Справа № 953/1674/24
Провадження № 1-кп/953/694/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2024 року м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретар судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000407 від 18.07.2023 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Андріївка Ізюмського району Харківської області, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, офіційно не працевлаштованого, особи з інвалідністю 3 групи, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , до затримання фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

15.02.2008 Апеляційним судом Харківської області за п. 9 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 153, ч. 1 ст. 286, ч. 2 ст. 296, ст. 70 КК України до 14 (чотирнадцяти) років позбавлення волі;

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор - ОСОБА_4

обвинувачений - ОСОБА_3

захисник обвинуваченого ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_5

у с т а н о в и в:

1. Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним.

1.1. 16.07.2023 об 11:29 ОСОБА_3 , перебуваючи в смт. Савинці Ізюмського району Харківської області (більш точного міста не встановлено), використовуючи електронно-інформаційну систему, а саме належний йому мобільний телефон в котрому перебувала сім ката з абонентським номером НОМЕР_1 , зателефонував на абонентський номер НОМЕР_2 , яким користується ОСОБА_6 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_3 . У телефонній розмові ОСОБА_3 видав себе за знайомого ОСОБА_6 та почав просити грошові кошти у розмірі 7000 гривень на лікування у зв`язку з тим, що перебуває у лікарні, тим самим вводив в оману через надання потерпілому завідомо неправдиву інформацію, виводивши на емоції жалю. Потерпілий, будучи введеним в оману, дійсно маючи знайомого у лікарні, та гадаючи, що розмовляє саме з ним, повірив словам ОСОБА_3 , та погодився надати 2000 гривень, які ОСОБА_3 попрохав перевести через автоматизовану систему «Приват 24» на рахунок мобільного телефону НОМЕР_3 . Після чого ОСОБА_6 будучи впевнений, що допомагає своєму товаришу перевів через автоматизовану систему «Приват 24» зі своєї карти № НОМЕР_4 , яка належить АТ КБ ПриватБанк, об 11:48 год. 2000 гривень на рахунок мобільного телефону НОМЕР_3 . Продовжуючи свої протиправні дії, з метою незаконного збагачення ОСОБА_3 , переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, використовуючи належний йому мобільний телефон в котрому перебувала сім ката з абонентським номером НОМЕР_1 о 12:07 год. повторно зателефонував потерпілому і завірив останнього, що йому необхідно ще 5000 гривень на лікування. ОСОБА_6 , не підозрюючи про злочинні наміри ОСОБА_3 , будучи впевненим, що спілкується зі своїм знайомим, повідомив, що не має такої суми, та може надати лише 1500 гривень. ОСОБА_3 , продовжуючи реалізацію свого заздалегідь розробленого злочинного плану, направленого на незаконне заволодіння чужим майном, шляхом обману, надав згоду на вказану суму. Після чого ОСОБА_6 , будучи введеним в оману, діючи згідно інструкцій ОСОБА_3 , через автоматизовану систему «Приват 24» зі своєї банківської карти № НОМЕР_4 , яка належить АТ КБ ПриватБанк, о 12:12 перевів на рахунок абонентського номеру НОМЕР_1 , який повідомив ОСОБА_3 , грошові кошти в сумі 1500 гривень. Продовжуючи свої противоправні дії, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, ОСОБА_3 використовуючи належний йому вищевказаний мобільний телефон із сім-картою з вищевказаним абонентським номером о 12:36 знову зателефонував ОСОБА_6 , і повідомив що йому нібито не вистачає ще 2000 гривень на ліки, на що ОСОБА_6 , будучи введеним в оману, не усвідомлюючи справжніх злочинних намірів ОСОБА_3 , за допомогою автоматизованої системи «Приват 24» зі своєї банківської карти № НОМЕР_4 , яка належить АТ КБ ПриватБанк, відповідно до інструкцій останнього, о 12:40 перевів на рахунок мобільного телефону НОМЕР_3 ще 1000 гривень і о 12:41 через автоматизовану систему «Приват 24» з банківської карти дружини потерпілого - ОСОБА_7 № НОМЕР_5 , яка належить АТ КБ ПриватБанк, перевів 1000 гривень.

Заволодівши вищевказаними грошовими коштами, ОСОБА_3 розпорядився ними на власний розсуд, обернувши їх на власну користь, чим спричинили потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 5500 гривень.

Указаними діями ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) вчинене повторно.

1.2. Крім цього, ОСОБА_3 перебуваючи в смт. Савинці Ізюмського району Харківської області (більш точного міста не встановлено), дотримуючись вищевказаного заздалегідь розробленого злочинного плану, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільну небезпечність та протиправність своїх дій, із використанням електронно - обчислювальної техніки, 17.07.2023 в невстановлений під час досудового розслідування час, прибув до банкомату АТ КБ ПриватБанк 0599, де о 07:51, вибрав у вказаному банкоматі послугу «Зняття готівки без карти» і ввів абонентський номер телефону НОМЕР_2 , яким користується ОСОБА_6 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_3 . ОСОБА_3 , далі, використовуючи електронно інформаційну систему, а саме належний йому мобільний телефон в котрому перебувала сім ката з абонентським номером НОМЕР_1 здійснив дзвінок ОСОБА_6 на його вищевказаний мобільний номер. В ході розмови з останнім, ОСОБА_3 , подовжуючи видавати себе за знайомого потерпілого, попрохав повідомити останні цифри номеру телефону з якого дзвонили на номер потерпілого в цей час, обґрунтовуючи тим, що нібито хоче повернути грошові кошти, які потерпілий за день до цього йому надав, тим самим ввів його в оману. Потерпілий ОСОБА_6 , будучи введеним в оману, та переконаним в тому, що це є необхідним та вигідним для нього, продиктував останні цифри номеру телефону з якого в той момент здійснювався вхідний дзвінок на його вищевказаний номер. Продовжуючи реалізацію вищевказаного злочинного умислу, діючи повторно, ОСОБА_3 ввів повідомлені йому ОСОБА_6 4-ри цифри на екрані банкомату АТ КБ ПриватБанк 0599. Цією дією вказана електронно обчислювальна техніка здійснювала реконсиляцію (ідентифікацію і перевірку) та надала доступ до банківського рахунку потерпілого. Далі ОСОБА_3 продовжуючи використовувати електронно інформаційну систему, а саме належний йому мобільний телефон в котрому перебувала сім ката з абонентським номером НОМЕР_1 зателефонував знову і настояв надати дані пін - коду банківської карти обґрунтовуючи це тим, що тільки таким способом грошові кошти перерахуються на рахунок потерпілого, та насправді не маючи намірів цього робити. ОСОБА_3 , отримавши від потерпілого необхідну інформацію, отримав доступ до поточного стану рахунку клієнта банку АТ КБ ПриватБанк на ім`я ОСОБА_6 , баланс який складав 590 гривень, та зняв з нього грошові кошти в розмірі 500 гривень.

Після чого ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись вказаними вище грошовими коштами на власний розсуд, обернувши на власну користь, чим спричинили потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 500 гривень.

Указаними діями ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 190 КК України (в редакції до 11.08.2023), тобто таємне заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) вчинене повторно, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки.

1.3. Крім цього, ОСОБА_3 перебуваючи в с. Малинівка, Чугуївського району Харківській області (більш точного міста не встановлено), дотримуючись вищевказаного заздалегідь розробленого злочинного плану, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи повторно, в умовах воєнного стану, який введений в дію Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільну небезпечність та протиправність своїх дій, 05.11.2023 об 17:35:24 використовуючи електронно інформаційну систему, а саме належний йому мобільний телефон imei: НОМЕР_6 в котрому перебувала сім ката з абонентським номером НОМЕР_7 зателефонував на абонентський номер НОМЕР_8 , яким користується ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 що проживає за адресою: АДРЕСА_4 . У телефонній розмові ОСОБА_3 почав вводити в оману потерпілого шляхом повідомлення завідомо неправдивих відомостей, видавши себе за кума ОСОБА_9 , на ім`я « ОСОБА_10 », цим самим викликав у нього довіру та, почав просити про допомогу, виводивши потерпілого на емоцію жалю, з метою отримання грошових коштів у розмірі 3000 грн від останнього нібито в борг, при чому в дійсності, не маючи наміру на їх повернення. Потерпілий, будучи введеним в оману, дійсно маючи кума на ім`я « ОСОБА_10 », продовжив розмову з ОСОБА_3 , який переконував останнього надати йому грошові кошти нібито в борг на лікування. Хоча, ОСОБА_3 не мав наміру відступати від свого злочинного плану та, не бажаючи завершення розмови, з метою доведення своїх злочинних дій до наміченого результату, наполегливо продовжував вмовляти ОСОБА_9 надати йому грошові кошти. Проте, ОСОБА_3 не зміг вчинити всі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, з причин, що не залежали від його волі, а саме в зв`язку з тим, що потерпілий в ході розмови звернув увагу на те, що ОСОБА_3 який видавав себе за його кума « ОСОБА_10 », занадто наполегливо вимагав гроші, через що почав підозрювати про неправдивість почутого, не виконав прохання злочинця, та поклав слухавку.

Указаними діями ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 190 КК України, тобто незакінчений замах на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) вчинене повторно.

1.4. Крім цього, ОСОБА_3 перебуваючи в с. Малинівка, Чугуївського району Харківській області (більш точного міста не встановлено), дотримуючись вищевказаного заздалегідь розробленого злочинного плану, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи повторно, в умовах воєнного стану, який введений в дію Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільну небезпечність та протиправність своїх дій, 06.11.2023 об 09:08 використовуючи належний йому мобільний телефон imei: НОМЕР_6 в котрому перебувала сім ката з абонентським номером НОМЕР_7 зателефонував на абонентський номер НОМЕР_9 , яким користується ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 що проживає за адресою: АДРЕСА_5 . У телефонній розмові ОСОБА_3 видав себе за знайомого ОСОБА_11 на ім`я « ОСОБА_12 » та почав просити грошові кошти у розмірі 2000-3000 гривень на лікування у зв`язку з тим, що перебуває у лікарні, тим самим вводив в оману через надання потерпілому завідомо неправдивої інформації, виводивши на емоції жалю. Потерпілий, будучи введеним в оману, дійсно маючи знайомого на ім`я « ОСОБА_12 », та гадаючи, що розмовляє саме з ним, повірив словам ОСОБА_3 , та погодився надати 3000 гривень, які ОСОБА_3 попрохав перевести через автоматизовану систему «Приват 24» на рахунок мобільного телефону НОМЕР_10 . Після чого, ОСОБА_11 , будучи впевнений, що допомагає своєму товаришу перевів через автоматизовану систему «Приват 24» зі своєї карти № НОМЕР_11 , яка належить АТ КБ ПриватБанк, об 09:19 год. 3000 гривень на рахунок мобільного телефону НОМЕР_10 , а потім ще 300 грн, оскільки ОСОБА_3 повідомив, що зараховано лише 2800 грн замість 3000 грн і йому не вистачить грошей.

Заволодівши вищевказаними грошовими коштами, ОСОБА_3 розпорядився ними на власний розсуд, обернувши їх на власну користь, чим спричинили потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на суму 3300 гривень.

