печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва - ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань - ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

підозрюваного - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві у залі суду судове провадження за клопотанням старшого слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

11.07.2024 старший слідчий Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 про, за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання обґрунтовує тим, що Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000496 від 03.04.2024 за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у закінченому замаху на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому в особливо великому розмірі, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 190 КК України.

Слідчий вказує, що відповідно до попередньо розробленого злочинного плану спрямованого на заволодіння чужим майном ОСОБА_5 , діючи спільно з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 : підшукував осіб, які виявляли бажання придбати житло на території м. Києва за ціною, нижчою ринкової та перековував останніх у законності своєї діяльності; пропонував громадянам, яких вводив в оману, варіанти квартири, які надавали йому ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ; безпосередньо отримував від громадян копії документів, які дають право на поліпшення житлових умов; отримував від громадян грошові кошти, частину яких відповідно до попередньої домовленості залишав собі, а іншу частину передавав ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Так, слідчий вказує, що у не встановлений слідством час та у точно не встановленому слідством місці, але не пізніше березня 2024 року у громадян ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 виник злочинний умисел на спільне шахрайське заволодіння грошовими коштами громадян з метою особистого збагачення.

У подальшому, ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 реалізовуючи свій злочинний умисел, попередньо домовившись про спільне вчинення злочину та розробили план щодо заволодіння чужим майном.

Відповідно до розробленого плану ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , з метою особистого збагачення, достовірно знаючи положення ЖК України, Правил та Порядку щодо виділення житлових приміщень громадянам, які потребують поліпшення житлових умов, штучно вигадали ситуацію про те, що мають вирішальний вплив на органи державної влади та місцевого самоврядування міста Києва щодо виділення житла особам, які потребують поліпшення житлових умов.

У подальшому, з метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підшукували громадян, які готові придбати квартири за зниженими цінами, переконували останніх у законності своєї діяльності та пропонували можливість набуття права власності на квартири на території м. Києва за ціною квартири, що значно менша за ринкову

Так, 10.07.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 190 КК України.

Цього ж дня, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 190 КК України.

Сторона обвинувачення вказує, що ОСОБА_5 підозрюється у закінченому замаху на злочин, який є особливо тяжким і передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Вищевикладене свідчить також про те, що ОСОБА_5 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення особливо тяжких корисливих злочинів, може планувати втечу з метою переховування від органів досудового розслідування та уникнення притягнення до кримінальної відповідальності.

Підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. На даний час досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, проводяться та заплановано проведення низки слідчих дій з метою отримання доказів (предметів, знарядь тощо) злочинної діяльності, які підозрюваний може знищити, сховати або спотворити.

Наявність зазначених ризиків обґрунтовується характером та обставинами вчинення злочинів ОСОБА_5 .

На даний момент стороною обвинувачення вживаються заходи до встановлення всіх обставин вчинення ОСОБА_5 та іншими співучасниками злочину, у тому числі допит свідків, призначення експертиз та відшукання речей і документів, які можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні.

ОСОБА_5 незаконними способами через залякування може впливати на свідків, у тому числі на близько знайомих, які володіють інформацією щодо обставин вчинення ним кримінального правопорушення, з метою схилення останніх до відмови давати показання чи давати неправдиві показання у кримінальному провадженні.

Крім того, у ході досудового розслідування, у тому числі шляхом проведення негласних слідчих дій зафіксовано вчинення ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 шахрайських дій відносно інших громадян України. На даний час вживаються заходи до встановлення вказаних осіб та місцезнаходження документів, які підтверджують злочинну діяльність вказаних осіб. ОСОБА_5 з метою уникнення кримінальної відповідальності може незаконно впливати на вказаних осіб, які можуть бути визнані потерпілими у вказаному кримінальному провадженні, у тому числі шляхом погроз.

ОСОБА_5 будучи військовослужбовцем Національної гвардії України, військового формування з правоохоронними функціями, є обізнаний про методи та форми роботи правоохоронних органів, може застосовувати дані знання з метою приховання вчиненого ним злочину та перешкоджати досудовому розслідуванню іншим чином, оскільки слідству ще невідомі всі істотні обставини вчиненого злочину, не дана правова оцінка іншим його діянням, які можуть містити ознаки кримінальних правопорушень тощо.

Характер та спосіб вчинених злочинних дій, вчинених підозрюваним кримінальних правопорушень, дають підстави вважати, що перебуваючи на волі ОСОБА_5 може продовжити свою злочинну діяльність, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення з метою отримання особистої вигоди для себе та інших співучасників.

Підставою застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень та наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний матиме можливість: переховуватися від слідства та суду, незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, продовжити злочинну діяльність, шляхом вчинення нових кримінальних правопорушень, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Вивченням особи підозрюваного встановлено, що на даний час він працездатний, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали його утриманню під вартою, не страждає. Даних, які б вказували на неможливість застосування до ОСОБА_5 вказаного запобіжного заходу, не встановлено.

Враховуючи викладене, тяжкість та специфіку кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , дані про особу підозрюваного, з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків та запобігання наведеним у клопотанні ризикам до ОСОБА_5 слідчий вважає, що необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні доводи клопотання підтримав, просив їх задовольнити, зазначив, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є єдиним можливим заходом, а відтак інші, більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Адвокат в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення клопотання. Зазначила, що підозра є необґрунтована та ризики є нічим не підтвердженими, та не вказують на необхідність у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Окрім цього, захисник вказала, що підозрюваний не мав прямого умислу на вчинення кримінального правопорушення, оскільки останній надав документи в першу чергу на оформлення квартири для сина, а тому не допускав навіть думок про те, що дії можуть бути шахрайськими.

Також, адвокат просила, що в разі застосування запобіжного заходу застосувати відносно підозрюваного домашній арешт або ж зменшити заставу.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав позицію свого захисника.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку учасників судового провадження, надходжу до наступних висновків.

Так, 10.07.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 190 КК України.

Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, повністю підтверджуються зібраними матеріалами досудового розслідування, а саме: протоколом затримання ОСОБА_5 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 190 КК України, безпосередньо після отримання ним грошових коштів від ОСОБА_9 в розмірі 200 доларів США та несправжніх імітаційних засобів, що імітують грошові кошти у розмірі 24 800 доларів США.; заявою ОСОБА_9 про вчинення кримінального правопорушення, у якій остання повідомила, що особа на ім`я ОСОБА_10 ( ОСОБА_5 ) запропонувала їй отримати квартиру на території м. Києва за грошову винагороду в розмірі 30 - 40 % від ринкової вартості такої квартири; рапортом оперативного підрозділу ГУ «Д» ДЗНД СБ України (направлено супровідним листом від 02.04.2024 № 14/2/5-2004) відповідно до якого було виявлено противний механізм отримання неправомірної вигоди від громадян за позачергове виділення житлових приміщень на території м. Києва; листом ГУ «Д» ДЗНД СБ України від 08.04.2024 № 14/2/5-2130 відповідно до якого до злочинних дій отримання від громадян грошових коштів за виділення житлових приміщень на території м. Києва причетні громадяни ОСОБА_5 та ОСОБА_7 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 09.04.2024, згідно показів якої установлено, що остання познайомилась з чоловіком на ім`я ОСОБА_10 ( ОСОБА_5 ), який запропонував їй набути право власності на квартиру на території м. Києва за грошову винагороду у розмірі 30 - 40 % від ринкової вартості квартири; листом ГУ «Д» ДЗНД СБ України від 09.05.2024 № 14/2/5-2816 відповідно до якого до злочинних дій отримання від громадян грошових коштів за виділення житлових приміщень на території м. Києва причетний ОСОБА_8 ;протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_9 від 30.05.2024, згідно показів якої установлено, що у ході зустрічі 30.05.2024 ОСОБА_10 ( ОСОБА_5 ) повідомив, що за грошову винагороду займається оформленням права власності на житло громадянам, які потребують поліпшення житлових умов. При цьому, за надання вказаних послуг ОСОБА_10 ( ОСОБА_5 ) необхідно буде заплатити 5 000 доларів США авансу та в цілому 30 - 35 тисяч доларів за квартиру; протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_9 від 24.06.2024, згідно показів якої установлено, що остання 11.06.2024 передала ОСОБА_10 ( ОСОБА_5 ) грошові кошти в сумі 5 000 доларів США у якості авансу за отримання у власність двокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Крім того, повідомила, що ОСОБА_10 висловив вимогу подальшої передачі грошових коштів у сумі 25 тис. доларів США;протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_9 , відповідно до якого установлено факт спілкування ОСОБА_11 та ОСОБА_9 з приводу оформлення права власності на двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 за грошові кошти у сумі 30 тис. доларів США;листом ГУ «Д» ДЗНД СБ України від 21.06.2024 № 14/2/5-3698, відповідно до якого установлено, що ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вчиняють за попередньою змовою шахрайські дії відносно громадян, при цьому жодного впливу на позачергове виділення квартир громадянам не мають;протоколом від 31.05.2024 про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо-, відео- контролю стосовно ОСОБА_5 , відповідно до якого 30.05.2024 ОСОБА_5 відповідно до попередньої домовленості зустрівся з ОСОБА_9 та повідомив про механізм отримання житла на території м. Києва за грошову винагороду, яку повинна передати йому особисто;протоколом від 12.06.2024 про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту, під час проведення якого ОСОБА_5 отримав від ОСОБА_9 грошові кошти у сумі 5 000 доларів США за сприяння у позачерговому виділенні житла на території м. Києва;протоколом від 12.06.2024 про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо-, відео- контролю стосовно ОСОБА_5 , відповідно до якого 11.06.2024 ОСОБА_5 відповідно до попередньої домовленості зустрівся з ОСОБА_12 та отримав від неї грошові кошти у сумі 5 000 доларів США за сприяння у позачерговому виділенні житла на території м. Києва;протоколом від 13.06.2024 про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж за абонентським номером, яким користується ОСОБА_9 , відповідно до якого зафіксовано факт спілкування ОСОБА_9 та ОСОБА_5 щодо виділення житла на території м. Києва;протоколом від 13.06.2024 про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж за абонентським номером, яким користується ОСОБА_5 , відповідно до якого зафіксовано факт спілкування ОСОБА_5 з ОСОБА_8 з приводу введення в оману громадян щодо виділення житла на території м. Києва та отримання від них грошових коштів;протоколом від 20.06.2024 про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних інформаційних систем за абонентським номером, яким користується ОСОБА_7 , відповідно до якого зафіксовано листування у менеджері «WhatsApp» між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з приводу введення в оману громадян щодо вирішення питання позачергового отримання житла на території м. Києва; протоколом від 13.06.2024 про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних комунікаційних систем за абонентським номером, яким користується ОСОБА_7 , відповідно до якого зафіксовано спілкування ОСОБА_7 з ОСОБА_8 з приводу введення в оману громадян щодо вирішення питання позачергового отримання житла на території м. Києва та отримання від громадян грошових коштів; протоколом від 13.06.2024 про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних комунікаційних систем за абонентським номером, яким користується ОСОБА_7 , відповідно до якого зафіксовано спілкування ОСОБА_7 з ОСОБА_8 та іншими особами з приводу введення в оману громадян щодо вирішення питання позачергового отримання житла на території м. Києва та отримання від громадян грошових коштів;протоколом від 19.06.2024 про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних комунікаційних систем за абонентським номером, яким користується ОСОБА_8 , відповідно до якого зафіксовано спілкування ОСОБА_8 з ОСОБА_7 та ОСОБА_5 з приводу введення в оману громадян щодо вирішення питання позачергового отримання житла на території м. Києва та отримання від громадян грошових коштів, іншими матеріалами досудового розслідування у своїй сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя, встановив, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, підтверджується долученими до матеріалів клопотання доказами.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, інкримінованому йому стороною обвинувачення.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

У відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Клоот проти Бельгії (Cloot v. Belgium, § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

Долучені до клопотання докази, містять дані щодо можливої обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого діяння, однак не містять обґрунтованих доказів стосовно наявності ризиків вказаних у клопотанні, передбачених ст. 177 КПК України, які б передбачали застосування до підозрюваного виняткового запобіжного заходу, так як на думку слідчого судді він є занадто суворий та не відповідає ступеню ризиків у кримінальному провадженні, оскільки стороною обвинувачення не долучено достатніх доказів, які б свідчили, що до підозрюваного потрібно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Зокрема, при розгляді клопотання встановлено, що вищенаведені у клопотанні слідчого ризики не містять переконливого обґрунтування, що тільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який є винятковим, зможе забезпечити належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків. Фактично ці ризики, за переконанням слідчого судді, мають мінімізований ступінь їх здійснення, а слідчий у клопотанні та прокурор в судовому засіданні не довели обставин, які свідчать про недостатність застосування щодо ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, для запобігання вказаним ризикам.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини, яке згідно ч. 5 сг. 9 КПК України, які є джерелом законодавства, у справі «Бойченко проти Молдови» № 41088/05, рішення від 11 липня 2006 року - «одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватися від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу». А у справі «Мамедова проти Росії» № 7064/05, рішення від 01 червня 2006 року Європейський суд дійшов такого висновку: «посилання на тяжкість обвинувачення, як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальний елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребує позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».

Оскільки в матеріалах провадження відсутні достатні дані перешкоджання ходу досудового розслідування та здійснення тиску на свідків, не знайшли свого підтвердження переховування від органів досудового розлідуваня, враховуючи обставини кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_5 тяжкість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винним у зазначеному кримінальному правопорушенні, дані про особу підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку, що пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого існують у кримінальному провадженні, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, є запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Таким чином, з врахуванням зазначеного, саме цілодобовий домашній арешт, як запобіжний захід, забезпечить швидке та повне проведення досудового розслідування, а також виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, оскільки з врахуванням обставин, на які посилається орган досудового розслідування, є необхідність у даному запобіжному заході, з метою запобігання ризикам.

За вказаних обставин, проаналізувавши всі надані сторонами докази та дані про особу підозрюваного, слідчий суддя не знаходить підстав для задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Разом з цим, зважаючи на необхідність дотримання цілей кримінального провадження, принципів публічності, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, слідчий суддя, з метою забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, у зв`язку з тим що в ході розгляду клопотання доведено обґрунтованість підозри та наявність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, приходить до висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту із забороною залишати місце реєстрації, за адресою: АДРЕСА_2 , з покладенням на підозрюваного обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, строком до 07.09.2024, у межах строку досудового розслідування кримінального провадження № 0000496.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 176, 177, 178, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 202, 205, 309, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання старшого слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, із забороною залишати місце проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , за виключенням необхідності отримання медичної допомоги та прослідування в укриття цивільного захисту, у межах строку досудового розслідування кримінального провадження № 0000496 від 03.04.2024, а саме: до 07.09.2024 включно.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виконувати процесуальні обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним їхнім викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з потерпілою ОСОБА_9 ;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Звільнити негайно підозрюваного ОСОБА_5 , з під-варти в залі суду.

Зобов`язати прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , до виконання органу Національної поліції за його місцем проживання.

Обов`язок контролю за виконанням ухвали слідчого судді покладається на прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_13