Роздільнянський районний суд Одеської області
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/3059/23

Номер провадження: 1-кп/511/103/24

30 квітня 2024 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Роздільна Одеської області матеріали об`єднаного кримінального провадження №0000105 від 13.02.2023 року, №0000440 від 7 липня 2023 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Червонознамянка Іванівського району Одеської області, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

1)19.12.2013 року вироком Іванівського районного суду Одеської області за ст.289 ч.2 КК України до 5 років позбавлення волі, з іспитовим строком на підставі ст.75 КК України 2 роки;

2)13.06.2014 року вироком Роздільнянського районного суду Одеської області за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 289 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки, звільнений від відбування строку покарання у зв`язку з амністією;

3)30.03.2016 року Роздільнянським районним судом Одеської області за ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 185 КК України за сукупністю вироків на підставі ст.71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років 2 місяців позбавлення волі , звільнений з місць позбавлення волі 06.01.2021 року;

4)28.09.2021 року Роздільнянським районним судом Одеської області за ч.2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75, 76 КК України з іспитовим терміном 3 роки,

за обвинуваченням у вчинені кримінальних правопорушень , передбачених частиною 2 статті 190, частиною 3 статті 190 , частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України,

в с т а н о в и в:

Так у обвинуваченого ОСОБА_4 , який мав не зняту та непогашену судимість, на початку 2023 року, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, виник злочинний умисел на заволодіння грошовими коштами, шляхом обману (шахрайство) вчинене повторно та шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки.

З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_6 підшукував телефонні номери потерпілих шляхом підбору та в інший невстановлений досудовим розслідуванням спосіб, використовуючи сім карти НОМЕР_1 та НОМЕР_2 оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна», а також мобільний телефон своєї співмешканки ОСОБА_7 марки Huawei та інші невстановлені термінали мобільного зв`язку з номером НОМЕР_3 та ІМЕІ3531 НОМЕР_4 , які з метою знищення слідів злочину викинув. Також, з метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_6 на підставі усних домовленостей з власницями карток використовував картку банку АТ «Райффайзен Банк» № НОМЕР_5 , видану на ОСОБА_8 та картку АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_6 видану на ОСОБА_9 . Також ОСОБА_6 вигадав дві версії, а саме: що він в спілкуванні з людьми представляється їх племінником, сином, онуком або знайомим яким необхідна матеріальна допомога.

Так 18.01.2023 року більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, ОСОБА_6 реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, шляхом обману, діючи з прямим умислом, повторно, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки та свідомо бажаючи настання таких наслідків, знаходячись в межах м. Роздільна Роздільнянського району Одеської області, більш точного місця в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, використовуючи невстановлений термінал мобільного зв`язку з номером ІМEl863 НОМЕР_7 , із заздалегідь вставленою карткою оператора мобільного зв`язку компанії ПрАТ «ВФ Україна» з абонентським номером НОМЕР_2 , зателефонував абоненту оператора стільникова зв`язку компанії ПрАТ «Київстар» НОМЕР_8 , яким користується раніше не відомий йому ОСОБА_10 , та використовуючи заздалегідь видуману версію, про те, що він являється його онуком та потребує матеріальної допомоги у розмірі 2000 гривень повідомив ОСОБА_10 номер банківської картки АТ «Райффайзен Банк»№ НОМЕР_5 , на який необхідно здійснити переказ коштів.

Будучи введеним в оману, ОСОБА_11 вважаючи що перераховує грошові кошти своєму ОСОБА_12 , звернувся за допомогою до місцевої мешканки с. П`ятницьке, Чугуївського р-ну, Харківської області - ОСОБА_13 , надавши останній грошові кошти у розмірі 2000 гривень готівкою, | здійснити з належної їй картки, на банківську картку АТ «Райффайзен Банк» № НОМЕР_5 , який нібито належний його ОСОБА_12 грошових коштів у розмірі 2000 гривень. В подальшому, ОСОБА_13 , вважаючи, що здійснює переказ грошових коштів онуку ОСОБА_14 - ОСОБА_15 , здійснила переказ грошових коштів у розмірі 2000 гривень зі своєї картки на картку АТ «Райффайзен Банк» № НОМЕР_5 , яка фактично належить ОСОБА_8 , але якою на підставі усної домовленості користувався ОСОБА_6 , якими останній незаконно заволодів та розпорядився на власний розсуд.

