Справа № 686/7353/24
Провадження № 1-кс/686/2427/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2024 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ у Хмельницькій області підполковника юстиції ОСОБА_6 , погоджене з прокурором, про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Хмельницький, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у кримінальному провадженні №0000029,

ВСТАНОВИВ:

14.03.2024 року старший слідчий в ОВС слідчого відділу УСБУ у Хмельницькій області підполковник юстиції ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з клопотанням, погодженим з прокурором відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.111 та ч.1 ст. 408 КК України.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що ОСОБА_7 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.111 та ч.1 ст. 408 КК України. Існують передбачені п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України ризики і те, що підозрюваний, перебуває на території держави агресора - російській федерації.

Слідчий та прокурор у судовому засіданні підтримали подане клопотання з підстав, вказаних у клопотанні, просили його задовольнити.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні зазначила, що заперечує проти задоволення вимог заявленого клопотання.

Забезпечити явку підозрюваного ОСОБА_7 , в судове засідання не виявилося можливим з причини його перебування на тимчасово окупованій території України; клопотання розглянуто без участі підозрюваного в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України.

Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали клопотання приходжу до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Слідчим відділом УСБУ у Хмельницькій області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000029 від 21.02.2024 за підозрою громадянина України ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111 та ч. 1 ст. 408 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи особою начальницького складу Внутрішніх військ МВС України, займаючи посаду начальника кінологічної служби штабу управління ІНФОРМАЦІЯ_2 , достовірно знаючи про обставини окупації території Автономної Республіки Крим військовослужбовцями військових формувань російської федерації, усвідомлюючи обов`язок завжди бути вірним і відданим Українському народові, обороняти Україну, захищати її суверенітет, територіальну цілісність і недоторканість, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, накази командирів, неухильно додержуватися Конституції України та законів України, зберігати державну і військову таємницю, у порушення вимог ст.ст. 4, 65, 68 Конституції України, ст.ст. 1, 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 9, 11, 14, 16, 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України ст. ст. 1, 2, 3, 6, 8, 23, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», наказу Міністерства внутрішніх справ України від 26.03.2014 №248 «Про передислокацію військових частин (підрозділів, установ) внутрішніх військ МВС України з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та міста Севастополь», діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, знаходячись на території ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив державну зраду, тобто діяння на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності та державній безпеці України у формі переходу на бік ворога в період збройного конфлікту, що виразилося у:

- невиконанні наказу Міністерства внутрішніх справ України від 26.03.2014 №248 «Про передислокацію військових частин (підрозділів, установ) внутрішніх військ МВС України з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та міста Севастополь», Указу Президента України від 24.03.2014 № 339, Рішення Ради національної безпеки і оборони України від 23.03.2014 «Про передислокацію військових частин (підрозділів), установ та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань і правоохоронних органів України з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя в інші регіони України», порушенні Військової присяги, неприбутті у визначене місце дислокації на материковій території України для продовження служби;

- виконанні процедури, законодавства та стандартів держави агресора, сприяння встановленню окупаційних державних органів та органів влади держави-агресора на тимчасово окупованих територіях України, при влаштуванні на службу до окупаційного «головного управління росгвардії по республіці крим та АДРЕСА_1 ».

Продовжуючи свою злочинну діяльність, наприкінці березні 2014 року, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_7 , будучи громадянином України та військовослужбовцем Внутрішніх військ МВС України, маючи військове звання майор, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та передбачаючи, що внаслідок його дій буде завдано шкоду державній безпеці України у вигляді заподіяння шкоди суверенітетові, територіальній цілісності, обороноздатності, з особистих мотивів, продовжив перехід на бік ворога шляхом укладання контракту про проходження служби в підрозділах т.зв. «військ національної гвардії російської федерації».

