Справа №766/6423/24
н/п 1-кп/766/2805/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про продовження строку дії запобіжного заходу

06.05.2024 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

захисників: ОСОБА_4

ОСОБА_5

обвинувачених: ОСОБА_6

ОСОБА_7

розглянувши у відкритому підготовчому дистанційному судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Херсоні, кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000281 від 08.03.2024, за обвинуваченням: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України; ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, -

в с т а н о в и в:

26.04.2024 року на розгляд до суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України; ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

Ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 13.03.2024 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у вигляді «тримання під вартою» до 10.05.2024 року включно.

Ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 18.03.2024 відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , застосовано запобіжний захід у вигляді «домашнього арешту» до 12.05.2024 року включно.

Прокурором під час підготовчого судового засідання було заявлено клопотання про продовження щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді «тримання під вартою», а щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжного заходу у вигляді «домашнього арешту». В обґрунтування клопотання зазначила, що ризики, які мали місце на момент їх обрання не зменшились.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник в судовому засіданні заперечували проти продовження запобіжного заходу у вигляді «тримання під вартою» та просили змінити на більш м`який, посилаючись на відсутність жодних ризиків заявлених у клопотанні прокурора, яких в судовому засіданні підтримали і обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник.

Щодо продовження запобіжного заходу у вигляді «домашнього арешту» ОСОБА_7 , всі учасники не заперечували в судовому засіданні.

Від потерпілого до суду надійшла заява про розгляд провадження без його участі.

У ч. 3 ст. 315 КПК зазначено, що під час підготовчого судового засідання суд першої інстанції за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II КПК. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.

Отже за правилами ч. 3 ст. 315 КПК суд з урахуванням думки інших присутніх учасників підготовчого судового засідання вирішує питання про обрання, доцільність зміни чи скасування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжного заходу, обраного обвинуваченому з урахуванням ризиків, визначених ст. 177 КПК, та обставин кримінального провадження.

Щодо обвинуваченого ОСОБА_6 :

Суд продовжує застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідно до порядку, визначеного Главою 18 КПК, тобто у будь-якому разі суд зобов`язаний з`ясувати наявність та характер ризиків, які обґрунтовують доцільність та правомірність подальшого обмеження прав людини у кримінальному провадженні. При цьому про право вирішення судом самостійно питання щодо продовження запобіжного заходу, який має обмежений строк дії (домашній арешт, тримання під вартою), та порядок розгляду цього питання у ст. 315 КПК не визначені.

Оскільки при направленні обвинувального акта до суду запобіжний захід щодо обвинуваченого є незмінним у межах строку, визначеного ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування (для запобіжних заходів у вигляді домашнього арешту та тримання під вартою), тому за наявності клопотання сторони обвинувачення суд під час підготовчого судового засідання вправі продовжити строк тримання під вартою в межах, визначених ч. 1 ст. 197 КПК. Крім того, суд зазначає, що питання обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою за умови не вичерпання строку дії запобіжного заходу обраного до направлення обвинувального акту до суду є неприпустимим.

Таким чином, можна дійти висновку про те, що за наявності клопотання сторони обвинувачення має бути вирішено саме питання щодо продовження строку дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки строк тримання під вартою останнього завершується 10.05.2024 року.

Заслухавши думки учасників судового засідання, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд, враховуючи характер інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, мету і підстави застосування запобіжних заходів, визначених ст. 177 КПК України, дійшов висновку про необхідність продовження тримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою виходячи з наступного.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_6 , обвинувачується, у вчинені тяжкого злочину, за який передбачена відповідальність у виді позбавлення волі на строк до 10 років.

Враховуючи вимоги ч. 3 ст. 199 КПК України, суд при вирішенні питання щодо доцільності подальшого тримання під вартою обвинуваченого, повинен враховувати зокрема таке: чи не зменшився заявлений ризик або чи не з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; встановити наявність обставин, які перешкоджають завершенню провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Оцінюючи наявність ризиків, які можуть стати підставою для продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 , визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, суд враховує можливість обвинуваченого переховуватись від суду, вплинути на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні.

Також при вирішенні питання суд бере до уваги у сукупності обставини, які передбачені ст. 178 КПК України, а саме: тяжкість покарання, яке може бути застосоване до обвинуваченого; враховуючи особу ОСОБА_6 , раніше неодноразово судимий, відсутність беззаперечних відомостей про міцність соціальних зв`язків обвинуваченого; також судом враховуються вік та стан здоров`я обвинуваченого, які не перешкоджають подальшому утриманню в умовах ізоляції від суспільства, оскільки даних на підтвердження неможливості утримання обвинуваченого під вартою до суду не надходило, що дає можливість зробити висновок про те, що його здоров`я не перешкоджає перебуванню у місцях попереднього ув`язнення.

