Справа № 700/321/24
Провадження № 1-кп/700/79/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про закриття провадження

06 травня 2024 року селище Лисянка

Лисянський районний суд Черкаської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у приміщенні суду в смт Лисянка обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000256, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 липня 2015 року, по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ужгород, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою освітою, тимчасово не працюючого, інвалідом не являється, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 367 та частиною 2 статті 240 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення та статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, яка передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачувалася особа.

Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_4 , відповідно до протоколу № 02-16 від 25.02.2016 наглядової ради ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ДАШУКІВСЬКІ БЕНТОНІТИ» (на даний час - АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ДАШУКІВСЬКІ БЕНТОНІТИ»), обіймаючи з 26.02.2016 посаду голови правління зазначеного підприємства, безпосередньо, через правління та адміністрацію здійснюючи поточне управління (керівництво) зазначеним підприємством, будучи в силу своєї посади наділеним правомочністю безпосередньо та через підлеглих осіб, управляти та розпоряджатися коштами і майном підприємства, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, діючи умисно та цілеспрямовано, в інтересах ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ДАШУКІВСЬКІ БЕНТОНІТИ», в період часу з 01.03.2016 до 22.04.2016, більш точний час в ході проведення досудового розслідування встановити не представилося можливим, використовуючи своє службове становище, вчинив протиправні дії, відповідальність за які передбачена Кримінальним кодексом України, за наступних обставин.

Так, в період скоєння кримінального правопорушення ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ДАШУКІВСЬКІ БЕНТОНІТИ», ЄРДПОУ 00223941, місцезнаходження: 19330, Україна, Черкаська область, Лисянський (на даний час Звенигородський) район, с. Дашуківка (далі по тексту ПАТ «ДАШ-БЕНТ», Товариство), діяло на підставі Статуту, затвердженого черговими загальними зборами акціонерів ПАТ «ДАШ-БЕНТ» - протокол № 1/2011 від 08.04.2011, та Статуту, затвердженого позачерговими загальними зборами акціонерів ПАТ «ДАШ-БЕНТ» - протокол № 1/2016 від 25.02.2016 (далі по тексту Статути).

Пунктом 1 Статутів визначено, що ПАТ «ДАШ-БЕНТ» є юридичною особою приватного права згідно законодавства України, створеного відповідно до положень Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Законів України «Про акціонерні товариства», «Про цінні папери та фондовий ринок» та іншого законодавства України.

Товариство є юридичною особою з моменту його державної реєстрації у порядку, передбаченому законодавством України (п.2.1 Статутів).

Товариство має цивільні права та обов`язки та здійснює свою діяльність відповідно до законодавства, цього Статуту та інших документів, що затверджуються відповідно до цього Статуту (п.2.2 Статутів).

Відповідно до п. 7.1. Статутів, органами управління Товариства є:

- Загальні збори акціонерів;

- Наглядова рада Товариства;

- Правління.

Правління є колегіальним виконавчим органом Товариства, який здійснює управління його поточною діяльністю, є підзвітним Загальним зборам і Наглядовій раді Товариства та організовує виконання їх рішень (п. 7.5.1).

Пунктом 7.5.5 Статутів встановлено, що до компетенції Правління належать всі питання діяльності Товариства, крім тих, що віднесені до виключної компетенції Загальних зборів та Наглядової ради Товариства, зокрема:

1) розробка та подання на затвердження Наглядової ради проектів:

а) довгострокових планів (програм) діяльності Товариства;

б) програм фінансово-господарської діяльності Товариства та бюджетів на рік та/або півріччя, квартал, місяць, тощо;

в) інших документів, пов`язаних з плануванням діяльності Товариства та забезпечення їх реалізації;

2) розробка та затвердженні поточних фінансово-господарських планів і оперативних завдань Товариства та забезпечення їх реалізації;

3) затвердження та реалізація планів власної роботи;

4) організація ведення бухгалтерського, податкового та інших видів обліку та звітності Товариства, складання та надання на затвердження Наглядовій раді квартальних та річних звітів Товариства до їх подання на розгляд Загальним зборам та/або оприлюднення;

5) затвердження Правил внутрішнього трудового розпорядку Товариства, інших нормативних документів Товариства, що регулюють його виробничу, комерційну та соціальну діяльність;

6) прийняття рішень про вчинення Товариством правочинів у межах, встановлених чинним законодавством та цим Статутом, а також забезпечення усіх умов, необхідних для дотримання вимог законодавства та внутрішніх нормативних документів Товариства при прийнятті Загальними зборами та/або Наглядовою радою рішень про вчинення Товариством значних правочинів та правочинів із заінтересованістю;

7) розробка та затвердження організаційної структури, штатного розкладу Товариства, посадових інструкцій та посадових окладів (у межах затверджених бюджетів Товариства) його працівників (окрім працівників, розмір та умови винагороди яких визначаються Загальними зборами або Наглядовою радою Товариства); призначення керівників філій та представництв Товариства;

8) підбір працівників Товариства та укладення з ними трудових договорів (окрім працівників, підписання трудових договорів з якими чинним законодавством та цим Статутом здійснюють інші особи);

9) укладення (у порядку та межах, визначених чинним законодавством, цим Статутом та іншими внутрішніми нормативними документами Товариства) договорів Товариства та організація їх виконання; укладення (за погодженням з Наглядовою радою) та виконання колективного договору Товариства;

10) представлення інтересів Товариства у судових органах та органах державної влади та управління; подання від імені Товариства позовів, скарг, заяв, клопотань тощо;

11) визначення переліку інформації, що належить до категорії відкритої та/або конфіденційної, порядку та способів надання її акціонерам та іншим особам;

12) забезпечення проведення аудиторської та спеціальних перевірок діяльності Товариства у випадках та порядку, визначених чинним законодавством та цим Статутом;

13) виконання інших повноважень, що передбачені чинним законодавством, цим Статутом та іншими внутрішніми нормативними документами Товариства.

Роботу Правління, відповідно до п. 7.5.8. Статутів організовує та спрямовує голова Правління, який має право:

1) скликати засідання Правління, визначати їх порядок денний та головувати на них;

2) розподіляти обов`язки між членами Правління;

3) здійснювати інші функції, необхідні для забезпечення роботи Правління;

4) в межах власної компетенції видавати накази та розпорядження, обов`язкові для виконання всіма працівниками Товариства;

5) підписувати колективний договір, зміни та доповнення до нього;

6) без довіреності представляти інтереси Товариства та вчиняти на підставі відповідних рішень Правління від його імені юридичні дії в межах компетенції Правління;

7) підписувати довіреності, договори та інші документи від імені Товариства, рішення про Укладення (видачу) яких прийнято уповноваженим органом Товариства в межах його компетенції відповідно до положень цього Статуту;

8) відкривати рахунки у банківських установах;

9) наймати та звільняти працівників Товариства, вживати до них заходи заохочення та накладати стягнення відповідно до чинного законодавства України, Статуту та внутрішніх документів Товариства;

10) здійснювати інші функції, які необхідні для забезпечення нормальної роботи Товариства, згідно з чинним законодавством та внутрішніми документами Товариства.

Також, згідно ст. 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», ОСОБА_4 , як службова особа, яка здійснює керівництво ПАТ «ДАШ-БЕНТ», несе, відповідно до законодавства та установчих документів, відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, метою ведення якого, згідно ст. 3 цього Закону, є надання повної, правдивої і неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства.

Таким чином, в силу ст. 18 КК України, ОСОБА_4 є службовою особою, так як постійно обіймав на підприємстві посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків.

В період скоєння кримінального правопорушення правові засади державного регулювання використання надр, гірничих відносин щодо забезпечення раціонального, комплексного використання надр, їх охорони, гарантування при користуванні надрами безпеки людей, майна та навколишнього природного середовища, а також охорона прав і законних інтересів підприємств, установ, організацій та громадян, визначалися, зокрема, Конституцією України, Кодексом України про надра, Гірничим законом України, Законом України «Про охорону навколишнього природного середовища», Законом України «Про угоди про розподіл продукції», постановами Кабінету Міністрів України, іншими нормативно-правовими актами.

Так, відповідно до положень статті 13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону.