На завершення виконання злочинних намірів, спрямованих на вчинення державної зради, перехід на бік ворога в умовах збройного конфлікту у вигляді переходу на службу в органи національної гвардії російської федерації, ОСОБА_7 в період березня 10 квітня 2014 року оформив та подав передбачені законодавством російської федерації заяви та документи на отримання громадянства російської федерації, та 04.04.2014 отримав паспорт громадянина рф № НОМЕР_1 .

У подальшому, протягом з квітня 2014 по 2017 рік, більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_7 , перебуваючи на тимчасово окупованій території АР Крим, зокрема на території м. Сімферополь, продовжуючи вчиняти дії, що охоплювались його злочинним умислом, направленим на перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, здійснював свою активну діяльність в інтересах ворога, виконуючи обов`язки представника незаконного окупаційного правоохоронного органу т.зв. «головного управління росгвардії по республіці крим та м. Севастополю», а в період з 2017 року по 2019 рік, більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_7 , перебуваючи на території рф, зокрема на території н.п. Лєбяже Ленінградської області, продовжуючи вчиняти дії, що охоплювались його злочинним умислом, направленим на перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, здійснював свою активну діяльність в інтересах ворога, виконуючи обов`язки представника правоохоронного органу рф, т.зв. «військ національної гвардії російської федерації» на посаді помічника начальника кінологічної служби 33 бригади оперативного призначення військ національної гвардії російської федерації (в/ч НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 , рф).

Таким чином, громадянин України ОСОБА_7 , перейшовши на бік ворога в період збройного конфлікту, сприяв утриманню, посиленню та становленню окупаційної влади, що продовжує незаконні дії по окупації АР Крим по даний час, особистим прикладом продемонстрував іншим службовцям Кримського територіального командування внутрішніх військ МВС України, невиконання вимог Конституції України, Військової присяги, Статутів Збройних Сил України, Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Закону України «Про оборону України», своїми знаннями, навичками та діями всупереч інтересам України продовжував виконувати обов`язки щодо надання допомоги формуванням російської федерації в окупації АР Крим, чим завдав шкоду суверенітетові, територіальної цілісності, обороноздатності та державній безпеці України.

Таким чином, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111 та ч. 1 ст. 408 КК України державна зрада, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальної цілісності, обороноздатності, державній безпеці України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, та дії, які виразились у дезертирстві, тобто в нез`явленні на службу з метою ухилитися від військової служби у разі переведення.

28.02.2024 складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111 та ч. 1 ст. 408 КК України, яке враховуючи перебування підозрюваного на території держави-агресора російської федерації, відповідно до вимог ч. 1 ст. 278 та ч. 8 ст. 135 КПК України, було опубліковано на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора та в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження (газета Кабінету Міністрів України «Урядовий кур`єр», випуск від 30.01.2024), а також копію вручено захиснику підозрюваного.

28.02.2024 підозрюваний ОСОБА_7 був у встановленому ст.ст. 133-137 КПК України порядку належним чином викликаний на 04.03.2024, на 05.03.2024 та на 06.03.2024 для вручення письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111 та ч. 1 ст. 408 КК України, та допиту як підозрюваного у кримінальному провадженні, однак у вказаний час не прибув на виклик уповноваженої службової особи - слідчого, тобто не з`явився без поважних причин та не повідомив про причини свого неприбуття.

Відповідно до положення ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Відповідно до положення ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

За змістом ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Отже, за загальним правилом, письмове повідомлення про підозру вручається особі в день його складення слідчим або прокурором. У разі ж неможливості вручити таке повідомлення особисто, повідомлення про підозру вручається у спосіб, передбачений для виклику та приводу особи (глава 11 КПК України, статті 135, 136).

Відповідно до ч. 8 ст. 135 КПК України повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою - сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

На жоден із викликів підозрюваний ОСОБА_7 , не прибув, про причини неприбуття не повідомив, у зв`язку з чим є підстави вважати, що ОСОБА_7 , переховується від органу досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, а встановити його фактичне місцезнаходження не представилось можливим, у зв`язку з чим постановою слідчого від 07.03.2024 підозрюваного ОСОБА_7 , оголошено у державний та міжнародний розшук, здійснення якого доручено Хмельницькому РВ УСБУ у Хмельницькій області.

