Справа № 147/514/24
Провадження № 1-кп/147/63/24
ВИРОК

іменем України

29 квітня 2024 року смт Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

із секретарем ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт Тростянець кримінальне провадження за №0000054 від 23.03.2024, про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він 23.03.2024 приблизно о 13 годині 10 хвилині, перебуваючи на вулиці Лісовій в с. Капустяни Тростянецької територіальної громади Гайсинського району Вінницької області , поблизу житлового будинку АДРЕСА_3 , після вчинення дорожньо-транспортної пригоди автомобілем марки "ВАЗ 21103", реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким він керував, реалізував кримінально-протиправний умисел спрямований на вчинення пропозиції та надання неправомірної вигоди службові особі - поліцейським ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за невчинення ними в інтересах ОСОБА_4 дії з використанням наданої їм влади, а саме за не складання відносно останнього протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (Керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції).

Так, ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, запропонував поліцейським ОСОБА_6 та ОСОБА_7 надати їм неправомірну вигоду за невчинення ними вказаних дій. Продовжуючи реалізацію свого умислу, ігноруючи відмову поліцейських ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від неправомірної вигоди та здійснене попередження останніми про кримінальну відповідальність за пропозицію, обіцянку та надання неправомірної вигоди службовій особі, за ст. 369 КК України, ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, дістав з лівої кишені спортивної кофти грошові кошти у розмірі 200 доларів США, купюрами номіналом по 100 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 23.03.2024 складало 7784 гривень 68 коп. та надав їх поліцейським ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , шляхом розміщення їх між передніми сидіннями службового автомобіля марки «СКС PGO-42ПП», за не вчинення ними в інтересах ОСОБА_4 дії з використанням наданої їм влади, а саме за не складання відносно останнього протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та уникнення від адміністративної відповідальності.

Досудовим розслідуванням дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 1 ст. 369 КК України, а саме - пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду, та надання такої вигоди за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує чи надає таку вигоду, дії з використанням наданої їй влади.

У кримінальному провадженні №0000054 від 23.03.2024 між прокурором Тростянецького відділу Гайсинської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним у цьому кримінальному проваджені ОСОБА_4 за участю захисника, адвоката ОСОБА_5 , 29.03.2024 укладено угоду про визнання винуватості згідно з вимогами ст. ст. 468, 469, 472 КПК України. Відповідно до змісту угоди про визнання винуватості, прокурор та ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення і кваліфікації дій за ч. 1 ст. 369 КК України.

Згідно з угодою про визнання винуватості ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні, сприяв встановленню обставин, що мають значення для даного кримінального провадження. Сторони угоди про визнання винуватості також погодились на призначення покарання ОСОБА_4 за ч.1 ст. 369 КК України у виді штрафу розміром однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Також, прокурор та підозрюваний ОСОБА_4 , визначили наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 476 КПК України.

Таким чином, суд не перевіряє фактичні обставини вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, так як не здійснює оцінку доказів у кримінальному провадженні під час проведення підготовчого судового засідання, виходячи з того, що межі розгляду встановлюються лише змістом угоди про визнання винуватості.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти таке рішення, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

На підставі ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам.

Прокурор в судовому засіданні, просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання, зазначивши, що при її укладенні були дотриманні вимоги кримінального кодексу та кримінально процесуального кодексу України.

ОСОБА_4 просив угоду затвердити, визнав свою вину у вчинені кримінального правопорушення, не заперечував проти обставин, встановлених під час проведення досудового розслідування. Зазначив, що під час укладення угоди на нього жодного тиску не вчинялось, укладення угоди є добровільним. Також обвинувачений зазначив, що зможе реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Захисник ОСОБА_5 підтвердив обставини викладені обвинуваченим, відмітив дотримання вимог КПК України при укладенні угоди.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 369 КК України, тобто пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду та надання такої вигоди за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує чи надає таку вигоду, дії з використанням наданої їй влади.

Покарання, узгоджене сторонами, відповідає санкції, передбаченій ч. 1 ст.369 КК України.

Судом також встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є нетяжким злочином, раніше не судимий, неодружений, непрацюючий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Обставиною, що згідно зі ст. 66 КК України пом`якшує покарання ОСОБА_4 , є щире каяття.

Обставиною, що згідно зі ст. 67 КК України обтяжує покарання ОСОБА_4 , є вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або внаслідок обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Враховуючи викладене, а також те, що укладення угоди сторонами є добровільним, умови угоди не суперечать вимогам чинного законодавства, відповідають інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, суд затверджує дану угоду та призначає покарання, узгоджене сторонами.

Витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні відсутні.

Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України арешт майна, накладений ухвалою Тростянецького районного суду Вінницької області від 26.03.2024 у справі №147/463/24, підлягає скасуванню.

Долю речових доказів вирішити в порядку, встановленому ст.100 КПК України.

Суд вважає за можливе застосувати спеціальну конфіскацію грошей, що були предметом неправомірної вигоди та на які накладено арешт на користь держави, оскільки вони в розумінні п.3 ч.1 ст.96-2 КК України, є предметом злочину, який у відповідності до приписів ст.96-1 КК України підпадає під спеціальну конфіскацію.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Керуючись ст. ст. 371, 374, 473, 474, 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 29.03.2024 між прокурором Тростянецького відділу Гайсинської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , за участі захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 ( сімнадцять тисяч) грн.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Тростянецького районного суду Вінницької області 26.03.2024 у справі №147/463/24 - скасувати.

Речові докази по справі:

-грошові кошти в сумі 200 доларів США, номіналом по 100 доларів США кожна, з номерами банкнот РВ05594811G та КВ21789012І, на які 26.03.2024 накладено арешт ухвалою слідчого судді Тростянецького районного суду Вінницької області, - конфіскувати в дохід держави;

- нагрудну відеокамеру TECSAR моделі BDC -53-02 з інвентарним номером 11130879/3, що передано на зберігання відповідальній особі ВП №2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області, залишити у володінні ВП №2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області.

Роз`яснити сторонам, що, відповідно до ч. 1 ст. 476 КПК України, у разі невиконання угоди про визнання винуватості, прокурор має право звернутись до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не буде подано.

На вирок суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду через Тростянецький районний суд Вінницької області.

Вирок суду на підставі угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та захиснику.

Суддя ОСОБА_1