Статтею 1 Кодексу України про надра визначено, що надра - це частина земної кори, що розташована під поверхнею суші та дном водоймищ і простягається до глибин, доступних для геологічного вивчення та освоєння.

Стаття 4 зазначеного кодексу встановлює, що надра є виключною власністю Українського народу і надаються тільки у користування. Угоди або дії, які в прямій або прихованій формі порушують право власності Українського народу на надра, є недійсними. Український народ здійснює право власності на надра через Верховну Раду України, Верховну Раду Автономної Республіки Крим і місцеві ради. Окремі повноваження щодо розпорядження надрами законодавством України можуть надаватися відповідним органам виконавчої влади.

Як визначено в статті 5 Кодексу України про надра, родовища корисних копалин - це нагромадження мінеральних речовин в надрах, на поверхні землі, в джерелах вод та газів, на дні водоймищ, які за кількістю, якістю та умовами залягання є придатними для промислового використання.

В статті 6 цього ж Кодексу зазначено, що корисні копалини за своїм значенням поділяються на корисні копалини загальнодержавного і місцевого значення. Віднесення корисних копалин до корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення здійснюється Кабінетом Міністрів України за поданням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища.

Державне управління у галузі геологічного вивчення, використання і охорони надр здійснюють Кабінет Міністрів України, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, органи влади Автономної Республіки Крим, місцеві органи виконавчої влади, інші державні органи та органи місцевого самоврядування відповідно до законодавства України (частина перша статті 11 Кодексу України про надра).

Статтею 13 вказаного Кодексу передбачено, що користувачами надр можуть бути підприємства, установи, організації, громадяни України, а також іноземці та особи без громадянства, іноземні юридичні особи.

Відповідно до статті 17 Кодексу України про надра, гірничим відводом є частина надр, надана користувачам для промислової розробки родовищ корисних копалин та цілей, не пов`язаних з видобуванням корисних копалин. Користування надрами за межами гірничого відводу забороняється.

Стаття 19 Кодексу України про надра визначає, що надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр. Право на користування надрами засвідчується актом про надання гірничого відводу.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2015

№ 1174 затверджено Положення про Державну службу геології та надр України, згідно з пунктом 1 якого Державна служба геології та надр України (Держгеонадра) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра захисту довкілля та природних ресурсів і який реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр.

Одним із основних завдань цього органу є реалізація державної політики у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, про що вказано у підпункті 1 пункту 3 Положення про Державну службу геології та надр України.

У відповідності з підпунктом 11 пункту 4 цього ж Положення Держгеонадра відповідно до покладених на неї завдань здійснює переоформлення спеціальних дозволів на користування надрами (у тому числі на користування нафтогазоносними надрами), внесення до них змін та видачу дублікатів, продовжує строк дії спеціальних дозволів на користування надрами (у тому числі на користування нафтогазоносними надрами).

Держгеонадра у межах повноважень, передбачених законом, на основі і на виконання Конституції та законів України, актів Президента України і постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, актів Кабінету Міністрів України і наказів Міндовкілля видає накази організаційно-розпорядчого характеру, організовує та контролює їх виконання (пункт 9 Положення про Державну службу геології та надр України).

Аналогічний спосіб реалізації повноважень центральними органами виконавчої влади закріплено й у частині першій статті 23 Закону України від 17.03.2011 № 3166-VI «Про центральні органи виконавчої влади», у якій вказано, що такі органи у межах своїх повноважень, на основі і на виконання Конституції та законів України, актів Президента України та постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, актів Кабінету Міністрів України та наказів міністерств видають накази організаційно-розпорядчого характеру, організовують та контролюють їх виконання.

Статтею 24 Гірничого закону України визначено, що гірниче підприємство при проведенні гірничих робіт повинно мати:

- спеціальний дозвіл на користування надрами;

- акт про надання гірничого відводу;

- технічний проект, затверджений і погоджений у встановленому порядку;

- геолого-маркшейдерська, технічна та обліково-контрольна документація (календарні плани розвитку гірничих робіт, проекти, паспорти, схеми).

Згідно статті 19 Гірничого закону України гірничі роботи проводяться за спеціальним дозволом (ліцензією) на користування надрами, який видається згідно з законодавством. План розвитку гірничих робіт підприємства щорічно розглядається та погоджується з органами гірничого нагляду.

Постановою Кабінету Міністрів України № 615 від 30.05.2011 затверджено Порядок надання спеціальних дозволів на користування надрами, яким врегульовано питання надання спеціальних дозволів на користування надрами у межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, а також визначено процедуру продовження строку дії, переоформлення, видачі дубліката, зупинення дії чи анулювання дозволу та внесення до нього змін.

Відповідно до вимог п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України № 59 від 27.01.1995 право на користування надрами засвідчується актом про надання гірничого відводу за формою додатку № 1.

Так, відповідно до п. 3.3. Статутів, одним із предметів діяльності ПАТ «ДАШ-БЕНТ» є видобування бентонітової глини палигорськіту та каоліну виробництво і збут бентонітового порошку, бентоглини та іншої бентопродукції.

Основним видом діяльності ПАТ «ДАШ-БЕНТ», відповідно даних Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, станом на березень 2016 року, було КВЕД 08.12 Добування піску, гравію, глин і каоліну.

З метою здійснення видобування корисних копалин ПАТ «ДАШ-БЕНТ», отримано спеціальний дозвіл на користування надрами від 23.04.2001 № 2447 строком на 15 років. Мета спеціального дозволу на користування надрами видобування глини, придатної для виробництва формувальних матеріалів, а також для легких та полестійких бурових розчинів. Назва родовища Дашуківська ділянка Черкаське родовище; місце розташування родовища: Черкаська область Лисянський (на даний час Звенигородський) район, північна околиця с. Дашуківка. Корисна копалина загальнодержавного значення глини бентонітові. Площа родовища 314,69 га.

Також ПАТ «ДАШ-БЕНТ» отримано акт про надання гірничого відводу від 02.11.2011 № 1879, терміном дії до 23.04.2016.

Наказом Державної служби геології та надр України від 18.02.2016

№ 65, дію спеціального дозволу від 23.04.2001 № 2447 зупинено, про що надрокористувача ПАТ «ДАШ-БЕНТ» повідомлено листом від 22.02.2016

№ 2658/13/14-16, який згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення отримано ПАТ «ДАШ-БЕНТ» 01.03.2016, факт чого підтверджено Постановою від 19.07.2023 Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в справі № 823/2162/18.

ОСОБА_4 , протоколом загальних зборів ВАТ «Дашуківські бентоніти» від 19.03.2010 № 1/2010 обраний на посаду голови правління Товариства, його повноваження, як голови правління, продовжені відповідно до протоколу засідання Наглядової ради від 31.01.2014 № 01-14 та наказу від 31.01.2014 № 09/3-к.

Рішенням наглядової ради, оформленим протоколом від 03.11.2015, на час роботи Ревізійної комісії та проведення аудиторської перевірки фінансово-господарської діяльності ПАТ «ДАШ-БЕНТ», повноваження ОСОБА_4 , як голови правління, відкликані та рішенням наглядової ради від 09.11.2015 протокол № 6112015-1, виконуючим обов`язки голови Правління призначено ОСОБА_6 .

В свою чергу, ОСОБА_4 , не погоджуючись із рішенням наглядової ради, виконуючого обов`язки голови Правління ПАТ «ДАШ-БЕНТ» ОСОБА_6 та членів Ревізійної комісії на територію підприємства не допустив, свої повноваження голови Правління не передав, натомість продовжував безпосередньо, через правління та адміністрацію здійснювати поточне управління (керівництво) зазначеним підприємством та відповідно до протоколу від 25.02.2016 № 02-16 наглядової ради ПАТ «ДАШ-БЕНТ» знову був призначений головою правління Товариства.

Таким чином ОСОБА_4 , з березня 2010 року фактично безперервно обіймаючи посаду голови правління ПАТ «ДАШ-БЕНТ», здійснюючи від імені Товариства підприємницьку діяльність з метою одержання прибутку, згідно ст. 49 Господарського кодексу України, був зобов`язаний не завдавати шкоди довкіллю, не порушувати права та законні інтереси громадян і їх об`єднань, інших суб`єктів господарювання, установ, організацій, права місцевого самоврядування і держави, за що встановлено майнову та іншу передбачену законом відповідальність, у тому числі кримінальну за вчинення суспільно небезпечного діяння, який містить склад кримінального правопорушення, передбачений Кримінальним кодексом України.

Згідно п.2.13 Статутів, Товариство має право без обмеження приймати рішення щодо здійснення діяльності, що не суперечить законодавству України та цьому Статуту.

Водночас, ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді голови правління ПАТ «ДАШ-БЕНТ» та фактично здійснюючи керування вказаним товариством, будучи службовою особою за ознакою виконання ним організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків, будучи обізнаним з вимогами законодавства України, якими врегульовані правові засади державного регулювання використання надр та гірничих відносин, всупереч вищевказаних нормативно-правових актів, будучи обізнаним, що дію Спеціального дозволу на користування надрами від 23.04.2001

№ 2447 зупинено, діючи зі злочинною недбалістю, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, маючи об`єктивну можливість виконати дії, які входять в коло його обов`язків щодо зупинення видобування корисних копалин, несумлінно ставлячись до службових обов`язків, які на нього покладені, що полягало в їх невиконанні, не дотримуючись покладених на нього обов`язків, та не реалізуючи наділені йому права, проігнорував наказ Державної служби геології та надр України від 18.02.2016 № 65, не вжив дієвих заходів щодо зупинки виробничо-господарської діяльності «ПАТ «ДАШ-БЕНТ» з видобування корисних копалин, зокрема шляхом видачі та затвердження відповідних розпорядчих документів (наказів) та доведення їх до відома підпорядкованих працівників, в результаті чого в період часу з 01.03.2016 до 22.04.2016, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, під час зупинення дії Спеціального дозволу на користування надрами від 23.04.2001 № 2447, працівники, які перебували в трудових відносинах з ПАТ «ДАШ-БЕНТ», за відсутності розпорядження про зупинення надродобувних робіт з Дашуківської ділянки Черкаського родовища, розташованого: Черкаська область Лисянський (на даний час Звенигородський) район, північна околиця с. Дашуківка, здійснили видобування корисних копалин загальнодержавного значення глин бентонітових, обсягом не менше ніж 2,5 тис. тон., більш точний обсяг видобутих корисних копалин у ході досудового розслідування не встановлений.

Відповідно до висновку судової інженерно-екологічної експертизи

від 24.11.2023 № 186/23-23, розмір відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок, як встановлено актом перевірки від 15.06.2017 № 06-06/27/2017-04/у (11) ІНФОРМАЦІЯ_2 , самовільного користування надрами (бентонітові глини) ПАТ «ДАШ-БЕНТ» за березень 2016 року становить 1 157 520 грн. 00 коп., що у 1680 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на час вчинення кримінального правопорушення та є тяжкими наслідками.

Також, за вищевказаних обставин, ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді голови правління ПАТ «ДАШ-БЕНТ» та фактично здійснюючи керування вказаним товариством, будучи службовою особою за ознакою виконання ним організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків, будучи обізнаним з вимогами законодавства України, якими врегульовані правові засади державного регулювання використання надр та гірничих відносин, всупереч вищевказаних нормативно-правових актів, будучи обізнаним, що дію Спеціального дозволу на користування надрами від 23.04.2001 № 2447 зупинено, діючи зі злочинною недбалістю, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, маючи об`єктивну можливість виконати дії, які входять в коло його обов`язків щодо зупинення видобування корисних копалин, несумлінно ставлячись до службових обов`язків, які на нього покладені, що полягало в їх невиконанні, не дотримуючись покладених на нього обов`язків, та не реалізуючи наділені йому права, проігнорував наказ Державної служби геології та надр України від 18.02.2016 № 65, не вжив дієвих заходів щодо зупинки виробничо-господарської діяльності ПАТ «ДАШ-БЕНТ» з видобування корисних копалин, зокрема шляхом видачі та затвердження відповідних розпорядчих документів (наказів) та доведення їх до відома підпорядкованих працівників, в результаті чого в період часу з 01.03.2016 до 22.04.2016, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, під час зупинення дії Спеціального дозволу на користування надрами від 23.04.2001 № 2447, працівники, які перебували в трудових відносинах з ПАТ «ДАШ-БЕНТ», за відсутності розпорядження про зупинення надродобувних робіт, з Дашуківської ділянки Черкаського родовища, розташованого: Черкаська область Лисянський (на даний час Звенигородський) район, північна околиця с. Дашуківка, здійснили видобування корисних копалин загальнодержавного значення глин бентонітових, обсягом не менше ніж 2,5 тис. тон., більш точний обсяг видобутих корисних копалин у ході досудового розслідування не встановлений. Видобуті корисні копалини переміщувались до приймальних споруд.

