запорізький апеляційний суд
Провадження №11-сс/807/285/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №335/3976/24Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2024 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу з доповненнями захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 12 квітня 2024 року про відмову в задоволенні скарги на повідомлення слідчого про підозру ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 12 квітня 2024 року відмовлено в задоволенні скарги захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на повідомлення старшого слідчого ВРОТЗ СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 від 02.02.2024 року про підозру ОСОБА_7 у вчиненні передбаченого ч.2 ст.28, ч.1 ст.263 КК злочину у кримінальному провадженні №0000041 внесеного до ЄРДР 09.05.2023 року.

В апеляційній скарзі з доповненнями захисник ОСОБА_6 , не погоджуючись з оскаржуваною ухвалою, посилається на її незаконність та необґрунтованість, зазначає про те, що підозра у відношенні ОСОБА_7 є необґрунтованою та незаконною. Зазначені в ній обставини не знайшли свого підтвердження під час досудового розслідування. Порушено процесуальний порядок вручення повідомлення про підозру.

А тому захисник просив ухвалу слідчого судді скасувати; постановити нову ухвалу, якою визнати незаконною і скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_7 від 02.02.2024 року у кримінальному провадженні №0000041 внесеного до ЄРДР 09.05.2023 року за ч.2 ст.28 ч.1 ст.263 КК.

Підозрюваний ОСОБА_7 та прокурор, будучи належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи, в судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явилися, у зв`язку з чим, колегія суддів, виходячи з положень ч.4 ст.405 КПК, визначила за можливе розглянути дану справу за відсутності вказаних осіб.

Під час апеляційного розгляду захисник підтримав апеляційну скаргу з доповненнями.

Заслухавши учасників провадження, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга з доповненнями не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні скарги, слідчий суддя зазначила, що за своїм змістом повідомлена ОСОБА_7 підозра відповідає вимогам ст.277 КПК. При врученні повідомлення слідчим були дотримано вимоги ст.278 КПК. Повідомлення про підозру було здійснено за наявності достатніх доказів, які давали можливість дійти переконання в тому, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.28, ч.1 ст.263 КК.

Колегія суддів погоджується із прийнятим слідчим суддею рішенням з таких підстав.

Відповідно до п.10 ч.1 ст.303 КПК на досудовому провадженні можуть бути оскаржено крім іншого повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Повідомлення про підозру один з найважливіших етапів стадії досудового розслідування, що становить систему процесуальних дій та рішень слідчого або прокурора, спрямованих на формування законної і обґрунтованої підозри за умови забезпечення особі, яка стала підозрюваним, можливості захищатись усіма дозволеними законом засобами і способами.

Цим актом у кримінальному провадженні вперше формулюється та обґрунтовується підозра конкретної особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Викладена у письмовому повідомленні підозра є підґрунтям для виникнення системи кримінально-процесуальних відносин та реалізації засади змагальності у кримінальному провадженні, і в такий спосіб з`являються можливості для підозрюваного впливати на подальше формулювання обвинувачення.

Сформульована підозра встановлює межі, у яких слідчий зможе найефективніше закінчити розслідування, а підозрюваний, його захисник та законний представник одержують можливість цілеспрямованіше реалізовувати функцію захисту. З моменту повідомлення особі про підозру слідчий, прокурор набувають щодо підозрюваного додаткових владних повноважень, а особа, яка отримала статус підозрюваного, набуває процесуальних прав та обов`язків, визначених статтею 42 КПК.

Згідно з ч.1 ст.42 КПК підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його невручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Подання скарги на повідомлення про підозру є реалізацією підозрюваним прав закріплених в КПК, а саме: пунктом 16 ч. 3 ст. 42 та пунктом 10 частини 1 статті 303. Відповідну скаргу слідчому судді може подати підозрюваний, його захисник або законний представник.

В КПК відсутній конкретний перелік підстав для скасування повідомлення про підозру. Однак з аналізу положень статей 276278 КПК судова колегія виділяє три види підстав для скасування повідомлення про підозру.

1. Неналежний суб`єкт складення та вручення повідомлення про підозру:

повідомлення про підозру складено неуповноваженими слідчим чи прокурором, або уповноваженим слідчим без погодження прокурором;

зміст повідомлення не містить дату його складання, підпис слідчого або прокурора, який здійснив повідомлення про підозру, або в повідомленні не зазначені права підозрюваного;

2. Порушення процесуального порядку вручення повідомлення про підозру:

порушено порядок його вручення, (зокрема факт, що на момент вручення підозри, по кримінальному провадженню закінчився строк досудового розслідування);

підставою для скасування повідомлення про підозру є порушення процесу (порядку) здійснення повідомлення про підозру (процесуального статусу підозрюваного (крім випадку затримання) особа набуває не після складання тексту, а лише після вручення повідомлення уповноваженою особою).