Указаними діями ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 190 КК України, тобто тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) вчинене повторно.

1.5. Крім цього, ОСОБА_3 перебуваючи в с. Малинівка, Чугуївського району Харківській області (більш точного міста не встановлено), дотримуючись вищевказаного заздалегідь розробленого злочинного плану, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи повторно, в умовах воєнного стану, який введений в дію Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільну небезпечність та протиправність своїх дій, 06.11.2023 об 09:31 використовуючи належний йому мобільний телефон imei: НОМЕР_6 в котрому перебувала сім ката з абонентським номером НОМЕР_7 повторно зателефонував на абонентський номер НОМЕР_9 , яким користується ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 що проживає за адресою: АДРЕСА_5 . У телефонній розмові ОСОБА_3 знову видав себе за знайомого ОСОБА_11 на ім`я « ОСОБА_12 » та повідомив останньому, що йому нібито бракує коштів на ліки, і попрохав скинути ще 4600 гривень.

Потерпілий, будучи введеним в оману, дійсно маючи знайомого на ім`я « ОСОБА_12 », та гадаючи, що розмовляє саме з ним, повірив словам ОСОБА_3 , та погодився надати 4600 гривень, які ОСОБА_3 попрохав перевести через автоматизовану систему «Приват 24» на рахунок мобільного телефону НОМЕР_12 . Після чого, ОСОБА_11 , будучи впевнений, що допомагає своєму товаришу перевів через автоматизовану систему «Приват 24» зі своєї карти № НОМЕР_11 , яка належить АТ КБ ПриватБанк, об 09:44 год. лише 2300 гривень на рахунок мобільного телефону НОМЕР_12 , оскільки через збій платіжної системи всю обумовлену суму в розмірі 4600 грн не вдалось перерахувати. Отже, своїми злочинними діями ОСОБА_3 спричинив матеріальну шкоду потерпілому на суму 2300 гривень.

Заволодівши вищевказаними грошовими коштами, ОСОБА_3 розпорядився ними на власний розсуд, обернувши їх на власну користь, чим спричинили потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на суму 2300 гривень.

Указаними діями ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) вчинене повторно.

1.6. Крім цього, ОСОБА_3 перебуваючи в с. Малинівка, Чугуївського району Харківській області (більш точного міста не встановлено), дотримуючись вищевказаного заздалегідь розробленого злочинного плану, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи повторно, в умовах воєнного стану, який введений в дію Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільну небезпечність та протиправність своїх дій, 07.11.2023 об 08:51:48 використовуючи належний йому мобільний телефон imei: НОМЕР_6 в котрому перебувала сім ката з абонентським номером НОМЕР_7 зателефонував на абонентський номер НОМЕР_13 , яким користується ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 який проживає за адресою: АДРЕСА_6 . У телефонній розмові ОСОБА_3 почав вводити в оману потерпілого шляхом повідомлення завідомо неправдивих відомостей, видавши себе за знайомого ОСОБА_13 , на ім`я « ОСОБА_12 », цим самим викликав у нього довіру та, почав просити про допомогу, виводивши потерпілого на емоцію жалю, з метою отримання грошових коштів в сумі 2000 грн від останнього нібито в борг, при чому в дійсності, не маючи наміру на їх повернення. Потерпілий, будучи введеним в оману, дійсно маючи знайомого на ім`я « ОСОБА_12 », продовжив розмову з ОСОБА_3 , який переконував останнього надати йому грошові кошти нібито в борг. Хоча, ОСОБА_3 не мав наміру відступати від свого злочинного плану та, не бажаючи завершення розмови, з метою доведення своїх злочинних дій до наміченого результату, наполегливо продовжував вмовляти ОСОБА_13 надати йому грошові кошти. Проте, ОСОБА_3 не зміг вчинити всі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, з причин, що не залежали від його волі, а саме в зв`язку з тим, що потерпілий в ході розмови звернув увагу на те, що контактний телефон з якого телефонував ОСОБА_3 який видавав себе за його знайомого « ОСОБА_14 », не був записаний у його телефонній книзі, через що почав підозрювати про неправдивість почутого, не виконав прохання злочинця, повідомивши про відсутність у нього грошей, та поклав слухавку.

Указаними діями ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, тобто незакінчений замах на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) вчинене повторно.

1.7. Крім цього, ОСОБА_3 перебуваючи в с. Малинівка, Чугуївського району Харківській області (більш точного міста не встановлено), дотримуючись вищевказаного заздалегідь розробленого злочинного плану, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи повторно, в умовах воєнного стану, який введений в дію Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільну небезпечність та протиправність своїх дій, 07.11.2023 об 12:38 використовуючи належний йому мобільний телефон imei: НОМЕР_6 в котрому перебувала сім ката з абонентським номером НОМЕР_7 зателефонував на абонентський номер НОМЕР_13 , яким користується ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 що проживає за адресою: АДРЕСА_7 . У телефонній розмові ОСОБА_3 почав видавати себе за рідного сина ОСОБА_15 , розмовляв впевнено, на що потерпілий, розхвилювавшись, дійсно сприйняв його за свого сина ОСОБА_16 . В ході розмови, ОСОБА_3 почав просити грошові кошти у борг на ліки у розмірі 3000 гривень, в дійсності, не маючи наміру на їх повернення, тим самим вводив в оману через надання потерпілому завідомо неправдиву інформацію і виводив на емоції жалю. Потерпілий, будучи введеним в оману, дійсно маючи сина на ім`я ОСОБА_16 , та гадаючи, що розмовляє саме з ним, повірив словам ОСОБА_3 , та погодився надати 2600 гривень, які ОСОБА_3 попрохав перевести через на рахунок мобільного телефону НОМЕР_12 . Тому, ОСОБА_15 , через термінал, який знаходиться поряд з відділенням «Нової Пошти» №1, розташованому за адресою: Харківська область, с. Мурафа, вул. Весніна, 1А, відправив грошові кошти у розмірі 2600 гривень на абонентський номер НОМЕР_12 , після чого ОСОБА_3 підтвердив зарахування грошових коштів на рахунок.