Видобування (добування) корисних копалин дія, власне процес добування корисних копалин з надр в результаті їх розробки.

Добувні роботи сукупність виробничих процесів видобування корисних копалин із надр і переміщення їх до приймальних споруд.

Відповідно до висновку судової інженерно-екологічної експертизи від 24.11.2023 № 186/23-23, розмір відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок, як встановлено актом перевірки №06-06/27/2017-04/у (11) від ІНФОРМАЦІЯ_2 , самовільного користування надрами (бентонітові глини) ПАТ «ДАШ-БЕНТ» за березень 2016 року становить 1 157 520 грн. 00 коп.

Таким чином, голова правління ПАТ «ДАШ-БЕНТ» ОСОБА_4 , із порушенням встановлених законодавством правил, в період часу з 01.03.2016 до 22.04.2016, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, під час зупинення дії Спеціального дозволу на користування надрами від 23.04.2001 № 2447, здійснив видобування корисних копалин загальнодержавного значення глин бентонітових, обсягом не менше ніж 2,5 тис. тон, в результаті чого інтересам держави завдано збитків на суму 1 157 520 грн. 00 коп.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 367 КК України, як службова недбалість, тобто неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом державним інтересам та ч. 2 ст. 240 КК України, як незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення.

Процесуальні рішення у справі

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000256, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.07.2015, по обвинуваченню ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 240 та частиною 2 статті 367 КК України, надійшов у провадження головуючої судді ОСОБА_1 Лисянського районного суду Черкаської області 01 травня 2024 року.

Ухвалою Лисянського районного суду Черкаської області від 01 травня 2024 року проведення підготовчого засідання у вказаному кримінальному провадженні призначено на 11 годину 06 травня 2024 року.

Відомості про клопотання, його реквізити, зміст та позиції учасників судового провадження щодо заявленого клопотання

У підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_5 заявив клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження з підстав передбачених статтею 49 КК України, оскільки закінчились строки, встановлені для притягнення до відповідальності.

Обвинувачений ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні підтримав клопотання захисника ОСОБА_5 про звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження в зв`язку із закінченням строків, встановлених для притягнення до кримінальної відповідальності, передбачених ст. 49 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні вважає за можливе задовольнити клопотання обвинуваченого, оскільки це не суперечитиме вимогам статті 49 КК України.

Мотиви, з яких суд виходив при вирішенні клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, відповідно до вимог статті 49 Кримінального кодексу України, та положення закону, якими він керувався.

Суд, вислухавши позицію учасників процесу, прийшов до такого висновку.

Відповідно до частин 1 та 4 статті 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно з частиною 1 статті 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до статті 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності виключно судом, у випадках, передбачених цим Кодексом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Суд враховує правову позицію, викладену Касаційним Кримінальним Судом у складі Верховного Суду в постанові від 19.11.2019 року в справі №345/2618/16-к, відповідно до якої зроблено наступний висновок: за змістом зазначеної норми звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є обов`язковим і застосовується за таких умов: 1) вчинення особою злочину; 2) з дня вчинення злочину до набрання вироком законної сили минули визначені ч. 1 статті 49 КК України строки давності; 3) особа не ухилялася від досудового слідства або суду; 4) особа до закінчення зазначених у ч. 1 статті 49 КК України строків не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину. Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 статті 49 КК України, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності. Відтак суд повинен невідкладно розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, якщо під час судового розгляду провадження, що надійшло до суду з обвинувальним актом, одна із сторін цього провадження звернеться до суду з таким клопотанням. При цьому, суд має з`ясувати думку сторін щодо закриття кримінального провадження за такою підставою, у разі згоди обвинуваченого (засудженого) розглянути питання про звільнення останнього від кримінальної відповідальності. Отже, суд може звільнити особу від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності із закриттям кримінального провадження як під час підготовчого судового засідання, так і в ході судового розгляду в загальному порядку, керуючись положеннями ст. 49 КК України.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників судового розгляду, переконавшись у їх добровільності та істинності, суд приходить до висновку про можливість звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження в зв`язку з наступним.

