УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2024 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна - ОСОБА_4 , розглянувши клопотання останньої, подане в інтересах АТ «Укрексімбанк», про скасування арешту майна,

У С Т А Н О В И В:

До суду надійшло клопотання представника АТ «Укрексімбанк» - ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалами слідчих суддів Печерського районного суду міста Києва від 09.06.2020 (справа №757/23683/20-к), 09.02.2022 (справа №757/6336/22-к), 01.09.2022 (справа №757/22610/22-к), 13.01.2023 (справа №757/1726/23-к), слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18.08.2022 (справа №761/16070/22).

Відповідно до змісту клопотання, заявник зазначає, що арештоване майно перебуває в заставі/іпотеці АТ «Укрексімбанк», однак застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна обмежує права АТ «Укрексімбанк» в частині виконання умов договір про заставу/іпотеку. На підставі викладеного, заявник просить скасувати арешт, накладений відповідними ухвалами слідчих суддів.

В ході судового розгляду представник власника майна - ОСОБА_4 підтримала вимоги клопотання.

Прокурор в судовому засіданні заперечував з приводу задоволення такого клопотання.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, слід дійти такого висновку.

Як встановлено в судовому засіданні, ГСУ Національної поліції України, за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000128.

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що БЕБ України, за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002328.

В рамках даних кримінальних проваджень ухвалами слідчих суддів Печерського районного суду міста Києва від 09.06.2020 (справа №757/23683/20-к), 09.02.2022 (справа №757/6336/22-к), 01.09.2022 (справа №757/22610/22-к), 13.01.2023 (справа №757/1726/23-к), слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18.08.2022 (справа №761/16070/22) накладено арешт на окреме майно. При цьому такий арешт накладено з метою забезпечення збереження речових доказів.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що однією із загальних засад кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до Постанови Європейського Суду з прав людини (далі - Європейський Суд) від 09 червня 2005 року по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Європейським Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності та не було свавільним.

Окрім того, Європейський суд через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (рішення «Іатрідіс проти Греції»). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу Конвенції. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

Положеннями ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Крім того, ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Так, відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Відповідно до сталої судової практики, в тому числі Київського апеляційного суду, слідчий суддя, вирішуючи питання щодо необхідності застосування та виду обтяження, в даному випадку арешт майна, має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Як встановлено в судовому засіданні, арешт на відповідне майно (в рамках кримінального провадження №0002328) було накладено з метою забезпечення речових доказів, а з урахуванням особливостей кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що такий арешт цілком прийнятним та необхідним, в тому числі і на поточний момент.

При цьому слідчий суддя звертає увагу, що матеріали клопотання не містять обґрунтованого документального підтвердження, що відпала потреба в арешті майна, про що в першу чергу має свідчити істотне зменшення або повна відсутність ризиків, передбачених ст. 170 КПК України, а лише посилання у клопотанні на відсутність таких ризиків не може само по собі свідчити про їх відсутність. Відтак слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання представника АТ «Укрексімбанк» - ОСОБА_4 в цій частині задоволенню не підлягає.

Що ж стосується клопотання заявника в частині скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000128, слід зазначити таке.

Так, відповідно до положень ст. 132 КПК України, яка передбачає загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема і відносно арешту майна, клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Як встановлено в судовому засіданні, досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000128 здійснюється ГСУ Національної поліції України, яке знаходиться поза межами територіальної юрисдикції Шевченківського районного суду м. Києва, а відтак, відсутні правові підстави для скасування арешту з наведеного майна Шевченківським районним судом міста Києва.

Керуючись ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні клопотання представника АТ «Укрексімбанк» - ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалами слідчих суддів Печерського районного суду міста Києва від 09.06.2020 (справа №757/23683/20-к), 09.02.2022 (справа №757/6336/22-к), 01.09.2022 (справа №757/22610/22-к), 13.01.2023 (справа №757/1726/23-к), слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18.08.2022 (справа №761/16070/22).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1