н/п 1-кс/490/1883/2024
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/4132/23
У Х В А Л А

про накладення арешту на майно

20 травня 2024 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Херсонської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000067 від 31.01.2023, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арештуна тимчасово вилучене, в ході обшуку 08.05.2024, за адресою: за адресою: АДРЕСА_1 , майно, яке належить на праві власності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: «Тест Вариант 5» в якому містяться питання стосовно функціоналу МВД Росии, на 2 аркушах; Банківська карта «ПриватБанк» 1 шт;«Положение №1 к Административному регламенту Министерства внутренних дел РФ» на 1 аркуші; копія паспорту громадянки України ОСОБА_4 на 2 аркушах; копія карти платника податків на 4 аркушах; копія диплома магістра та диплома спеціаліста, разом на 2 аркушах; аркуш паперу формата А4, на якому зазначена інформація для отримання паспорта громадянина рф, з метою забезпечення збереження речового доказу.

Оскільки вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та є речовими доказами, то прокурор вважає, що виникла необхідність у його арешті.

Вказує, що вилучене майно саме по собі та в сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, оскільки вказані речі, можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження внаслідок вчинення особою кримінального правопорушення, а також з метою забезпечення збереження вказаних речових доказів. У зв`язку із цим є необхідність у накладенні арешту на вказане майно з метою збереження речових доказів відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

А тому прокурор звернувся до суду з відповідним клопотанням, яке просить задовольнити.

Прокурор в судове засідання не з`явився, просив про розгляд клопотання за його відсутності.

Дослідивши матеріали клопотання та додані до нього письмові документи, вважаю, що клопотання слід задовольнити виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що громадянин ОСОБА_5 у травні 2022 року, будучи призначеним на посаду т.зв. «начальника паспортно-визовой службы управления фмсгу мвд россии по Херсонской области», затвердив організаційно-штатну побудову очолюваного міграційного підрозділу незаконного правоохоронного органу, створеного на тимчасово окупованій території, до складу якого увійшли: т.зв: «отдел паспортно-визовой службы управления общественной безопасности фмсгу мвд россии по Херсонской области», «отдел по работе с иностранными гражданами управления фмсгумвдроссии в Херсонской области», «отделение паспортновизовой службы городских отделений полиции», «отделы по работе с гражданами управления по вопросам миграции фмсгу мвд россии по Херсонской области». Посади в зазначеному незаконному правоохоронному органі та його підрозділах добровільно зайняли громадяни України ОСОБА_6 ; ОСОБА_7 ; ОСОБА_8 ; ОСОБА_9 ; ОСОБА_10 ; ОСОБА_11 ; ОСОБА_12 та інші особи.

08.05.2024 проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого виявлено та вилучено речі, які мають доказове значення у вказаному кримінальному провадженні, а саме:«Тест Вариант 5» в якому містяться питання стосовно функціоналу МВД Росии, на 2 аркушах; Банківська карта «ПриватБанк» 1 шт;«Положение №1 к Административному регламенту Министерства внутренних дел РФ» на 1 аркуші; копія паспорту громадянки України ОСОБА_4 на 2 аркушах; копія карти платника податків на 4 аркушах; копія диплома магістра та диплома спеціаліста, разом на 2 аркушах; аркуш паперу формата А4, на якому зазначена інформація для отримання паспорта громадянина рф.

Постановою слідчого від 08.05.2024 року у кримінальному провадженні вказане майно визнано речовими доказами.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Крім цього, п.1 ч.2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу(речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення).

Зважаючи на вищенаведене та з урахуванням того, що вилучене майно, на яке прокурор просить накласти арешт, саме по собі та в сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, оскільки можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, внаслідок вчинення особою кримінального правопорушення, а також з метою забезпечення збереження вказаних речових доказів, а тому суд вважає обґрунтованим клопотання прокурора на виниклу необхідність у накладенні арешту на майно з метою збереження речових доказів, та вважає, що таке клопотання слід задовольнити.

Керуючись вимогами ст. ст.117,170-173,309,395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене, в ході обшуку 08.05.2024, за адресою: за адресою: АДРЕСА_1 , майно, яке належить на праві власності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: «Тест Вариант 5» в якому містяться питання стосовно функціоналу МВД Росии, на 2 аркушах; Банківська карта «ПриватБанк» 1 шт;«Положение №1 к Административному регламенту Министерства внутренних дел РФ» на 1 аркуші; копія паспорту громадянки України ОСОБА_4 на 2 аркушах; копія карти платника податків на 4 аркушах; копія диплома магістра та диплома спеціаліста, разом на 2 аркушах; аркуш паперу формата А4, на якому зазначена інформація для отримання паспорта громадянина рф, з метою забезпечення збереження речового доказу.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом, відповідно до ст.174 КПК України.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1