Обвинуваченому ОСОБА_4 інкримінується вчинення незаконного видобування корисних копалин загальнодержавного значення, і такі дії кваліфіковані за частиною 2 статті 240 КК України, в редакції, що діяла станом на 2016 рік, за вчинення якого санкцією статті передбачено покарання у виді штрафу від чотирьохсот до семисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк до трьох років, або позбавленням волі на той самий строк та відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості відповідно до ст. 12 КК України, в редакції, що діяла станом на 2016 рік.

Окрім того, обвинуваченому ОСОБА_4 інкримінується службова недбалість, тобто неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом державним інтересам і такі дії кваліфіковані за частиною 2 статті 367 КК України, в редакції, що діяла станом на 2016 рік. За вчинення вказаного кримінального правопорушення санкцією статті передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від двох до п`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та зі штрафом від двохсот п`ятдесяти до семисот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або без такого та відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості відповідно до ст. 12 КК України, в редакції, що діяла станом на 2016 рік.

Відповідно до частини 3 статті 12 КК України злочином середньої тяжкості є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

За приписами пункту 3 частини 1 статті 49 КК України, в редакції, що діяла станом на 2016 рік, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років у разі вчинення злочину середньої тяжкості, крім випадку передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Судом враховується, що кримінальні правопорушення, які інкримінуються обвинуваченому, були вчинені в період з 01.03.2016 до 22.04.2016 та з дня їх вчинення минуло більше 5-и років. В матеріалах провадження відсутні відомості щодо ухилення обвинуваченого від суду або вчинення ним нового кримінального правопорушення. Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечує проти закриття кримінального провадження з нереабілітуючої підстави, у зв`язку із закінченням строків даності.

Положення пункту 1 частини 2 статті 284 КПК України передбачають, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до приписів частини 3 статті 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

За таких обставин суд вбачає наявність підстав для закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України в зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, що повністю відповідає вимогам закону, не порушує прав та інтересів учасників кримінального провадження, а тому заявлене захисником обвинуваченого ОСОБА_5 клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні процесуального рішення, та положення закону, якими керувався суд.

Запобіжний захід до обвинувачено ОСОБА_4 у кримінальному провадженні не застосовувався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Відповідно до обвинувального акту судові витрати на залучення експерта для проведення судової інженерно технічної експертизи від 16.06.2023 №103/22-23 становлять 10252 грн., як підлягають до стягнення з обвинуваченого на користь Черкаського відділення Київського НДІСЕ Міністерства Юстиції України.

Речові докази відсутні.

Керуючись ст. ст. 12, 44, 49, частиною 2 статті 367 та частиною 2 статті 240 КК України, ст. ст. 284-286, 314, 369, 370, 372, частиною 2 ст. 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 367 та частиною 2 статті 240 КК України, на підставі ст. 74, пункту 3 частини 1 статті 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження № 0000256, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 липня 2015 року, по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 367 та частиною 2 статті 240 КК України, - закрити на підставі п.1 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку із звільненням особи від кримінальнальної відповідальності.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов не заявлявся.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , судові витрати на залучення експерта для проведення судової інженерно-екологічної експертизи від 16.06.2023 №103/22-23 в розмірі 10252 (десять тисяч двісті п`ятдесят дві) гривні, які підлягають відшкодуванню до Черкаського відділення Київського НДІСЕ Міністерства Юстиції України.

Речові докази відсутні.

Копію ухвали направити учасникам кримінального провадження.

Ухвала суду може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Лисянський районний суд Черкаської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст судового рішення виготовлено 08 травня 2024 року.

Головуюча суддя ОСОБА_7