Запоріжжя з дозволом на керування транспортними засобами категорії «В», проте був постановами Заводського районного суду м. Запоріжжя упродовж 2010-2019 років неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності за ст. 122 4 , 124, ч. 1, 2, 3 ст. 130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком від 1 до 6 років (востаннє постановою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 22.04.2019 у справі №332/883/19 за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 10200 грн, та з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік), про що достовірно знав, з метою уникнення необхідності обов`язкового проходження позачергового медичного огляду та складання в сервісному центрі МВС теоретичного і практичного іспитів, встановленої законом відповідальності за керування транспортним засобом без передбаченого дозволу (посвідчення водія) та отримання можливості керування транспортними засобами категорії «В1», «В», «С1», «С», «СЕ» у спосіб, що не відповідає вимогам статті 15 Закону України «Про дорожній рух», яка визначає основні положення допуску до керування транспортними засобами, а також постанов Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 № 340 «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчення водія та допуск громадян до керування транспортним засобом» та від 17.12.2008 № 1086 «Про затвердження Порядку тимчасового вилучення посвідчення водія на транспортний засіб та його повернення», виник прямий умисел, спрямований на пособництво у виготовленні підробленого посвідчення водія на своє ім`я з дозволом на керування транспортними засобами категорії «В1», «В», «С1», «С», «СЕ» з метою подальшого його використання за цільовим призначенням.

Реалізуючи свій протиправний намір, на початку березня 2021 року ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, усвідомлюючи, що діє в порушення встановленого законодавством порядку отримання права керування транспортними засобами, перебуваючи за місцем проживання у АДРЕСА_1 , у міжнародній комп`ютерній мережі «Інтернет» знайшов публікацію про надання послуг з виготовлення посвідчення водія та познайомився з невстановленою слідством особою, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, з якою вступив в усну домовленість з метою виготовлення останньою за винагороду завідомо підробленого посвідчення водія на своє ім`я, для чого з використання застосунку для дзвінків і обміну повідомленнями «Viber» надав невстановленій досудовим розслідуванням особі свої анкетні дані та фотодані із зображенням свого обличчя для подальшого їх внесення до підробленого документу, чим створив сприятливі умови для вчинення кримінального проступку,передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України. Невстановлена слідством особа, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, у невстановленому досудовим розслідуванням місці не пізніше 18.03.2021, використовуючи надані ОСОБА_5 анкетні дані та фотодані із зображенням його обличчя, шляхом внесення до бланку змін первинного змісту підробила посвідчення водія серії НОМЕР_3 , видане, згідно його змісту, ІНФОРМАЦІЯ_2 , на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який має право на керування транспортними засобами категорії «В1», «В», «С1», «С», «СЕ».

У подальшому ОСОБА_5 19.03.2021 у м. Запоріжжя за невстановленому досудовим розслідуванням точною адресою отримав від невстановленої слідством особи, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, посвідчення водія

серії НОМЕР_3 , видане, згідно його змісту, ІНФОРМАЦІЯ_2 на своє ім`я з дозволом на керування транспортними засобами категорії «В1», «В», «С1», «С», «СЕ», бланк якого, хоча й відповідає аналогічним бланкам посвідчення водія, що знаходяться в офіційному обігу, але у якому не виключається можливість внесення змін первинного змісту через наявність термодруку, особливість нанесення фарбної речовини на поверхню бланку якого не виключає можливість здійснити її видалення без залишення відповідних слідів, а також яке, згідно інформації РСЦ ГСЦ МВС у Дніпропетровській та Запорізькій областях та ТСЦ МВС № 2348, ОСОБА_5 не видавалося, проте було видане ТСЦ 2146 РСЦ ГСЦ МВС у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях 14.01.2016 на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з дозволом на керування транспортними засобами категорії «А1», «А», «В1», «В», «С1», «С», за виготовлення якого сплатив обумовлену грошову суму в розмірі 1000 грн.

Органом досудового розслідування ОСОБА_5 , обвинувачується у пособництві у виготовленні підробленого посвідчення, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України.

У підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_5 заявив клопотання про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Обвинувачений ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності підтримав. Зазначив, що винуватість у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнає, не заперечує проти закриття справи з цих підстав, які не є реабілітуючими.

Прокурор у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, вважає, що клопотання є обгрунтованим, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності обвинуваченого слід звільнити від кримінальної відповідальності. Обставини зупинення або переривання строків давності відсутні.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження та вивчивши матеріали обвинувального акту, доходить наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Статтею 44 КК України встановлено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до набрання вироком законної сили минуло три роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання у виді обмеження волі.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України. У відповідності до ст. 12 КК України, вказане кримінальне правопорушення відносяться до кримінального проступку, за який передбачене покарання у виді обмеження волі.

Підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків та відсутність обставин, що зупиняють та переривають їх перебіг.

Оскільки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є нереабілітуючою підставою, закон надає право обвинуваченому заперечувати проти закриття провадження і в такому разі судовий розгляд продовжується у загальному порядку. Однак обвинувачений ОСОБА_5 не заперечував проти закриття провадження з відповідних підстав.

Початком перебігу строку давності є день, коли кримінальне правопорушення було вчинено. Згідно обвинувального акту, кримінальне правопорушення обвинуваченим ОСОБА_5 було вчинено у 2021 році.

Отже, судом встановлено, що з дня вчинення кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , який відноситься до кримінального проступку, за який передбачене покарання у виді обмеження волі, минуло більше трьох років.

Крім того у даному кримінальному провадженні обставини, які б зупиняли або переривали перебіг строків давності, які передбачені ч. 2, 3 ст. 49 КК України відсутні.

Відповідно до ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 288 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності; суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК, за наявності згоди обвинуваченого на звільнення на підставі спливу строків давності.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України в підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу;

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що обвинуваченого ОСОБА_5 слід звільнити від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, на підставі ч. 1 ст. 49 КК України та кримінальне провадження в частині обвинувачення ОСОБА_5 за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України закрити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 314, 284-286, 392, 395 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України у зв`язку закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності задовольнити.

ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000121 від 24.03.2024, звільнити від кримінальної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження № 0000121 від 24.03.2024 за обвинуваченням ОСОБА_5 в частині кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Решетилівський районний суд Полтавської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено без оголошення 14 червня 2024 року.

Суддя - ОСОБА_1