Заволодівши вищевказаними грошовими коштами, ОСОБА_3 розпорядився ними на власний розсуд, обернувши їх на власну користь, чим спричинили потерпілому ОСОБА_15 матеріальну шкоду на суму 2600 гривень.

Указаними діями ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) вчинене повторно.

1.8. Крім цього, ОСОБА_3 перебуваючи в с. Малинівка, Чугуївського району Харківській області (більш точного міста не встановлено), дотримуючись вищевказаного заздалегідь розробленого злочинного плану, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи повторно, в умовах воєнного стану, який введений в дію Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільну небезпечність та протиправність своїх дій, 10.11.2023 об 09:00 використовуючи належний йому мобільний телефон imei: НОМЕР_6 в котрому перебувала сім ката з абонентським номером НОМЕР_7 зателефонував на абонентський номер НОМЕР_14 , яким користується ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_6 яка проживає за адресою: АДРЕСА_8 . У телефонній розмові ОСОБА_3 почав видавати себе за кума ОСОБА_17 , цим самим викликав у неї довіру та, повідомив що перебуває у лікарні з двостороннім запаленням легень, тим самим вводив в оману через надання потерпілій завідомо неправдиву інформацію, виводив на емоції жалю, та почав просити надати йому грошові кошти у борг, не маючи наміру на їх повернення. Потерпіла, будучи введена в оману, дійсно маючи кума на ім`я « ОСОБА_18 », та гадаючи, що розмовляє саме з ним, розхвилювалась, повірила словам ОСОБА_3 , погодилась надати 1000 гривень, які ОСОБА_3 попрохав перевести через додаток «ОЩАД 24» за допомогою свого мобільного телефону на рахунок банківської карти № НОМЕР_15 . Після чого, о 09:35 ОСОБА_17 , будучи впевнена, що допомагає своєму куму, через додаток «ОЩАД 24» за допомогою свого мобільного телефону зі своєї банківської карти № НОМЕР_16 АТ «Ощадбанк» перевела грошові кошти у розмірі 1000 гривень на зазначений ОСОБА_3 картковий рахунок.

Заволодівши вищевказаними грошовими коштами, ОСОБА_3 розпорядився ними на власний розсуд, обернувши їх на власну користь, чим спричинив потерпілій ОСОБА_17 матеріальну шкоду на суму 1000 гривень.

Указаними діями ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) вчинене повторно.

1.9. Крім цього, ОСОБА_3 перебуваючи в с. Малинівка, Чугуївського району Харківській області (більш точного міста не встановлено), дотримуючись вищевказаного заздалегідь розробленого злочинного плану, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи повторно, в умовах воєнного стану, який введений в дію Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільну небезпечність та протиправність своїх дій, 11.11.2023 об 08:45, використовуючи належний йому мобільний телефон imei: НОМЕР_6 в котрому перебувала сім ката з абонентським номером НОМЕР_7 зателефонував на абонентський номер НОМЕР_17 , яким користується ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_7 який проживає за адресою: АДРЕСА_9 . У телефонній розмові ОСОБА_3 почав вводити в оману потерпілого шляхом повідомлення завідомо неправдивих відомостей, видавши себе за знайомого ОСОБА_19 , на ім`я « ОСОБА_20 », цим самим викликав у нього довіру та, почав просити про допомогу, виводивши потерпілого на емоцію жалю, з метою отримання грошових коштів в сумі 1000 грн від останнього нібито в борг, при чому в дійсності, не маючи наміру на їх повернення. Потерпілий, будучи введеним в оману, дійсно маючи знайомого на ім`я « ОСОБА_20 », продовжив розмову з ОСОБА_3 , який переконував останнього надати йому грошові кошти нібито в борг. Хоча, ОСОБА_3 не мав наміру відступати від свого злочинного плану та, не бажаючи завершення розмови, з метою доведення своїх злочинних дій до наміченого результату, наполегливо продовжував вмовляти ОСОБА_19 надати йому грошові кошти. Проте, ОСОБА_3 не зміг вчинити всі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, з причин, що не залежали від його волі, а саме в зв`язку з тим, що потерпілий в ході розмови звернув увагу на те, що останній занадто наполегливо вимагав гроші та не міг конкретно відповісти на поставлені питання, через що почав підозрювати про неправдивість почутого, не виконав прохання злочинця, повідомивши про відсутність у нього грошей, та поклав слухавку.

Указаними діями ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 190 КК України, незакінчений замах на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) вчинене повторно.

1.10. Крім цього, ОСОБА_3 перебуваючи в с. Малинівка, Чугуївського району Харківській області (більш точного міста не встановлено), дотримуючись вищевказаного заздалегідь розробленого злочинного плану, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи повторно, в умовах воєнного стану, який введений в дію Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільну небезпечність та протиправність своїх дій, 15.11.2023 об 08:37 використовуючи належний йому мобільний телефон imei: НОМЕР_6 в котрому перебувала сім ката з абонентським номером НОМЕР_18 зателефонував на абонентський номер НОМЕР_19 , яким користується ОСОБА_21 ,1993 р.н. що проживає за адресою: АДРЕСА_10 . У телефонній розмові ОСОБА_3 почав видавати себе за знайомого ОСОБА_21 , розташував до розмови розповів, що перебуває у лікарні з пораненням, тим самим вводив в оману через надання потерпілій завідомо неправдиву інформацію, виводив на емоції жалю, та почав просити надати йому грошові кошти 5000 гривень у борг, не маючи наміру на їх повернення. Потерпіла будучи введена в оману, дійсно маючи брата чоловіка на ім`я « ОСОБА_16 », та гадаючи, що розмовляє саме з ним, розхвилювавшись, повірила словам ОСОБА_3 , погодилась надати 5000 гривень, які ОСОБА_3 попрохав перевести через термінал. Після чого ОСОБА_21 будучи впевнена, що допомагає брату чоловіка у найближчому терміналі АТ КБ «ПриватБанк» авторизувалась за допомогою своєї банківської карти № НОМЕР_20 АТ КБ «ПриватБанк» і внесла готівку у розмірі 5000 гривень на картковий рахунок карти № НОМЕР_15 .

Заволодівши вищевказаними грошовими коштами, ОСОБА_3 розпорядився ними на власний розсуд, обернувши їх на власну користь, чим спричинив потерпілій ОСОБА_21 матеріальну шкоду на суму 5000 гривень.

Указаними діями ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) вчинене повторно.

1.11. Крім цього, ОСОБА_3 перебуваючи в с. Малинівка, Чугуївського району Харківській області (більш точного міста не встановлено), дотримуючись вищевказаного заздалегідь розробленого злочинного плану, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи повторно, в умовах воєнного стану, який введений в дію Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільну небезпечність та протиправність своїх дій, 18.11.2023 об 08:53:40 використовуючи належний йому мобільний телефон imei: НОМЕР_6 в котрому перебувала сім ката з абонентським номером НОМЕР_18 зателефонував на абонентський номер НОМЕР_21 , яким користується ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_8 яка проживає за адресою: АДРЕСА_11 . У телефонній розмові ОСОБА_3 почав вводити в оману потерпілу шляхом повідомлення завідомо неправдивих відомостей, видавши себе за кума останньої, намагаючись спрямувати розмову так щоб потерпіла сама назвала його ім`я, цим самим викликав у нього довіру та, почав просити про допомогу, виводивши потерпілу на емоцію жалю, з метою отримання грошових коштів в сумі 2000 грн від останньої нібито в борг, при чому в дійсності, не маючи наміру на їх повернення. Потерпіла, будучи введеною в оману, продовжила розмову з ОСОБА_3 , який переконував останню надати йому грошові кошти нібито в борг. Хоча, ОСОБА_3 не мав наміру відступати від свого злочинного плану та, не бажаючи завершення розмови, з метою доведення своїх злочинних дій до наміченого результату, наполегливо продовжував вмовляти ОСОБА_22 надати йому грошові кошти. Проте, ОСОБА_3 не зміг вчинити всі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, з причин, що не залежали від його волі, а саме в зв`язку з тим, що потерпіла в ході розмови звернула увагу на те, що останній занадто наполегливо вимагав гроші, через що почала підозрювати про неправдивість почутого, не виконала прохання злочинця, повідомивши про відсутність у неї грошей, та поклала слухавку.

Указаними діями ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст.15 ч. 2 ст. 190 КК України, тобто незакінчений замах на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) вчинене повторно.

1.12. Крім цього, ОСОБА_3 перебуваючи в м. Чугуїв, Харківській області (більш точного міста не встановлено), дотримуючись вищевказаного заздалегідь розробленого злочинного плану, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи повторно, в умовах воєнного стану, який введений в дію Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільну небезпечність та протиправність своїх дій, 20.11.2023 об 07:01:22 використовуючи належний йому мобільний телефон imei: НОМЕР_6 в котрому перебувала сім ката з абонентським номером НОМЕР_18 зателефонував на абонентський номер НОМЕР_22 , яким користується неповнолітня ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_9 яка проживає за адресою: АДРЕСА_12 .

У телефонній розмові ОСОБА_3 почав вводити в оману потерпілу шляхом повідомлення завідомо неправдивих відомостей, видавши себе за друга останньої, який воює, намагаючись спрямувати розмову так щоб потерпіла сама назвала його ім`я, цим самим викликав у нього довіру та, почав просити про допомогу, виводивши потерпілу на емоцію жалю, з метою отримання грошових коштів в сумі 3000 грн від останньої нібито в борг, при чому в дійсності, не маючи наміру на їх повернення. Потерпіла, будучи введеною в оману, продовжила розмову з ОСОБА_3 , який переконував останню надати йому грошові кошти нібито в борг. Хоча, ОСОБА_3 не мав наміру відступати від свого злочинного плану та, не бажаючи завершення розмови, з метою доведення своїх злочинних дій до наміченого результату, наполегливо продовжував вмовляти ОСОБА_23 надати йому грошові кошти. Проте, ОСОБА_3 не зміг вчинити всі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, з причин, що не залежали від його волі, а саме в зв`язку з тим, що потерпіла в ході розмови звернула увагу на те, що останній занадто наполегливо вимагав гроші, через що почала підозрювати про неправдивість почутого, не виконала прохання злочинця, повідомивши про відсутність у неї грошей, та поклала слухавку.

Указаними діями ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст.15 ч. 2 ст. 190 КК України, тобто незакінчений замах на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) вчинене повторно.

2. Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом.

2.1. Позиції сторони обвинувачення та захисту.

2.1.1. Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні зазначив, що під час судового розгляду достеменно встановлено, що інкриміновані протиправні діяння вчинені обвинуваченим, тому просить суд визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190 КК України, та призначити йому остаточне покарання, з урахуванням положень ч. 1 ст. 70 КК України, у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років.

2.1.2. На підставі ст. 325 КПК України за погодженням із учасниками судового провадження судовий розгляд проведений за відсутності потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_21 , ОСОБА_17 , ОСОБА_23 , ОСОБА_22 , ОСОБА_19 , ОСОБА_13 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_15 , які надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності.

2.1.3. У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190 КК України, визнав повністю, у вчиненому щиро покаявся, підтвердивши обставини, а саме: час, місце та спосіб вчинення інкримінованого йому органом досудового розслідування злочину, викладеному в обвинувальному акті. Про вказане шкодує, щиро кається, за присутності потерпілих у судовому засіданні просив би у них вибачення, та просить не призначати занадто суворе покарання. Також, просив врахувати, що він на досудовому розслідуванні визнавав свою винуватість, співпрацював зі слідством.

2.1.4. У судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_5 просила врахувати ту обставину, що обвинувачений свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень визнав повністю, у вчиненому щиро покаявся, активно сприяв розкриттю злочинів, та просила суд призначити йому остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

2.2. Підстави, за яких суд не досліджує докази сторони обвинувачення та захисту, а також вважає доведеною винуватість поза розумним сумнівом.

2.2.1. У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому органом досудового розслідування кримінальних правопорушеннях при обставинах, викладених у обвинувальному акті. Тож, беручи до уваги, що прокурор не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений ОСОБА_3 , правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності його позиції. При цьому, суд роз`яснив обвинуваченому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.

Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Суд також пересвідчився в добровільності позиції обвинуваченого та не знайшов підстави вважати, що останній себе оговорює або в інший спосіб викривлює визнані ним у судовому засіданні обставини, чи визнає під примусом.

Це узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

2.2.2. Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особистість обвинуваченого, дійшов висновку, щодо доведеності винуватості ОСОБА_3 поза розумним сумнівом у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) вчинене повторно (6 (шість) епізодів); ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 190 КК України, тобто незакінчений замах на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) вчинене повторно (5 (п`ять епізодів); ч. 3 ст. 190 КК України (в редакції до 11.08.2023), тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) вчинене повторно, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки (1 (один) епізод).

3. Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

3.1. Пом`якшуючі обставини - це встановлені судом різні відомості, що свідчать про менший ступінь небезпечності особи винного та вчиненого ним злочину й дають підстави для застосування до нього менш суворого покарання.

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання належать як зазначені, так і не зазначені в законі, але встановлені судом за конкретною справою об`єктивні та суб`єктивні чинники, що не є ознаками конкретного складу злочину і не впливають на його кваліфікацію, проте свідчать про занижений ступінь суспільної небезпеки вчиненого діяння і (або) особи винного і тим самим надають суду право для пом`якшення покарання.

3.1.1. Щире каяття - це певний психічний стан особи винного, коли він засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, і це об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям усіх обставин справи, вчиненням дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину або відшкодуванню завданих збитків чи усуненню заподіяної шкоди.

За правовим висновком Верховного Суду, що викладений у постанові від 23.01.2024 у справі № 283/2169/19 (провадження № 51-5093км23) розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання. Щире каяття - це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження.

Про щирість каяття особи свідчить і поведінка засудженого після вчинення злочину. Якщо особа сприяє розкриттю вчиненого нею злочину (викриває співучасників, видає знаряддя та засоби вчинення злочину, видає або допомагає у розшуку майна здобутого злочинним шляхом, надає інші докази тощо), добровільно відшкодовує завдані збитки або усуває завдану шкоду, такі дії об`єктивно підтверджують щире каяття особи.

Крім того, системний аналіз кримінального закону свідчить про те, що щире каяття особи можливе на будь-якій стадії кримінального процесу, як до внесення відомостей до ЄРКП (наприклад, при з`явленні із зізнанням), так і після їх внесення, на досудовому розслідуванні або під час розгляду справи у суді. Для визнання щирого каяття обставиною, яка пом`якшує покарання, не має значення, на якій стадії воно відбулося, головне встановити фактори, які б свідчили про справжність, щирість каяття.

3.1.2. Під активним сприянням розкриттю злочину слід розуміти дії винної особи, спрямовані на те, щоб надати допомогу органам дізнання, досудового слідства і суду у встановленні істини у справі, з`ясуванні фактичних обставин, які мають істотне значення для розкриття злочину. Це може полягати зокрема у: повідомленні про всі відомі епізоди й обставини вчинення злочину; викритті інших співучасників; визначенні ролі кожного з них у вчиненні злочину; повідомленні про їхнє місцезнаходження; поданні допомоги в їх затриманні; видачі знарядь і засобів вчинення злочину, майна, здобутого злочинним шляхом.

3.1.3. Тож, при встановленні обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд враховує, що у судовому засіданні останній свою винуватість у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю, у вчиненому кається, засудив свою протиправну поведінку, протягом усього строку досудового розслідування також визнавав свою винуватість, а також активно сприяв розкриттю злочинів, що виразилося у повній співпраці з органом досудового розслідування.

На думку суду, такі дії обвинуваченого не пов`язані із бажанням отримати мінімальне покарання, а також наявності беззаперечних доказів вчинення ним злочину. Аналогічну позицію висловлено прокурором у судовому засіданні.

З огляду на обставини кримінального провадження та поведінку обвинуваченого ОСОБА_24 під час судового розгляду та на стадії досудового розслідування, суд визнає обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно п. 1) ч. 1 ст. 66 КК України, - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

3.2. При цьому, судом не встановлено обставин, які б обтяжували покарання ОСОБА_24 , відповідно до ст. 67 КК України.

4. Мотиви призначення покарання.

4.1. Суд, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, враховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винуватою у вчиненні кримінального правопорушення.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості злочину. Індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду. Оптимальним орієнтиром якої є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

4.2. Отже, обираючи вид та строк покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України класифікуються, як кримінальний проступок, нетяжкі та тяжкі злочини, їх вид, суспільну небезпечність та наслідки. Також, суд бере до уваги відомості про особу обвинуваченого, який має середню освіту, неодружений, офіційно не працевлаштований, має зареєстроване місце проживання, раніше судимий.

4.3. У судовому засіданні при дослідженні особистості обвинуваченого відповідно до положень ст. 50 КК України, підстав для призначення покарання в порядку, передбаченому статтею 69 КК України, не встановлено.

4.4. Також, судом не встановлено підстав для призначення покарання в порядку, передбаченому статтею 69-1 КК України.

4.5. З урахуванням викладених вище обставин у кримінальному провадженні, характеру та ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, їх наслідків, особи обвинуваченого, наявність обставини, що пом`якшує покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_3 неможливо без ізоляції від суспільства шляхом призначення обвинуваченому покарання:

- за ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки;

- за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців;

- за ч. 3 ст. 190 КК України (в редакції до 11.08.2023) у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, слід остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

4.6. Таке покарання, на переконання суду, відповідає положенням статей 65-68 КК України та буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особистості обвинуваченого та є достатнім, для досягнення, відповідно до ст. 50 КК України, мети покарання.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Стівен Вілкокс та Скотт Херфорд проти Сполученого Королівства, заяви № 43759/10 та 43771/12», зазначає, що хоча, в принципі, питання належної практики з призначення покарань в значній мірі виходить за рамки Конвенції, Суд допускає, що грубо непропорційний вирок (діяння та покарання) може кваліфікуватися, як жорстоке поводження, що суперечить статті 3 Конвенції, в момент його винесення.

Дане ж покарання, на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005, «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005, «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007).

5. Підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому, залишення його без розгляду.

Цивільні позови у кримінальному провадженні не заявлялися.

6. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

6.1. Речові докази.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

6.2. Спеціальна конфіскація.

Згідно з ч. 1 ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та встановлено судовим розглядом, обвинувачений ОСОБА_3 для вчинення кримінальних правопорушень використовував мобільний телефон ТМ ZTE А53 blade imei 1: НОМЕР_23 імеі 2: НОМЕР_24 з сім-картою абонентського номеру НОМЕР_25 та сім-картою Київстар; мобільний телефон ТМ ТЕСНО імеі 1: НОМЕР_26 імеі 2: НОМЕР_27 з сім-картою Київстар; мобільний телефон Redmi A8 imei 1: НОМЕР_28 імеі 2: НОМЕР_29 з сім-картою Київстар; мобільний телефон Infinix НОТ 12 імеі 1: НОМЕР_30 імеі 2: НОМЕР_31 , в якому знаходиться сім-карта абонентського номеру НОМЕР_32 ; мобільний телефон Самсунг імеі: 0 з сім-картою абонентського номеру: НОМЕР_33 ; мобільний телефон NОМІ 1244 без акумулятора імеі 1: НОМЕР_34 імеі 2: НОМЕР_35 ; мобільний телефон NOKIA без передньої та задньої кришки, зі стертим імеі;мобільний телефон NOKIA 1202-2 імеі: НОМЕР_36 без задньої кришки, акумулятора, сім-карти; мобільний телефон NOKIA 1280 імеі: НОМЕР_37 , без акумулятора, клавіш, сім-карти та кришки; мобільний телефон NOKIA 1100 imei 1: НОМЕР_38 з сім-картою абонентського номеру Водафон НОМЕР_39 ; мобільний телефон Redmi 10A імеі 1: НОМЕР_40 імеі 2: НОМЕР_41 з сім-картою абонентського номеру НОМЕР_42 , на які під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 15.12.2023 накладено арешт.

За наведених обставин, суд зазначає про наявність правових підстав для застосування у даному кримінальному провадженні положень ст. 96-1 КК України, та конфіскації зазначеного речового доказу у власність держави.

6.2. Процесуальні витрати.

Процесуальні витрати, а саме: витрати, понесені на залучення експерта при проведенні судової експертизи звуко - та відеозапису № СЕ-19/121-24/1563-ВЗ від 01.02.2024 у розмірі 27262,08 грн, слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

6.3. Заходи забезпечення кримінального провадження.

6.3.1. Арешт майна.

Питання про скасування арешту майна, накладеного у межах кримінального провадження ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 15.12.2023, суд вирішує відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 КПК України.

6.3.2. Запобіжний захід.

На час розгляду судового провадження ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 02.02.2024 відносно обвинуваченого ОСОБА_3 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, із застосуванням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, продовжений по 10.03.2024 (включно).

Ураховуючи те, що під час судового розгляду кримінального провадження клопотань про зміну запобіжного заходу від сторін кримінального провадження на розгляд суду не надходило, обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід до набрання вироком законної сили підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 7, 100, 124, 349, 368-370, 373, 374, 376, 394, 395 КПК України, суд -

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки;

- за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців;

- за ч. 3 ст. 190 КК України (в редакції до 11.08.2023) у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з дня набрання вироком законної сили.

Зарахувати в якості відбутого покарання за цим вироком відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КПК України строк попереднього ув`язнення ОСОБА_3 з 13.12.2023 і до набрання цим вироком законної сили, виходячи з того, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, - залишити без змін.