3. Необґрунтованість підозри:

повідомлення про підозру не відповідає вимогам ст. 277 КПК, не містить правової кваліфікації кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статей (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, що в свою чергу крім порушення вимог КПК є грубим порушенням права на захист;

аналіз змісту повідомлення про підозру, не містить виклад обставин та обґрунтування, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в можливій причетності особи до вчинення інкримінованого йому злочину кримінального правопорушення;

матеріали кримінального провадження не містять жодних даних, які б вказували на заподіяння шкоди, на цій підставі повідомлення про підозру є необґрунтованим та підлягає скасуванню.

Так, з матеріалів провадження вбачається, що слідчий суддя під час розгляду скарги захисника ОСОБА_6 з достатньою повнотою перевірив існування підстав для повідомлення ОСОБА_7 про підозру, дотримання вимог процесуального закону щодо змісту повідомлення про підозру, а також дотримання вимог закону щодо строків та порядку вручення ОСОБА_7 повідомлення про підозру.

Як вбачається з матеріалів провадження, повідомлення про підозру ОСОБА_7 було вручено з дотриманням вимог ч.1 ст.278, ст.135 КПК. Зокрема, повідомлення про підозру ОСОБА_7 , який 28.10.2023 року перетнув кордон України, було здійснено і вручено 02.02.2024 року дорослому члену його сім`ї, зокрема, ОСОБА_9 , який є його батьком.

При цьому, зважаючи на приписи ч.1 ст.42 та ст.135 КПК, можна дійти висновку, що дотримання прав особи при врученні їй складеного щодо неї повідомлення про підозру, у разі тимчасової відсутності такої особи за місцем її проживання, полягає не у фактичному врученні такого повідомлення (процесуального документа), а у вжитті органом досудового розслідування усіх можливих заходів для того, щоб така особа могла дізнатися про факт складення такого повідомлення про підозру щодо неї та суть викладених у ньому обставин з усіх доступних для неї джерел, що і було здійснено слідчим та підтверджується матеріалами провадження.

Крім того, Кримінальний процесуальний кодекс України не передбачає обов`язку і права слідчого відкласти вручення повідомлення про підозру та чекати настання сприятливих обставин для його вручення особі, яка тимчасово відсутня за місцем проживання. В свою чергу, органом досудового розслідування було вчинено всі можливі передбачені законом дії для того, щоб особа, якій повідомляється про підозру, була обізнана про це.

При цьому слідчий суддя ретельно перевірив протилежні доводи скарги захисника в цій частині та з наведенням обґрунтованих мотивів і з посиланням на наявні у матеріалах провадження данні визнав такі доводи такими, що не знайшли свого підтвердження. З цих же підстав колегія суддів відхиляє і аналогічні доводи апеляційної скарги з доповненнями захисника.

Крім того, слідчий суддя встановив, що зміст повідомлення про підозру відповідає положенням ст.277 КПК, а тому колегія суддів, як і слідчий суддя, будь-яких порушень вимог кримінального процесуального закону в цій частині також не встановила.

Отже, перевіривши матеріали провадження та з`ясувавши обставини, які за законом мають значення, слідчий суддя, з наведенням докладних мотивів, обґрунтовано дійшов висновку про відсутність підстав для скасування повідомлення про підозру ОСОБА_7 , з чим повністю погоджується і колегія суддів.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника про необґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри, то колегія суддів зазначає, що для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи недоведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри з врахуванням положень ст.17 КПК не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень п.10 ч.1 ст.303 КПК на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості.

З матеріалів провадження вбачається, що як в скарзі на повідомлення слідчого про підозру, так і в апеляційній скарзі захисник фактично посилався на відсутність в діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення та ставив питання про оцінку доказів. Між тим, виходячи зі змісту ст.368 КПК, питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні та винуватості особи в його вчиненні, так і питання оцінки доказів, вирішуються судом під час ухвалення вироку, тобто на стадії судового провадження.

Отже, на переконання колегії суддів, слідчий суддя у повній відповідності до вимог кримінального процесуального закону під час розгляду скарги захисника обґрунтовано обмежився з`ясуванням лише питання дотримання в ході повідомлення про підозру ОСОБА_7 положень Глави 22 КПК, оскільки інші порушені захисником питання не є предметом розгляду на цій стадії.

За наведених обставин ухвала слідчого судді відповідає вимогам ст.370 КПК. Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б підставою для скасування оскаржуваної ухвали, колегією суддів не встановлено. У зв`язку з чим відсутні обґрунтовані підстави для задоволення вимог, викладених в апеляційній скарзі захисника.

Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА

Апеляційну скаргу з доповненнями захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 12 квітня 2024 року про відмову в задоволенні скарги на повідомлення слідчого про підозру ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Дата документу Справа № 335/3976/24