справа № 462/2732/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2024 року суддя Залізничного районного суду м. Львова ОСОБА_1 , розглянувши у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000156 від 24.03.2024 про обвинувачення

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, українця, пенсіонера по інвалідності 3 групи, без зареєстрованого місця проживання, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 390-1 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 , будучи ознайомленим під підпис 20.02.2024 із рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 16.02.2024 у справі № 462/1152/24 про видачу щодо нього обмежувального припису, згідно якого йому заборонено: перебувати у місці спільного проживання із постраждалою особою ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 строком на 6 (шість) місяців; наближатись на відстань менше 50 метрів до місця проживання постраждалої особи ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 строком на 6 (шість) місяців; наближатись на відстань менше 300 метрів до місця праці постраждалої особи ОСОБА_3 , а саме: ТОВ «Нордік-Буд» за адресою: АДРЕСА_2 , строком на 6 (шість) місяців; вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_3 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто або через третіх осіб строком на 6 (шість) місяців; особисто чи через третіх осіб розшукувати ОСОБА_3 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватись з нею строком на 6 (шість) місяців.

23.03.2024 ОСОБА_2 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне невиконання обмежувального припису прийшов на прибудинкову територію, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та поводився неадекватно, нецензурно висловлювався в сторону ОСОБА_3 , намагався нанести їй тілесні ушкодження, чим порушив обмежувальний припис Залізничного районного суду м. Львова від 16.02.2024, а саме, перебувати та наближатись на відстань менше 50 метрів до місця проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненніумисного невиконання обмежувального припису, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 390-1 КК України.

Прокурором, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 302 КПК України, заявлено про розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку за відсутності учасників судового провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні, оскільки обвинувачений беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини і погоджується на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

До матеріалів обвинувального акта додано письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_2 від 28.03.024, в якій зазначає, що вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 390-1 КК України, визнає беззаперечно, повністю згідний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, просить розгляд обвинувального акта проводити у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні та вказує, що ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження з метою оспорення встановлених у результаті досудового розслідування обставин, недослідження доказів у судовому засіданні чи з підстави розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 підтвердив добровільність беззаперечного визнання обвинуваченим ОСОБА_2 винуватості у вчиненому, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами та розгляд обвинувального акта за їх відсутності без проведення судового розгляду у судовому засіданні.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Фактичні обставини справи (дата, час, місце, спосіб вчинення кримінального правопорушення, винуватість у вчиненні кримінального правопорушення та його мотиви, розмір заподіяної шкоди, а також інші обставини провадження) встановлені досудовим розслідуванням, учасниками кримінального провадження визнані та не оспорюються, а тому суд вважає їх доведеними.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, приходить до переконання, що вина ОСОБА_2 доведена повністю, дії обвинуваченого органом досудового слідства кваліфіковано правильно за ст. 390-1 КК України, так як обвинувачений, будучи ознайомленим із визначеними йому тимчасовими обмеженнями його прав щодо ОСОБА_3 на підставі обмежувального припису, виданого відповідно до рішення Залізничного районного суду м. Львова у справі № 462/1152/24 від 16.02.2024, зокрема в частині заборони наближатись на відстань менше 50 метрів до місця проживання постраждалої особи ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 строком на 6 (шість) місяців, 23.03.2024 не виконав вимоги обмежувального припису.

Відповідно до змісту ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому суд, відповідно до

ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до кримінального проступку, особу винного, який раніше не судимий, офіційно не працевлаштований, згідно пенсійного посвідчення серія НОМЕР_1 є пенсіонером по інвалідності 3 групи загального захворювання, на обліку у лікаря-психіатра (матеріали кримінального провадження, а.с. 65) та лікаря-нарколога (матеріали кримінального провадження, а.с. 64) не перебуває, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому є його щире каяття.

Обтяжуючих покарання обставин судом в ході розгляду не встановлено.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що для виправлення, перевиховання обвинуваченого і для попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень у майбутньому, справедливим та достатнім буде обрати йому покарання у виді обмеження волі у межах санкції, передбаченої ст. 390-1 КК України, оскільки суд, застосовуючи принцип індивідуалізації покарання, переконаний, що таке покарання є необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів.

Разом з тим, беручи до уваги наявність обставин, що пом`якшують покарання, ставлення обвинуваченого до вчиненого, суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_2 положення ст. 75 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням, оскільки його виправлення можливе без реального відбування покарання, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 рік, який буде оптимальним, покаже стійкість такого виправлення і неможливість вчинення ним в подальшому інших злочинів із покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Витрати, пов`язані із залученням експерта відсутні.

На підставі ч. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження, тому питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 368-371, 373, 374, 382 КПК України,-

у х в а л и в:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 390-1 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнитиОСОБА_2 від відбування призначеного покарання з випробуванням протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік. Зобов`язатиОСОБА_2 , відповідно до вимог ст. 76 КК України, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речовий доказ: компакт диск марки DVD-R 16х, 4.7 GB 120 min марки Cool Colors, на якому міститься відеозапис події, яка мала місце у період з 11.56 год. до 14.50 год. 23.03.2024 за адресою: АДРЕСА_1 із нагрудного реєстратора працівників СПДН ВП ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області залишити при матеріалах кримінального провадження № 0000156 від 24.03.2024

Суд роз`яснює, що вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

З інших підстав на вирок може бути подано апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя (підпис) ОСОБА_1

З оригіналом згідно. Оригінал вироку знаходиться у справі № 462/2732/24

Суддя ОСОБА_1