Застосувати спеціальну конфіскацію та речові докази - мобільний телефон ТМ ZTE А53 blade imei 1: НОМЕР_23 імеі 2: НОМЕР_24 з сім-картою абонентського номеру НОМЕР_25 та сім-картою Київстар; мобільний телефон ТМ ТЕСНО імеі 1: НОМЕР_26 імеі 2: НОМЕР_27 з сім-картою Київстар; мобільний телефон Redmi A8 imei 1: НОМЕР_28 імеі 2: НОМЕР_29 з сім-картою Київстар; мобільний телефон Infinix НОТ 12 імеі 1: НОМЕР_30 імеі 2: НОМЕР_31 , в якому знаходиться сім-карта абонентського номеру НОМЕР_32 ; мобільний телефон Самсунг імеі: 0 з сім-картою абонентського номеру: НОМЕР_33 ; мобільний телефон NОМІ 1244 без акумулятора імеі 1: НОМЕР_34 імеі 2: НОМЕР_35 ; мобільний телефон NOKIA без передньої та задньої кришки, зі стертим імеі;мобільний телефон NOKIA 1202-2 імеі: НОМЕР_36 без задньої кришки, акумулятора, сім-карти; мобільний телефон NOKIA 1280 імеі: НОМЕР_37 , без акумулятора, клавіш, сім-карти та кришки; мобільний телефон NOKIA 1100 imei 1: НОМЕР_38 з сім-картою абонентського номеру Водафон НОМЕР_39 ; мобільний телефон Redmi 10A імеі 1: НОМЕР_40 імеі 2: НОМЕР_41 з сім-картою абонентського номеру НОМЕР_42 , які зберігаються згідно квитанції № 2265 від 23.02.2024 у камері зберігання речових доказів Харківського районного управління поліції № 1 ГУ НП в Харківській області, розташовану за адресою: м. Харків, вул. Алчевських, буд. 49, - конфіскувати у власність держави.

Речові докази: банківську карту РайфайзенБанк № НОМЕР_43 ; банківську карту ПриваБанк № НОМЕР_44 ; банківську карту Райфайзенбанк № НОМЕР_45 ; банківську карту ОщадБанк № НОМЕР_46 ; банківську карту ОщадБанк № НОМЕР_47 ; банківську карту Сбербанк № НОМЕР_48 з написом Momentum R, які зберігаються згідно квитанції № 2265 від 23.02.2024 у камері зберігання речових доказів Харківського районного управління поліції № 1 ГУ НП в Харківській області, розташовану за адресою: м. Харків, вул. Алчевських, буд. 49,- після набрання вироком законної сили зберігати у матеріалах кримінального провадження протягом усього строку його зберігання.

Речові докази: сім лоток з-під карти абонентського номеру НОМЕР_49 ; картонну коробку з-під сім-карти абонентського номеру НОМЕР_50 ; флеш карту Siemens, об`єм пам`яті 32 ГБ. № 00064381, які зберігаються згідно квитанції № 2265 від 23.02.2024 у камері зберігання речових доказів Харківського районного управління поліції № 1 ГУ НП в Харківській області, розташовану за адресою: м. Харків, вул. Алчевських, буд. 49, - після набрання вироком законної сили знищити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 15.12.2023 на майно, вилучене 13.12.2023 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , власником якого є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: мобільний телефон ТМ ZTE А53 blade imei 1: НОМЕР_23 імеі 2: НОМЕР_24 з сім-картою абонентського номеру НОМЕР_25 та сім-картою Київстар; мобільний телефон ТМ ТЕСНО імеі 1: НОМЕР_26 імеі 2: НОМЕР_27 з сім-картою Київстар; мобільний телефон Redmi A8 imei 1: НОМЕР_28 імеі 2: НОМЕР_29 з сім-картою Київстар; мобільний телефон Infinix НОТ 12 імеі 1: НОМЕР_30 імеі 2: НОМЕР_31 , в якому знаходиться сім-карта абонентського номеру НОМЕР_32 ; мобільний телефон Самсунг імеі: 0 з сім-картою абонентського номеру: НОМЕР_33 ; банківську карту РайфайзенБанк № НОМЕР_43 ; банківську карту ПриваБанк № НОМЕР_44 ; банківську карту Райфайзенбанк № НОМЕР_45 ; банківську карту ОщадБанк № НОМЕР_46 ; банківську карту ОщадБанк № НОМЕР_47 ; банківську карту Сбербанк № НОМЕР_48 з написом Momentum R;мобільний телефон NОМІ 1244 без акумулятора імеі 1: НОМЕР_34 імеі 2: НОМЕР_35 ; мобільний телефон NOKIA без передньої та задньої кришки, зі стертим імеі;мобільний телефон NOKIA 1202-2 імеі: НОМЕР_36 без задньої кришки, акумулятора, сім-карти; мобільний телефон NOKIA 1280 імеі: НОМЕР_37 , без акумулятора, клавіш, сім-карти та кришки; мобільний телефон NOKIA 1100 imei 1: НОМЕР_38 з сім-картою абонентського номеру Водафон НОМЕР_39 ; мобільний телефон Redmi 10A імеі 1: НОМЕР_40 імеі 2: НОМЕР_41 з сім-картою абонентського номеру НОМЕР_42 ; сім лоток з-під карти абонентського номеру НОМЕР_49 ; картонну коробку з-під сім-карти абонентського номеру НОМЕР_50 ; флеш карту Siemens, об`єм пам`яті 32 ГБ. № 00064381.

Процесуальні витрати, понесені на залучення експерта при проведенні судової експертизи звуко - та відеозапису № СЕ-19/121-24/1563-ВЗ від 01.02.2024 у розмірі 27262,08 грн стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд міста Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору в порядку, визначеному ст. 376 КПК України.

Суддя - ОСОБА_1