Провадження № 1-кп/537/40/2024
Справа № 537/4068/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.04.2024 року м. Кременчук

Крюківський районний суд м.Кременчук в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні суду в м.Кременчук кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.09.2023 року за № 0000692 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука Полтавської області, громадянина України, з середньою освітою, який працює, не одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

у с т а н о в и в :

03.09.2023 року близько 10 год. 30 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , вживав алкогольні напої з другом ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Коли вони перейшли в передпокій вказаної квартири, то посварилися на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків. З цих підстав у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

Коли ОСОБА_6 та ОСОБА_5 перейшли до спальні вказаної квартири, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний намір, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, тримаючи в правій руці ніж, наніс ОСОБА_6 один удар ножем в область черевної порожнини з лівого боку, чим з прямим умислом заподіяв останньому тяжке тілесне ушкодження за ознакою небезпеки для життя, а саме: поранення живота, котре проникає в черевну порожнину з ушкодженням тонкої кишки та поперечної ободової кишки і її брижі, рана якого знаходиться на передній черевній стінці в лівому підребір`ї.

Таким чином ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КК України, а саме умисно заподіяв потерпілому тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 визнав свою вину у вчиненні злочину, в якому він обвинувачується. Повідомив, що знає ОСОБА_6 близько 20 років, перебуває з ним у дружніх стосунках. На момент події 03.09.2023 року ОСОБА_5 проживав в квартирі своєї співмешканки за адресою: АДРЕСА_2 . Його співмешканка тимчасово виїхала за кордон, але дозволила йому самостійно проживати в її квартирі. 03.09.2023 року в гості до нього прийшла знайома жінка Людмила, а потім ще зайшов ОСОБА_6 . Вони разом вживали алкогольні напої. Після чого між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 виник конфлікт. Тому ОСОБА_6 зібрався йти. А ОСОБА_5 подумав, що той пішов додому. ОСОБА_5 сів у кімнаті за стіл, різав сало. Але несподівано до нього підбіг ОСОБА_6 . Тому ОСОБА_5 злякався, й вдарив ОСОБА_6 ножем один раз у живіт. Одразу ОСОБА_5 викликав екстрену медичну допомогу та поліцію. Людмила вивела ОСОБА_6 на вулицю, де його забрали медичні працівники з екстреної медичної допомоги. ОСОБА_5 щиро кається у скоєному, просив пробачення у потерпілого, вважав, що злочин вчинив внаслідок вживання алкогольних напоїв, тому на теперішній час припинив вживати алкоголь, працює, проживає з матір`ю.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 повідомив суду, що знає ОСОБА_5 близько 20 років, між ними склалися добрі дружні стосунки. ОСОБА_6 служить в ЗСУ, у вересні 2023 року приїхав у відпустку у м. Кременчук, прийшов в гості до свого друга ОСОБА_5 , у якого була нова жінка. У ОСОБА_5 вони разом вживали алкогольні напої. Сварок не було, просто гучно розмовляли. ОСОБА_6 з ОСОБА_5 почали гратися у чоловічі ігри. Так, ОСОБА_5 взяв зі столу ніж та почав ним махати «на слабо», а ОСОБА_6 вивертався. В якусь мить ОСОБА_6 не встиг вивернутися, так випадково ОСОБА_5 вдарив його ножем у лівий бік. Від удару ножем ОСОБА_6 одразу відчув біль, зрозумів, що отримав тяжке поранення. Вони вдвох перелякалися. ОСОБА_5 викликав екстрену медичну допомогу. ОСОБА_6 , затиснувши рану, самостійно спустився по сходам на вулицю, де екстрена медична допомога його вже чекала, та одразу доставила у лікарню. ОСОБА_6 вважав, що ОСОБА_5 заподіяв йому тяжке тілесне ушкодження випадково, бо вони в стані алкогольного сп`яніння грали в дурні ігри. ОСОБА_6 вважав, що подія сталася випадково, тому просив не карати ОСОБА_5 , бо він простив свого друга.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, суд при встановлені фактичних обставин справи за клопотанням прокурора, з яким погодився обвинувачений, обмежився допитом обвинуваченого, потерпілого та дослідженням доказів, які характеризують особу обвинуваченого.

Вина обвинуваченого підтверджується його особистими поясненнями в істинності та добровільності яких сумнівів у суду не виникає. А тому суд вважає вину обвинуваченого доведеною.

Таким чином, з дотриманням положень ст.337 КПК України, в межах висунутого обвинувачення, суд приходить до висновку про те, що обвинувачений ОСОБА_5 умисно заподіяв потерпілому тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, а тому його дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст.121 КК України.

В ст. 50 КК України встановлено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до ст.65 КК України, реалізуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд при призначенні покарання враховує ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином проти здоров`я людини, конкретні обставини справи, а саме, що між обвинуваченим та потерпілим склалися протягом тривалого часу, близько 20 років, дружні стосунки, а злочин вчинено в ході сварки, що раптово сталася, на ґрунті спільного вживання алкогольних напоїв. Разом з тим, саме обвинувачений після вчинення злочину одразу викликав екстрену медичну допомогу потерпілому, що врятувало йому життя після спричинення тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння.

Разом з тим суд враховує особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який раніше не судимий, вперше притягається до кримінальної відповідальності. ОСОБА_5 працює за цивільно-правовою угодою у ТОВ "ТРАНССПЕЦТРЕЙД", позитивно характеризується за місцем роботи та проживання, хоча не одружений, але проживає з матір`ю, перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_3 , що вказує на наявність у нього стійких соціальних зв`язків. ОСОБА_5 хоча і працює, але отримує невеличкий дохід, при цьому добровільно відшкодував частину шкоди, заподіяної злочином, а саме витрати медичного закладу на лікування потерпілого. ОСОБА_5 хоча і вчинив злочин у стані алкогольного сп`яніння, проте не перебуває під диспансерним або консультативним наглядом у психоневрологічному та у наркологічному диспансері.

Орган пробації в досудовій доповіді встановив стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 можливість виконання покарання у громаді за умови здійснення ними інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторно кримінальних правопорушень. Необхідні заходи впливу на особу мають містити виховний характер, з метою формування до законослухняного життя. А тому у разі якщо суд дійде висновку про можливість звільнення його від відбування покарання з випробуванням, пропонували окрім обов`язків, визначених ч.1 ст.76 КК України, додаткового покласти на ОСОБА_5 обов`язок виконувати заходи передбачені пробаційною програмою, вид якої буде визначено ограном пробації. (а.с. 41-46).

Обставиною, яка в силу ст.66 КК України пом`якшує покарання, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне часткове відшкодування заподіяної злочином шкоди.

Обставини, які в силу ст.67 КК України обтяжують покарання, вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Потерпілий в судовому засіданні просив не карати обвинуваченого, просив не позбавляти волі обвинуваченого, бо він не має до нього претензій.

З огляду на наведене, враховуючи положення ст.69-1 КК України, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 мінімальне покарання в межах санкції закону за вчинене ним кримінальне правопорушення у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Враховуючи положення ст.75 КК України, а саме тяжкість кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини справи, думку прокурора та потерпілого, суд вважає, що виправлення ОСОБА_5 можливо із звільненням від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк з покладанням обов`язків, визначених п.1, п.2 ч.1, п.2, п.4 ч.3 ст.76 КК України.

А тому суд вважає за необхідне на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання за вчинені ним кримінальні правопорушення з випробуванням на іспитовий строк 3 роки з покладанням обов`язків, визначених п.1, п.2 ч.1, п.2, п.4 ч.3 ст.76 КК України.

Саме таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Прокурор в інтересах держави подав до ОСОБА_5 позов про відшкодування витрат на лікування потерпілого ОСОБА_6 у КНМП «Кременчуцька міська лікарня планового лікування» від тілесних ушкоджень, отриманих внаслідок вчиненого ним злочину. А саме прокурор просив стягнути з ОСОБА_5 : 1) на користь держави витрати на лікування потерпілого ОСОБА_6 у КНМП «Кременчуцька міська лікарня планового лікування», одержані за рахунок коштів Національної служби здоров`я України, тобто з державного бюджету України, 13311,20 грн., 2) на користь бюджету територіальної громади м. Кременчука 2156,00 грн.

Обвинувачений позовні вимоги визнав в повному обсязі, частково сплатив на користь бюджету територіальної громади м. Кременчука 2156,00 грн., на користь державного бюджету України 2784,20 грн., що підтверджено документально квитанціями АТ «Ощадбанк» ТВБВ 10016/0213 РМ-37357 №8 від 29.03.2024 року, №3 від 26.01.2024 року, №11 від 29.02.2024 року, №4 від 26.01.2024 року.

При вирішенні питання щодо заявлених прокурором позовних вимог в інтересах держави про стягнення витрат на лікування потерпілого, суд виходить з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 12, ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування, уповноважений пред`являти цивільний позов в інтересах держави та громадян у порядку, передбаченому цим кодексом.

Відповідно до пункту 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.02.2003 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат», сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого.

Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній.

Згідно п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 16 липня 1993 № 545 «Про затвердження Порядку обчислення розміру фактичних витрат охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння, зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету використання», сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, у якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладу охорони здоров`я на лікування потерпілого від злочину.

