Машівський районний суд Полтавської області
Справа № 948/159/24
Номер провадження 1-кп/948/113/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2024 Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в селищі Машівка кримінальне провадження №0000804 від 16.12.2023р. по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України

відповідно до ч.2 ст. 376 КПК України в судовому засіданні 06.03.2024р. проголошено вступну та резолютивну частини Ухвали

в с т а н о в и в :

у лютому 2024р. суду надійшов обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування, для розгляду якого ухвалою від 01.03.2024р. призначено підготовче судове засідання.

До обвинуваченого під час досудового розслідування застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 16.03.2024р.

В ході проведення підготовчого судового засідання прокурор просив призначити судовий розгляд кримінального провадження, вважаючи, що для цього дотримані всі вимоги, передбачені КПК України. Також звернувся з клопотанням про продовження застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обґрунтовуючи його тим, що продовжують існувати ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може їм запобігти. Зокрема, обвинувачений може переховуватися від слідства та суду, оскільки обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину та свідомо розуміє, що йому загрожує покарання до п`ятнадцяти років позбавлення волі; він також може незаконно впливати на свідків, більшість з яких є його сусідами та потерпілу, що може призвести до зміни ними показань або відмови від дачі показань; може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину в стані алкогольного сп`яніння, враховуючи число нанесених потерпілій ударів та отриманих нею травм, час протягом якого їй не було надано допомогу, що вказує на те, що він є небезпечним для суспільства.

Прокурор зазначає неможливість застосування до обвинуваченого інших більш м`яких запобіжних заходів у вигляді особистого зобов`язання та поруки, оскільки перший вимагає особливої довіри в підтвердження можливості дотримання процесуальних обов`язків, тоді як письмові звернення осіб, які б виявили бажання поручитися не надходило, водночас, вони не забезпечить виконання покладених на обвинуваченого обов`язків. Оскільки злочин призвів до загибелі людини, суд має право не визначати заставу, а у випадку застосування домашнього арешту обвинувачений може продовжити свою злочинну діяльність, матиме змогу спілкуватися та здійснити тиск на свідків, з метою зміни їхніх показань.

Позиції інших учасників судового провадження

Обвинувачений не заперечував проти призначення справи до судового розгляду, а також проти продовження строку дії вказаного запобіжного заходу. Заперечив проти колегіального розгляду справи, просив розглядати її суддею одноособово.

Захисник не заперечував проти призначення справи до судового розгляду, щодо клопотання прокурора поклався на розсуд суду.

Мотиви суду

Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши обвинувальний акт з додатками, суд дійшов висновку про необхідність призначення судового розгляду даного кримінального провадження, оскільки воно відповідно до ст. 32 КПК України підсудне Машівському районному суду, підстав для прийняття рішень, передбачених п.п.1-4 ч.3 ст. 314 КПК України немає.

Зазначене судове засідання відповідно до вимог ст. ст. 27, 31 КПК України слід проводити відкрито, суддею одноособово, за участю: прокурора, потерпілої, захисника та обвинуваченого.

Щодо клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд зазначає таке.

Відповідно до ч.3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст. 197 цього Кодексу строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Судом установлено, що на підставі ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 13.02.2024р. ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 16.03.2024р. включно (а.с.68-71).

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні (частини перша статті 177 КПК України); 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до п.1 ч.3 ст. 199 КПК клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Як на підставу продовження строку тримання під вартою прокурор посилався на наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, але за ухвалою слідчого судді ризик, передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України не був встановлений, доводи про те, що цей ризик є новим прокурор не наводив, а відтак суд дійшов висновку, що він не зайшов свого підтвердження.

З огляду на викладене, суд буде надавати оцінку ризикам, які були встановлені слідчим суддею та передбачені п.п.1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України на які посилається прокурор, враховуючи також те, що ставиться питання саме про продовження, а не застосування запобіжного заходу.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (частина друга статті 177 КПК України).

За змістом ч.1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі; вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи або навчання, репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання умов раніше застосованих запобіжних заходів, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, розмір майнової шкоди, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини, ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.

Вирішуючи питання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу, суд бере до уваги, що йому інкриміновано обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, який є тяжким, санкцією якого передбачено покарання до п`ятнадцяти років позбавлення волі, працює слюсарем КП ПОР «Полтававодоканал», зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , згідно ст. 89 КК України раніше не судимий.

Виходячи з приведеної характеристики особи обвинуваченого та тяжкості інкримінованого злочину, суд дійшов висновку, що ця обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі Ilijkov v. Bulgaria від 26.06.2001 (§ 80, заява № 33977/96), за якою суворість можливого вироку є відповідним елементом в оцінці ризику ухилення, а погляд на серйозність обвинувачення проти заявника давав уповноваженим органам можливість обґрунтовано вважати, що такий початковий ризик був установлений. Отже, суд дійшов висновку, що ризик можливого переховування від суду продовжує існувати.

Суд визнає також слушними доводи прокурора про наявність ризику у вигляді можливості незаконного впливу на потерпілу, а також доповнений незаконним впливом на свідків, оскільки суд має докази досліджувати безпосередньо, а потерпіла та свідки у справі ще не допитані, тоді як обвинувачений обізнаний про місце їх проживання, більшість із них є його сусідами, а тому існує ймовірність, що з метою уникнення кримінальної відповідальності обвинувачений може вчинити дії, спрямовані на здійснення незаконного впливу на потерпілу та свідків, які викривають його у вчиненні злочину, що свідчить про продовження існування ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Отже, з урахуванням наявності обґрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених п.п.1,3 ч.1 ст. 177 КПК України, суд дійшов висновку, що для досягнення цілей, визначених ст. 177 КПК України, до обвинуваченого має бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення застави, так як злочин призвів до загибелі людини, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам.

За викладених обставин, суд вважає, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в повній мірі відповідатиме меті його застосування, забезпеченню виконання обвинуваченим покладених процесуальних обов`язків та запобіганню спробам, передбаченим п.п.1,3 ч.1 ст. 177 КПК України.

При цьому, необхідно зауважити, що вказана позиція суду ґрунтується на принципі презумпції невинуватості та не ставить ціллю передбачити можливе покарання за інкриміноване обвинуваченому діяння.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314-316 КПК України, суд

у х в а л и в :

призначити судовий розгляд кримінального провадження №0000804 від 16.12.2023р. по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК Україниоб 11 год. 00 хв. 28 березня 2024 року в приміщенні Машівського районного суду.

Судовий розгляд здійснюватиметься суддею одноособово у відкритому судовому засіданні.

У судове засідання викликати: прокурора, потерпілу, захисника та обвинуваченого.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 04.05.2024р. включно, без визначення застави.

Ухвала в частині продовження запобіжного заходу підлягає негайному виконанню.

Ухвала в частині продовження запобіжного заходу може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Машівський районний суд, а обвинуваченим у той же строк з моменту вручення копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а у випадку її оскарження, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали оголошено о 13 год. 30 хв. 07 березня 2024 року

Суддя ОСОБА_1