Наступного дня, 19.01.2023 року, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не можливо, ОСОБА_6 реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, шляхом обману, діючи з прямим умислом, повторно, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки та свідомо бажаючи настання таких наслідків, знаходячись в межах м. Роздільна, Роздільнянського району, Одеської області, більш точного місця в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, використовуючи невстановлений термінал мобільного зв`язку з номером НОМЕР_9 , із заздалегідь вставленою карткою оператора мобільного зв`язку компанії ПрАТ «ВФ Україна» з абонентським номером НОМЕР_2 , знову зателефонував абоненту оператора стільникова зв`язку компанії ПрАТ «Київстар» НОМЕР_8 , яким користується ОСОБА_10 , та використовуючи заздалегідь видуману версію, про те, що він являється його онуком та потребує матеріальної допомоги у розмірі 1500 гривень повідомив ОСОБА_10 номер банківської картки АТ «Райффайзен Банк» № НОМЕР_5 , на який необхідно здійснити переказ коштів.

Будучи введеним в оману, ОСОБА_10 вважаючи що перераховує грошові кошти своєму ОСОБА_12 , повторно звернувся за допомогою до місцевої мешканки с. П`ятницьке, Чугуївського р-ну, Харківської обл., - ОСОБА_13 , надавши останній грошові кошти у розмірі 1500 гривень готівкою, здійснити з належної їй картки, на банківську картку АТ «Райффайзен Банк» № НОМЕР_5 , який нібито належний його ОСОБА_12 грошових коштів у розмірі 1500 гривень. В подальшому, ОСОБА_13 , вважаючи, що здійснює переказ грошових коштів онуку ОСОБА_10 - ОСОБА_15 , здійснила переказ грошових коштів у розмірі 1500 гривень зі своєї картки на картку АТ «Райффайзен Банк» № НОМЕР_5 , яка фактично належить ОСОБА_16 , але якою на підставі усної домовленості користувався ОСОБА_6 , якими останній незаконно заволодів та розпорядився на власний розсуд.

В результаті умисних дій ОСОБА_6 , завдав ОСОБА_10 матеріального збитку на суму 3500 гривень.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 органами досудового розслідування кваліфіковано за ч.2 ст.190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Крім того, 01 лютого 2023 року більш точного часу в ході досудового, розслідування встановити не можливо, ОСОБА_6 реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, шляхом обману, діючи з прямим умислом, повторно, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки та свідомо бажаючи настання таких наслідків, знаходячись в межах м. Роздільна, Роздільнянського району, Одеської області, більш точного місця в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, використовуючи невстановлений термінал мобільного зв`язку, із заздалегідь вставленою карткою оператора мобільного зв`язку компанії ПрАТ «ВФ Україна» з абонентським номером НОМЕР_2 , зателефонував абоненту оператора стільникова зв`язку компанії ПрАТ «Київстар» НОМЕР_10 , яким користується раніше невідомий йому ОСОБА_17 ., та використовуючи заздалегідь видуману версію, про те, що він являється його другом та потребує матеріальної допомоги у розмірі 1000 гривень повідомив ОСОБА_17 номер банківської картки А Г «Райффайзен Банк» № НОМЕР_5 , на який необхідно здійснити переказ коштів.

Будучи введеним в оману, ОСОБА_17 вважаючи, що перераховує грошові кошти своєму знайомому ОСОБА_18 , здійснив переказ грошових коштів у розмірі 1000 гривень зі своєї картки «ПриватБанк» № НОМЕР_11 на картку АТ «Райффайзен Банк» № НОМЕР_5 , яка фактично належить ОСОБА_16 , але якою на підставі усної домовленості користувався ОСОБА_6 , якими останній незаконно заволодів та розпорядився на власний розсуд.

