Справа № 129/1670/24
Провадження по справі № 1-кп/129/440/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" червня 2024 р. Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Гайсині кримінальне провадження № 0000136 про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ладижин Гайсинського району Вінницької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, має на своєму утриманні неповнолітню дитину (дочку 2017 року народження), має статус учасника бойових дій, непрацюючого, раніше несудимого, -

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

Встановив:

ОСОБА_5 в жовтні 2023 року, точніший час досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи в м. Новоолександрівка Покровського району Донецької області, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи про відсутність у нього передбаченого законом дозволу, помітивши на поверхні землі, корпус осколкової гранати РГД-5 із маркувальним позначенням «83-73 Т К» промислового виготовлення військового призначення, із приєднаним підривачем «уніфікований запал дистанційної дії типу УЗРГМ» промислового виготовлення військового призначення із маркувальними позначеннями «290-74 УЗРГМ 583», які у конструктивному поєднанні утворюють 1 бойовий припас, а саме наступальну осколкову ручну гранату РГД-5 промислового виготовлення військового призначення, підняв її та взявши в руки, таким чином незаконно придбав, після чого помістивши її у власний рюкзак, і в подальшому перевіз до місця свого проживання та залишив зберігати рюкзаку в одній з кімнат квартири АДРЕСА_3 , таким чином незаконно зберігав вказану гранату.

В подальшому, 26.03.2024 близько 23:00 год. ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем проживання взяв вищевказану гранату, яку помістив у кишеню куртки, та на власному автомобілі марки «Hyundai Sonata» д.н.з. НОМЕР_1 , поїхав у АДРЕСА_4 , де 27.03.2024 в період часу з 04:00 год. по 04:40 год., в м. Гайсин Вінницької області, біля будівлі кафе «Вікторія», що по вул. 1-го Травня, 159 Д, у ОСОБА_5 було вилучено наступальну осколкову ручну гранату РГД-5 промислового виготовлення військового призначення, яка є бойовим припасом, яку останній незаконно переніс та зберігав, без передбаченого законом дозволу придбав, носив та зберігав.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфікуються за ч. 1 ст. 263 КК України як носіння, зберігання та придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

10.05.2024 р. між прокурором Гайсинської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000136, та підозрюваним ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469, 470, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.

За умовами вказаної угоди про визнання винуватості прокурор та підозрюваний ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваного ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 263 КК України, підозрюваний ОСОБА_5 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі строком чотири роки із звільненням від його відбування з іспитовим строком на підставі ст.75 КК України,визначеним судом, а також отримана згода підозрюваного на його призначення. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні вважає, що при укладанні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання, вирішити питання щодо процесуальних витрат у справі, а також вирішити долю речових доказів, а саме скасувати арешт із вказаного боєприпасу та передати його на потреби Збройних Сил України.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 просили укладену підозрюваним з прокурором угоду про визнання винуватості затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, в обсязі підозри викладеної в обвинувальному акті та угоді про визнання винуватості, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання; вказав, що цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди, що передбачені ч. 5, ч. 6, ст. 474, ч. 2 ст. 473 КПК України, які йому були роз`яснені судом в ході підготовчого судового засідання; підтвердив повністю обставини викладені у пред`явленому йому обвинуваченні, зазначеному у обвинувальному акті.

З урахуванням позицій прокурора, обвинуваченого та захисника, вимог закону та оглянутих матеріалів кримінального провадження № 0000136, суд вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості з таких міркувань.

Встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, який згідно зі ст.12 КК України є тяжким злочином; обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права визначені п.1) ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом; укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді; умови угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Згідно з п.1) ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам може бути укладена угода при визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Відповідно до ст.470 КПК України прокурор при вирішенні питання про укладення угоди про визнання винуватості зобов`язаний враховувати такі обставини:

- ступінь та характер сприяння підозрюваного чи обвинуваченого у проведенні кримінального провадження щодо нього;

- характер і тяжкість обвинувачення;

- наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидшого досудового провадження;

- наявність суспільного інтересу в запобіганні, виявленні чи припиненні більшої кількості кримінальних правопорушень, або інших більш тяжких правопорушень.

Згідно з вимогами ст.472 КПК України в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація із зазначенням статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою, узгоджене покарання та згода обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, наслідки невиконання угоди. В угоді зазначається дата її укладення та вона скріплюється підписами сторін.

Оскільки ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченому ч.1 ст.263 КК України, який згідно зі ст.12 КК України є тяжким злочином; обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права визначені п.1) ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом; укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді; умови угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, то укладену угоду між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим (підозрюваним) ОСОБА_5 про визнання винуватості і призначення узгодженої сторонами міри покарання необхідно затвердити і ухвалити вирок відповідно до її умов.

При цьому, суд при затвердженні угоди про визнання винуватості враховує особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який є осудним, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, є раніше несудимим, за місцем проживання характеризується позитивно, з вищою освітою, одруженим, має на своєму утриманні неповнолітню дитину, має статус учасника бойових дій.

До набуття вироком законної сили суд визнає за можливе відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу не обирати.

Відповідно до ч.4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Питання про речові докази вирішується на підставі ст.ст. 100, 174 КПК України.

Процесуальні витрати по справі в сумі 6058 гривень 24 коп. на залучення експерта та проведення у кримінальному провадженні експертами судової вибухово-технічної експертизи (висновок експерта № СЕ-19/102-24/6081-ВТХ від 30.03.2024) відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з ОСОБА_5 на користь держави.

Керуючись ст.ст. 369, 370, 371, 373, 374 КПК України, -

Ухвалив:

Затвердити угоду від 10 травня 2024 року, укладену між прокурором Гайсинської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 про визнання винуватості за ч. 1 ст. 263 КК України і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

ОСОБА_5 визнати винуватим в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

Відповідно до ст.75 КК України від призначеного покарання ОСОБА_5 звільнити, якщо в період іспитового строку один рік він не скоїть нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього цим вироком обов`язки.

Згідно з п. 1), п. 2) ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Початок перебігу іспитового строку ОСОБА_5 рахувати з моменту проголошення вироку.

До набуття вироком законної сили запобіжний захід відносно засудженого ОСОБА_5 не обирати.

Скасувати арешт на речові докази, - корпус осколкової гранати РГД-5 із маркувальним позначенням «83-73 ТК» промислового виготовлення військового призначення із підривачем «уніфікований запал дистанційної дії типу УЗРГМ» промислового виготовлення військового призначення із маркувальними позначеннями «290-74 УЗРГМ 583», який було накладено ухвалою слідчого судді Гайсинського районного суду Вінницької області від 29.03.2024 року (справа №129/1174/24) у кримінальному провадженні № 0000136.

Речові докази, - корпус осколкової гранати РГД-5 із маркувальним позначенням «83-73 ТК» промислового виготовлення військового призначення із підривачем «уніфікований запал дистанційної дії типу УЗРГМ» промислового виготовлення військового призначення із маркувальними позначеннями «290-74 УЗРГМ 583», - передати на потреби Збройних Сил України.

Стягнути із ОСОБА_5 на користь держави 6058 гривень 24 коп. процесуальних витрат на залучення експертів та проведення у кримінальному провадженні експертами судової вибухово-технічної експертизи (висновок експерта № СЕ-19/102-24/6081-ВТХ від 30.03.2024).

Вирок може бути оскаржено протягом тридцяти діб з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Гайсинський районний суд Вінницької області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст.395 КПК України, якщо таку скаргу не буде подано.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: