Справа № 194/89/24
Номер провадження 1-кп/194/89/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2024 року Тернівський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції в залі Тернівського міського суду Дніпропетровської області кримінальні провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.01.2024 року за № 0000007 та 02.02.2024 року за №0000184, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Привілля Луганської області, громадянина України. з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого як ВПО та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Тернівського міського суду Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.01.2024 року за №0000007 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.02.2024 року за №0000184, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 діб. Прокурор посилається на те, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України, ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, на даному етапі судового розгляду справи продовжують існувати, а застосування більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти таким ризикам.

Обвинувачений щодо продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував, підтримав свого захисника.

Захисник ОСОБА_5 щодо продовження ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував, оскільки ризики не доведені, а обвинувачений раніше не судимий.

Потерпілий ОСОБА_6 та потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явились, подали до суду письмові заяви про розгляд кримінального провадження без їх участі.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд вважає, що клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою та підставами застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам.

Необхідно зазначити, що ризиком у кримінальному провадженні є небажані для провадження наслідки дій обвинуваченого, спрямовані на створення перешкод кримінальному провадженню. Ризик стає реальним через невизначеність поведінки особи у певній ситуації, яку (поведінку) неможливо достеменно передбачити. Таким чином, у контексті кримінального провадження ризиком неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого слід вважати таку поведінку цієї особи, настання якої характеризується високим ступенем ймовірності.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Метою і підставою продовження тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу, свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зокрема при продовженні строку тримання під вартою суд оцінює підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин справи.

Також, зважаючи на практику Європейського суду, суд враховує, що тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Також, враховуючи практику Європейського суду та положення ч.1 ст. 178 КПК України, при розгляді питання про доцільність продовження тримання особи під вартою, суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Крім того, суд враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Статтею 196 КПК передбачено, що в ухвалі про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зазначає відомості про обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, посилання на докази, які обґрунтовують ці обставини.

Вирішуючи питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує його вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, та місце проживання останнього та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Так, судом враховується тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , а саме тяжких злочинів, за які передбачено покарання: за ч. 4 ст. 185 КК України до 8 років; за ч. 4 ст. 186 КК України до 10 років, та під острахом понести таке покарання може переховуватись від суду, що унеможливить виконання завдань кримінального провадження, визначених у ст. 2 КПК України. Вказане підтверджує наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватись від суду.

Також, суд враховує, що перебуваючи на свободі і, маючи в результаті цього реальну можливість пересуватися, а також користуватися засобами зв`язку, обвинувачений ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків, які на даний час ще не допитані в судовому засіданні, з метою зміни їх показань, які були надані на досудовому розслідуванні, та побудови власної версії захисту, з метою уникнення відповідальності за вчинені кримінальні правопорушення, а тому суд вважає, що наявний ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні.

Крім того, суд вважає, що ризик передбачений п.п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме вчинити інше кримінальне правопорушення, також існує, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що відносно нього було скеровано до суду обвинувальний акт, вчинив нове умисне кримінальне правопорушення.

Вказані ризики виправдовують продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою та свідчать, що жоден інший менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого та запобігти існуючим ризикам.

Крім того, суд не ігнорує аргументи, які наводяться захисником, а також та те, що обвинувачений раніше не судимий, неодружений, не працює, проте в даному конкретному випадку, доводи сторони захисту не є визначальними, та такими, що змогли б спростувати наявні ризики, та суспільну небезпечність вчинених діянь.

Суд оцінюючи вищевказані обставини, приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, у зв`язку з чим, клопотання захисника та обвинуваченого щодо зміни обвинуваченому запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт задоволенню не підлягає.

Даних щодо неможливості за станом здоров`я обвинуваченого перебувати в СІЗО суду не надано.

При цьому, суд вважає що продовження обвинуваченим строку тримання під вартою не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки у справі існують ризики справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Таким чином, суд враховує, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які є умисними тяжкими злочинами; приймає до уваги те, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження, та з метою забезпечення запобіганню процесуальних ризиків, а також за відсутності вагомих підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу, відсутності обставин, що свідчать про неможливість утримання обвинуваченого під вартою, суд вважає за доцільне продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 110, 176, 177, 183, 194, 196, 369, 371, 372 КПК України,

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 23-59 години 03 липня 2024 року в умовах Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань № 4».

Строк дії ухвали встановити до 03.07.2024 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення, а особою, що утримується під вартою - протягом того ж строку з моменту вручення копії ухвали.

Головуючий суддя ОСОБА_1