Отже, обставини, на які посилаються як обвинувачений, так і захисник не зменшують встановлені ризики та не є визначальними аргументами, які б могли бути запорукою належної процесуальної поведінки та надали б можливість застосувати до обвинуваченого запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, а тому підстав для зміни запобіжного заходу судом не вбачається.

Тому, запобіжний захід був обґрунтовано застосований з урахуванням даних про особу обвинуваченого, тяжкості злочину, який йому інкримінується та інших обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання такого запобіжного заходу, передбачених ст. ст. 176-178, 183, 193-194, 196 КПК України, оскільки вищевказане в своїй сукупності, вказує на наявність ризиків, які були підставами для обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і не перестали існувати, а тому застосування більш м`якого запобіжного заходу, не зможе запобігти зазначеним ризикам.

Суд вважає, що ступінь ризиків, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, на даному етапі провадження не зменшились. Нових даних на підтвердження неможливості утримання обвинуваченого під вартою до суду не надійшло, стан його здоров`я не перешкоджає перебуванню у місцях попереднього ув`язнення, судовий розгляд не завершено.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Саме продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого, на думку суду, відповідає охороні прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого, свідків, що не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши у сукупності всі обставини, з метою запобігти спробам обвинуваченого ухилитися від суду, від виконання процесуальних дій, вплинути на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, суд не знаходить підстав для зміни щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , запобіжного заходу на менш суворий, з урахуванням цілей п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, принципу правової визначеності, вважає доцільним, продовжити дію раніше обраного запобіжного заходу строком на 60 діб (до 04.07.2024 р.)

Щодо обвинуваченого ОСОБА_7 :

Оскільки вирішення питання судом щодо запобіжного заходу в підготовчому судовому засіданні відбувається в порядку, передбаченому розділом ІІ цього Кодексу, то відповідно до ч. 6 ст. 181 КПК України строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений лише за клопотанням прокурора.

Оцінюючи наявність ризиків, які можуть стати підставою для продовження строку домашнього арешту визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, суд враховує можливість обвинуваченого вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Також суд враховує у сукупності обставини, які передбачені ст. 178 КПК України, а саме: переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків та потерпілого; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Суд вважає, що наразі продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, зокрема можливість переховування від суду, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Відповідно до ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному чи обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби та у покладенні на підозрюваного певних обов`язків: 1) прибувати до поліції або суду за першою вимогою; 2) без дозволу слідчого, прокурора або суду не залишати місце постійного проживання; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.

На підставі наведеного, зважаючи на завдання кримінального провадження, передбаченого ст.2 КПК України та виходячи з положень ст.ст. 177, 178, 181, 194 КПК України, ст.ст. 5,6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», а також те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й потерпілої особи, високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів та що метою запобіжного заходу є подальший розгляд справи, який повинен підтвердити або спростувати підозру, яка була підставою для обрання запобіжного заходу, суд вважає, що запобіжний захід забезпечить належну поведінку обвинуваченого під час розгляду справи, а тому приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню та відносно обвинуваченого необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строком на шістдесят днів та покладанням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 176-178, 181, 183, 194, 199, 331, 369, 372 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжних заходів - задовольнити.

Продовжити строк «тримання під вартою» ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, на 60 днів до 04 липня 2024 р. включно, що є не більше, ніж шістдесят днів з дати прийняття попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Копію ухвали направити для виконання до Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор» в частині щодо ОСОБА_6 .

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді «домашнього арешту» відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, строком на 60 днів до 04 липня 2024 р. включно, що є не більше, ніж два місяці з дати прийняття попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді «домашнього арешту».

Заборонити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишати житло за адресою місця проживання: АДРЕСА_1 , в період доби з 17:00 години до 07:00 години наступного дня.

Покласти на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 наступні процесуальні обов`язки:

1) не відлучатися із м.Херсона без дозволу прокурора та/або суду;

2) прибувати за кожною вимогою до прокурора та/або суду;

3) докласти зусиль до пошуку роботи.

Роз`яснити ОСОБА_8 , що працівники органів внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтись в його житло, вимагати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних з виконанням покладених на нього обов`язків.

Покладені обов`язки довести до відома обвинуваченому ОСОБА_8 , під розпис та роз`яснити, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути покладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2-х розмірів мінімальної заробітної плати.

Копію ухвали направити начальнику Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області для виконання в частині домашнього арешту щодо ОСОБА_8 .

Ухвала може бути оскаржена в частині продовження строку «тримання під вартою» обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором протягом 5 (п?яти) днів з дня її проголошення безпосередньо до Херсонського апеляційного суду.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

СуддяОСОБА_1