В результаті умисних дій ОСОБА_6 , завдав ОСОБА_17 матеріального збитку на суму 1000 гривень.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 органами досудового розслідування кваліфіковано за ч.2 ст.190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Крім того, 04 лютого 2023 року більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не можливо, ОСОБА_6 реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, шляхом обману, діючи з прямим умислом, повторно, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки та свідомо бажаючи настання таких наслідків, знаходячись в межах м. Роздільна, Роздільнянського району, Одеської області, більш точного місця в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, використовуючи невстановлений термінал мобільного зв`язку з номером ІМЕІ: НОМЕР_12 , із заздалегідь вставленою карткою оператора мобільного зв`язку компанії ПрАТ «ВФ Україна» з абонентським номером НОМЕР_2 , зателефонував абоненту оператора стільникова зв`язку компанії ПрАТ «Київстар» НОМЕР_13 , яким користується раніше невідома йому ОСОБА_19 , та використовуючи заздалегідь видуману версію, про те, що він являється її племінником та потребує матеріальної допомоги у розмірі 1500 гривень повідомив ОСОБА_19 номер банківської картки АТ «Райффайзен Банк» № НОМЕР_5 , на який необхідно здійснити переказ коштів.

Будучи введеною в оману, ОСОБА_19 , вважаючи що перераховує грошові кошти своєму племіннику ОСОБА_20 , звернулась за допомогою до чоловіка своєї онуки ОСОБА_21 , здійснити з належної йому картки «ПриватБанк» № НОМЕР_14 , на банківську картку АТ «Райффайзен Банк» № НОМЕР_5 , яка нібито належить її племіннику ОСОБА_20 грошових коштів у розмірі 1500 гривень. В подальшому, ОСОБА_21 , вважаючи, що здійснює переказ грошових коштів племіннику ОСОБА_19 . ОСОБА_20 , здійснив переказ грошових коштів у розмірі 1500 гривень зі своєї картки «ПриватБанк» № НОМЕР_14 на картку АТ «Райффайзен Банк» № НОМЕР_5 , яка фактично належить ОСОБА_16 , але якою на підставі усної домовленості користувався ОСОБА_6 , якими останній незаконно заволодів та розпорядився на власний розсуд.

В результаті умисних дій ОСОБА_6 , завдав ОСОБА_21 матеріального збитку на суму 1500 гривень.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 органами досудового розслідування кваліфіковано за ч.2 ст.190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Крім того, 16.02.2023 року о 17 годині 40 хвилин, обвинувачений ОСОБА_6 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, шляхом обману діючи з прямим умислом, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, повторно з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки та свідомо бажаючи настання таких наслідків, знаходячись в межах м. Роздільна, Роздільнянського району Одеської області, більш точного місця в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, використовуючи невстановлений термінал мобільного зв`язку з номером НОМЕР_15 із заздалегідь вставленою карткою оператора мобільного зв`язку компанії ПрАТ «ВФ Україна» з абонентським номером НОМЕР_1 , який належить його співмешканці ОСОБА_7 , зателефонував раніше невідомій йому ОСОБА_22 , яка користується модулем абонента оператора стільникова зв`язку компанії ПрАТ «ВФ Україна» з абонентським номером НОМЕР_16 та використовуючи заздалегідь видуману версію, про те, що він являється її онуком та потребує матеріальної допомоги у розмірі 1500 гривень попросив здійснити переказ грошових коштів на картку АТ «Райффайзен Банк» № НОМЕР_5 . У зв`язку з технічними неполадками ОСОБА_22 самостійно не змогла здійснити переказ грошових коштів з банківської картки виданої на її ім`я № НОМЕР_17 на наданий ОСОБА_23 номер банківської карти АТ «Райффайзен Банк» № НОМЕР_5 .

Після чого, ОСОБА_22 будучи введеною в оману, вважаючи, що розмовляє зі своїм онуком Вадимом з метою допомоги останньому, на прохання ОСОБА_24 , який видавав себе за онука ОСОБА_22 повідомила останньому номер банківської картки АТ «ОщадБанк» № НОМЕР_17 , виданої на її ім`я, термін дії картки та CVV - код. Після чого, ОСОБА_6 здійснив авторизацію в мобільному застосунку «Ощад» та отримав доступ до особистого кабінету ОСОБА_22 в застосунку «Ощад».

В подальшому, ОСОБА_6 здійснив переказ грошових коштів з банківської картки АТ «ОщадБанк» № НОМЕР_17 належної ОСОБА_22 на банківську картку АТ «Райффайзен Банк» № НОМЕР_5 , якою фактично користувався ОСОБА_6 наступними транзакціями:

- 16.02.2023 здійснив переказ коштів з належної ОСОБА_22 банківської картки № НОМЕР_17 на належну ОСОБА_16 банківську картку АТ «Райффайзен Банк» № НОМЕР_5 в сумі 2000 грн;

- 16.02.2023 здійснив переказ коштів з належної ОСОБА_22 банківської картки № НОМЕР_17 на належну ОСОБА_16 банківську картку АТ «Райффайзен Банк» № НОМЕР_5 в сумі 6000 грн;

- 16.02.2023 здійснив переказ коштів з належної ОСОБА_22 банківської картки № НОМЕР_17 на належну ОСОБА_16 банківську картку АТ «Райффайзен Банк» № НОМЕР_5 в сумі 1500 грн;

- 16.02.2023 здійснив переказ коштів з належної ОСОБА_22 банківської картки № НОМЕР_17 на належну ОСОБА_16 банківську картку АТ «Райффайзен Банк» № НОМЕР_5 в сумі 1000 грн.

Вказаними коштами ОСОБА_6 незаконно заволодів та розпорядився на власний розсуд.

В результаті умисних дій ОСОБА_6 , спричинив ОСОБА_22 матеріального збитку на суму 10 500 гривень.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 органами досудового розслідування кваліфіковано за ч.3 ст.190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), шляхом незаконних операцій з використанням електронно - обчислювальної техніки , вчинене повторно в редакції станом на момент події кримінального правопорушення, а саме 16.02.2023 року.

Крім того, 24.02.2023 року, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, ОСОБА_6 реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, шляхом обману діючи з прямим умислом шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, повторно з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки та свідомо бажаючи настання таких наслідків, знаходячись в межах м. Роздільна, Роздільнянського району, Одеської області, більш точного місця в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, використовуючи невстановлений термінал мобільного зв`язку з номером ІМЕІ3531 НОМЕР_4 із заздалегідь вставленою карткою оператора мобільного зв`язку компанії ПрАТ «ВФ Україна» з абонентським номером НОМЕР_1 , який належить його співмешканці ОСОБА_7 , зателефонував раніше невідомій йому ОСОБА_25 , яка користується модулем абонента оператора стільникова зв`язку компанії ПрАТ «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_18 та використовуючи заздалегідь видуману версію, про те, що він являється її сином та потребує матеріальної допомоги у розмірі 1500 грн попросив здійснити переказ грошових коштів на картку АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_6 , видану на ім`я ОСОБА_26 , якою за усною домовленістю з останньою користувався ОСОБА_27 . У зв`язку з технічним неполадками ОСОБА_25 , самостійно не змогла здійснити переказ грошових коштів з банківської картки, виданої на її ім`я № НОМЕР_19 на наданий ОСОБА_4 номер банківської АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_6 .