За таких обставин, враховуючи те, що на час складання повідомлення про підозру ОСОБА_7 , його точне місце перебування з об`єктивних причин не встановлено, приходжу до висновку, що повідомлення про підозру було вручено у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень у порядку ч. 8 ст. 135 КПК України, а ОСОБА_7 , набув статусу підозрюваного у вказаному кримінальному провадженні.

З урахуванням змісту долучених до клопотання матеріалів кримінального провадження у їх сукупності, слідчий суддя встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на даному етапі розслідування достатньою сукупністю доказів.

Частина 1 ст. 29 Конституції України визначає, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований, зокрема до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою тяжкого кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України (ч. 2 ст. 177 КПК України).

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Частиною 1 ст.183 КПК України встановлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Постановою старшого слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ у Хмельницькій області капітана юстиції ОСОБА_4 від 07.03.2024 підозрюваного ОСОБА_7 , було оголошено в державний та міжнародний розшук.

Відповідно до ч. 7 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прийнята в межах компетенції згідно із законом, є обов`язковою для виконання фізичними та юридичними особами, прав, свобод чи інтересів яких вона стосується.

Ч. 1 ст. 193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Отже, у зазначеній нормі КПК законодавець прямо передбачив, що у випадку наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний виїхав та перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором слідчий, прокурор (процесуальний керівник) звертається до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а не про його застосування, яке розглядається за відсутності підозрюваного. Специфікою є те, що таке рішення слідчий суддя, суд приймає за відсутності підозрюваного, а запобіжний захід лише обирається, а не застосовується.

У ході розгляду клопотання прокурором та слідчим було доведено наявність підстав застосування запобіжного заходу, передбачених статтею 177 цього Кодексу; факт перебування ОСОБА_7 , на території держави агресора - російської федерації та оголошення його у міжнародний розшук, а тому слідчий суддя прийшов до висновку про можливість обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності підозрюваного та задоволення вимог клопотання.

Враховуючи наведені ризики, усі, визначенні ст.178 КПК України, обставини в їх сукупності, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, особу підозрюваного, приходжу до висновку про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу та, що запобіжний захід у виді тримання під вартою є необхідним і таким, що забезпечить на даному етапі досудового розслідування виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та зможе запобігти встановленим ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя вважає, що підстави і обставини, які зазначені в клопотанні слідчого, є достатньо обґрунтованими, а прокурор та слідчий в повному обсязі довели, що обмеження права підозрюваного на свободу є виправданим.

Інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим в судовому засіданні, а тому завадити їм можливо лише шляхом обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

На переконання слідчого судді, такий висновок узгоджується з вимогами ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки обрання підозрюваному ОСОБА_7 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою з наведених підстав виправдане існуванням суспільного інтересу на забезпечення належного досудового розслідування у кримінальному провадженні .

За встановлених обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого є обґрунтоване і доведене, а обрання відносно підозрюваного ОСОБА_7 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в даному випадку відповідатиме обставинам вчиненого кримінального правопорушення і на даному етапі досудового розслідування такий захід забезпечення кримінального провадження виправдовує таке втручання у право підозрюваного на особисту свободу та недоторканість.

Обставин, які б вказували на неможливість утримання ОСОБА_7 , під вартою, не встановлено.

На підставі ч. 4 ст. 197 КПК України у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Разом з тим, ч. 4 ст. 183 КПК України передбачено, що при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 575 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ у Хмельницькій області підполковника юстиції ОСОБА_4 , задовольнити.

Обрати ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.111 та ч.1 ст. 408 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Після затримання підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і не пізніш як через 48 годин з часу його доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя