Справа № 359/7216/24
Провадження № 1-кп/359/580/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2024 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні з технічною та відео фіксацією в залі суду кримінальне провадження № 0001231, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.06.2024, що надійшло до суду з обвинувальним актом, по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Красноград Харківської область, громадянина України, українця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,

в с т а н о в и в:

16.06.2024, о 08 годині 00 хвилин інспектор відділу реагування патрульної поліції Бориспільського РУП ГУНП в Київській області майор поліції ОСОБА_6 разом з капітаном поліції ОСОБА_7 , у складі екіпажу автопатруля «Градус-20», заступили на добове чергування згідно розстановки сил та засобів особового складу Бориспільського РУП ГУНП в Київській області, на службовому автомобілі марки «Shkoda», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та у форменому одязі встановленого зразку.

Під час несення служби 16.06.2024, о 19 годині 15 хвилин на планшетний пристрій екіпажу «Градус-20» надійшло повідомлення про домашнє насильство за адресою: АДРЕСА_3 , у зв`язку із чим ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 , направились на місце події. Прибувши на місце, працівниками поліції встановлено, що на місці перебуває ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який сварився і вчиняв домашнє насильство відносно своєї родини. З метою припинення вчинення правопорушення, знаходячись при виконанні свої службових обов`язків ОСОБА_8 , голосно попередив ОСОБА_4 , про припинення своїх протиправні дій, на що останній ні як не відреагував.

Після чого ОСОБА_4 , використовуючи власний протиправний умисел направлений на заподіяння працівникові правоохоронного органу тілесних ушкоджень у зв`язку із виконанням цим працівником службових обов`язків, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, усвідомлюючи, що перед ними знаходиться працівник правоохоронного органу, наблизився до ОСОБА_6 , якому намагався руками нанести тілесні ушкодження.

В цей час працівник поліції ОСОБА_7 , побачивши вказані дії нападника, намагався припинити протиправні дії ОСОБА_4 , однак останній, взявши до рук металеве відро яке знаходилось на подвір`ї вказаного домоволодіння, замахнувся ним на поліцейського ОСОБА_7 , який блокуючись від удару в голову, правою рукою почав прикриватися від нанесення удару. Внаслідок удару відром з боку ОСОБА_4 - працівникові правоохоронного органу ОСОБА_7 , були заподіяні тілесні ушкодження у виді забою та синця правої руки, які згідно «Правил визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В подальшому, ОСОБА_4 , нереагуючі на законні вимоги працівників поліції припинити свої протиправні дії та продовжуючи власний протиправний умисел направлений на заподіяння працівникові правоохоронного органу тілесних ушкоджень, тримаючи в руках металеве відро, кинув ним в поліцейського ОСОБА_6 , який знаходився поруч.

Внаслідок чого, ОСОБА_4 поцілив металевим відром працівникові поліції ОСОБА_6 в область правої ноги, тим самим спричинив останньому тілесні ушкодження у виді забою, гематоми та садна середньої третини правої гомілки, які згідно «Правил визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином ОСОБА_4 обвинувачується у в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченому ч. 2 ст. 345 КК України.

У ході підготовчого судового розслідування даного кримінального провадження 29.06.2024, прокурор Бориспільської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 , у присутності захисника ОСОБА_5 , уклали угоду про визнання винуватості, за якою: ОСОБА_4 висунуте обвинувачення правова кваліфікація кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Під час підготовчого судового засідання ОСОБА_4 визнав винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України та зобов`язався сприяти з`ясуванню всіх обставин кримінального правопорушення та під час підготовчого судового засідання повторно беззаперечно визнати винуватість у вчиненні кримінального правопорушення.

Прокурор та обвинувачений в угоді про визнання винуватості узгодили призначення обвинуваченому покарання за ч. 2 ст. 345 КК України у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК звільнити ОСОБА_4 із випробуванням строком на один рік, з покладанням обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

Обвинувачений розуміє, що внаслідок укладення та затвердження угоди про визнання винуватості він обмежений у праві оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст. 394, 424 КПК України та не має прав, передбачених абз. 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України.

ОСОБА_4 розуміє, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право протягом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутись до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Обвинувачений розуміє, що умисне невиконання угоди про визнання винуватості є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

У підготовчому судовому засіданні ОСОБА_4 підтвердив те, що він визнає винуватість у вчиненні кримінального правопорушення. Він добровільно уклав угоду про визнання винуватості. Насильство, примус або погрози до нього не застосовувались.

Прокурор Бориспільської окружної прокуратури ОСОБА_3 у судовому засіданні дану угоду про визнання винуватості підтримав. Також зазначив, що зміст угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України, та вважав за можливе її затвердити.

Захисник ОСОБА_5 , підтвердив, що він був присутнім під час укладення угоди про визнання винуватості від 29.06.2024, укладену між прокурором та обвинуваченим. Підтвердив, те, що укладення угоди було добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Вважав, за доцільне затвердити дану угоду про визнання винуватості.

Суд в даному випадку не перевіряє фактичні обставини, вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, так як і не здійснює оцінку доказів у кримінальному провадженні під час проведення підготовчого судового засідання, виходячи з того, що межі розгляду встановлюються лише змістом угоди про визнання винуватості.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Обвинувачений ОСОБА_4 виконав взяті на себе обов`язки передбачені угодою про визнання винуватості.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані вірно. Вид та розмір покарання відповідає межам санкцій, передбачених ч. 2 ст. 345 КК України. Цивільний позов у справі відсутній. Тому відносно ОСОБА_4 допустиме укладення угоди про визнання винуватості. Її зміст відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

З огляду на ці обставини суд вважає допустимим затвердити угоду про визнання винуватості від 29.06.2024 та призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 345 КК України у виді 5 року позбавлення волі.

Разом з тим, суд враховує фактичну тяжкість вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, зокрема, характеру діяння, обстановки, способу, місця і часу його вчинення, з урахуванням форми, виду, ступеня вини, мотивів і мети кримінального правопорушення, обставин, що характеризують поведінку обвинуваченого до вчинення кримінального правопорушення, обставин, що безпосередньо пов`язані із вчиненням кримінального правопорушення, та характеризують поведінку останнього після вчинення кримінального правопорушення, та індивідуальних особливостей обвинуваченого, такі як: наявність на утриманні двох ново роджених дітей: сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; доньки ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , те що останній є інвалідом ІІІ групи та є учасником бойових дій, а також погоджену сторонами міру покарання. Суд враховує, відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, суд приходить до висновку, що вищенаведені обставини істотно знижують фактичну ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і ступінь небезпечності винної особи для суспільства, що у своїй сукупності утворює підставу для висновку суду, що перевиховання та виправлення ОСОБА_4 залишається можливим без ізоляції від суспільства, та вважає, за доцільне застосувати до нього положення ст. 75 та ст. 76 КК України, призначивши покарання з іспитовим строком терміном на 1 рік з визначенням відповідних обов`язків, передбачені ст. 76 КК України.

Запобіжний захід не обирався, підстав для обрання запобіжного заходу відсутні.

Цивільний позов та судові витрати у справі відсутні.

Керуючись: ч. 1 ст. 369, ст. 370, ч. 1, ч. 2, ч. 4 ст. 374, ст. 375, п. 2 ч. 1 ст. 468, ст.ст. 472-474 КПК України, ст.ст. 66-67, ч. 2 ст. 345 КК України, суд

у х в а л и в:

Угоду про визнання винуватості укладену 29.06.2024 між прокурором Бориспільської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , у присутності захисника ОСОБА_5 , в кримінальному провадженні № 0001231, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.06.2024, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, затвердити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від основного покарання у виді позбавлення волі та призначити йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання .

Іспитовий строк ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту проголошення вироку.

Запобіжний захід не обирався, підстав для обрання запобіжного заходу відсутні.

Цивільний позов та судові витрати у справі відсутні.

Вирок суду може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1