У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 610/2429/20

№ 1-кп/183/793/24

28 лютого 2024 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001093 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця АДРЕСА_1 , несудимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

в с т а н о в и в:

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_6 заявив клопотання про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_3 на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав клопотання свого захисника, просив його задовольнити.

Прокурор не заперечував щодо задоволення клопотання захисника.

Від потерпілої ОСОБА_7 надійшла заява щодо підтримання заявленого нею позову та заперечення проти закриття кримінального провадження на підставі ст.49 КК України.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.49 КК України:

1. Особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;

2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;

3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини;

4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину;

5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

2. Перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

3. Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

4. Питання про застосування давності до особи, що вчинила особливо тяжкий злочин, за який згідно із законом може бути призначено довічне позбавлення волі, вирішується судом. Якщо суд не визнає за можливе застосувати давність, довічне позбавлення волі не може бути призначено і заміняється позбавленням волі на певний строк.

5. Давність не застосовується у разі вчинення злочинів проти основ національної безпеки України, передбачених у статтях 109-114-2, катування, передбаченого частиною третьою статті 127, проти миру та безпеки людства, передбачених у статтях 437-439 і частині першій статті 442 цього Кодексу.

6. У разі вчинення кримінального правопорушення, передбаченого статтями 151-2-156-1, 301-1-303 цього Кодексу, стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи обчислення строків, визначених частинами першою і другою цієї статті, розпочинається з дня, коли така потерпіла особа досягла повноліття або, у разі її смерті, мала б досягти повноліття.

Отже, зі змісту вказаної норми, при її застосуванні, слід враховувати і бути обізнаним щодо можливої наявності випадку переривання або зупинення перебігу давності.

В судовому засіданні ані стороною захисту, ані стороною обвинувачення не надано доказів на підтвердження відсутності перешкод у застосуванні ст.49 КК України, оскільки в матеріалах справи відсутня актуальна інформація про наявність/ відсутність випадків притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності, що у такому разі, фактично унеможливлює розгляд заявленого клопотання та вирішення його з урахуванням усіх вихідних даних відповідно до закону.

Отже, наразі, в задоволенні клопотання захисника про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_3 на підставі ст. 49 КК України необхідно відмовити, що не позбавляє права сторін кримінального провадження на повторне звернення при підтвердженні відсутності перешкод для застосування відповідної норми матеріального права.

На підставі викладеного, керуючись статтею 49 КК України, статтями 284, 286, 288 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_3 на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1