Частиною 3 статті 1206 ЦК України передбачено, якщо лікування проводилось закладом охорони здоров`я, що є у державній власності або у власності територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Згідно з ч.5 ст.128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно з пунктом 3 частини другої статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової та моральної шкоди іншій особі.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Отже, суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги прокурора в інтересах держави, в межах невідшкодованої обвинуваченим ОСОБА_5 на користь держави суми витрат, одержаних за рахунок коштів Національної служби здоров`я України, тобто з державного бюджету України, на лікування потерпілого ОСОБА_6 КНМП «Кременчуцька міська лікарня планового лікування», в розмірі 10527,00 грн.

Долю речових доказів визначити відповідно до положень ст.100, 174 КПК України.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді від 06.09.2023 року у справі № 537/3605/23, провадження № 1-кс/537/645/2023 щодо підозрюваного ОСОБА_5 застосовувався запобіжний захід особисте зобов`язання з покладанням обов`язків на строк 2 місяці, тобто з 06.09.2023 року по 06.11.2023 року. Проте прокурор не звертався до суду з клопотанням продовжити обвинуваченому покладені на нього обов`язки. Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 виконав свої процесуальні обов`язки, не ухилився від суду. А тому враховуючи процесуальну поведінку обвинуваченого, його особу, призначене йому покарання, суд не вбачає ризиків, передбачених ст.177 КПК України, для застосування щодо нього запобіжних заходів до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 3 (три) роки.

Покласти на ОСОБА_5 обов`язки, встановлені п.1, п.2 ч.1, п.2, п.4 ч.3 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Цивільний позов прокурора в інтересах держави до ОСОБА_5 про відшкодування витрат на лікування потерпілого задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на лікування потерпілого ОСОБА_6 у Комунальному некомерційному медичному підприємстві «Кременчуцька міська лікарня планового лікування», одержані за рахунок коштів Національної служби здоров`я України, тобто з державного бюджету України, в розмірі 10527 (десять тисяч п`ятсот двадцять сім) грн. 00 коп.

Реквізити для зарахування коштів до Державного бюджету України:

Отримувач: ГУК у Полтавській області /тг м. Кременчук/24060300

Код ЄДРПОУ отримувача 37959255

Рахунок отримувача: UA0016706

Код класифікації доходів бюджету : 24060300

Найменування коду класифікації доходів бюджету: Інші надходження.

На підставі ст.174 КПК України скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 07.09.2023 року у справі №537/3605/23, провадження №1-кс/537/643/2023.

На підставі ст.100 КПК України речові докази: предмет зовні схожий на ножиці для підстригання нігтів, предмет зовні схожий на викрутку, дві скляні чарки, одну склянку, предмет зовні схожий на ніж лезо якого замотане у папір білого кольору, предмет зовні схожий на ніж загальною довжиною приблизно 23,5 см, довжиною клинка 13 см, предмет зовні схожий на ніж загальною довжиною приблизно 32 см, довжиною клинка 20 см, предмет зовні схожий на ніж загальною довжиною приблизно 20 см, довжиною клинка 8,5 см, предмет зовні схожий на ніж загальною довжиною приблизно 19,5 см, довжиною клинка 9 см, предмет зовні схожий на ніж загальною довжиною приблизно 32 см, довжиною клинка 20 см, футболку темного кольору, шорти джинсові світло-блакитного кольору, які зберігаються у камері зберігання речових доказів ВП №1 Кременчуцького РУП, знищити.

На підставі ст.100 КПК України речові докази мобільний телефон марки «Huawei» та мобільний телефон марки «Honor» синього та темного кольору, які зберігаються у камері зберігання речових доказів ВП №1 Кременчуцького РУП, повернути ОСОБА_5 .

На підставі ст.174 КПК України скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 07.09.2023 року у справі №537/3605/23, провадження №1-кс/537/642

На підставі ст.100 КПК України речові докази: футболку рожевого кольору з написом «BK SPORT DESIGN XL», яку в подальшому було запаковано в сейф-пакет з № PSP1126081, що зберігається у камері зберігання речових доказів ВП №1 Кременчуцького РУП, знищити.

Вирок суду може бути оскаржений в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду через Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області у строк 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вручити учасникам процесу копію вироку негайно, після його проголошення. Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, направити копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Роз`яснити, що учасники судового провадження мають право подати клопотання про помилування, ознайомлення з журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Протягом строку апеляційного оскарження учасники судового провадження за їх клопотанням можуть ознайомитись з матеріалами кримінального провадження.

Суддя Крюківського районного суду

м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_1