Після чого, ОСОБА_25 будучи введеною в оману, вважаючи, що розмовляє зі своїм сином ОСОБА_28 з метою допомоги останньому, якого вона не бачила 7 місяців, та останні 10 днів не мала зв`язку з ним, на прохання ОСОБА_24 , який видавав себе за сина ОСОБА_25 дала останньому номер банківської картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_19 , виданої на її ім`я. Після чого ОСОБА_25 отримала дзвінок з телефону НОМЕР_20 АТ «Приват Банк», та пройшовши верифікацію банком, ОСОБА_6 отримав доступ до особистого кабінету ОСОБА_25 в застосунку «Приват 24».

В подальшому, ОСОБА_6 здійснив переказ грошових коштів з банківської, картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_19 , належної ОСОБА_25 на банківську картку АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_6 наступними транзакціями:

- 24.02.2023 о 07:27:19 здійснив переказ коштів з належної ОСОБА_25 банківської картки № НОМЕР_19 на належну ОСОБА_29 банківську картку АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_6 в сумі 2000 гри (комісія банку 10 гривень);

- 24.02.2023 о 07:30:59 здійснив переказ коштів з належної ОСОБА_25 банківської картки № НОМЕР_19 на належну ОСОБА_29 .банківську картку АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_6 в сумі 800 гри (комісія банку 5 гривень);

- 24.02.2023 о 07:31:50 здійснив переказ коштів з належної ОСОБА_25 і банківської картки № НОМЕР_19 на належну ОСОБА_29 банківську картку АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_6 в сумі 900 грн (комісія банку 5 гривень);

- 24.02.2023 о 07:38:24 здійснив переказ коштів з належної ОСОБА_25 банківської картки № НОМЕР_19 на належну ОСОБА_29 банківську картку АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_6 в сумі 400 грн (комісія банку 5 гривень);

- 24.02.2023 о 07:43:49 здійснив переказ коштів з належної ОСОБА_30 ..VI. банківської картки № НОМЕР_19 на належну ОСОБА_29 банківську картку АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_6 в сумі по 900 грн (комісія банку 5 гривень);

- 24.02.2023 о 07:44:31 здійснив переказ коштів з належної ОСОБА_25 банківської картки № НОМЕР_19 на належну ОСОБА_29 банківську картку АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_6 в сумі по 900 грн (комісія банку 5 гривень).

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 органами досудового розслідування кваліфіковано за ч.3 ст.190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), шляхом незаконних операцій з використанням електронно - обчислювальної техніки , вчинене повторно в редакції станом на момент події кримінального правопорушення, а саме 24.02.2023 року.

Далі , у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, з 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан.

Так, в період дії воєнного стану, в ніч з 28.06.2023 на 29.06.2023, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, у ОСОБА_4 , який в той час знаходився в будинку за адресою: АДРЕСА_3 і побачив на підвіконні кухні мобільний телефон, виник протиправний корисливий намір направлений на таємне викрадення чужого майна.

З цією метою, у вищевказаний проміжок часу, ОСОБА_6 , повторно реалізуючи власний протиправний намір направлений на крадіжку майна, достовірно усвідомлюючи, що його дії носять протиправний характер, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, впевнившись у відсутності поблизу сторонніх осіб, діючи таємно, з метою незаконного власного збагачення, перебуваючи в кухні домоволодіння АДРЕСА_3 викрав мобільний телефон марки РОСО ХЗ Pro Phantom Black (темно-синього кольору), ІМЕІ 1: НОМЕР_21 ; ІМЕІ2: НОМЕР_22 ; серійний номер: НОМЕР_23 , після чого з викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_31 матеріальний збиток у розмірі 4523,33 гривень.

Дії ОСОБА_4 органами досудового розслідування кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Позиція обвинуваченого в суді.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину свою у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному а далі, в судовому засіданні після роз`яснення йому змісту ст.63 Конституції України, скористався правом не свідчити проти себе та в присутності захисника відмовився надавати покази у суді.

Потерпілі по даному кримінальному провадженню - ОСОБА_10 , ОСОБА_17 , ОСОБА_21 , ОСОБА_25 , ОСОБА_22 , ОСОБА_32 про час та місце розгляду даного кримінального провадження були сповіщені належним чином, на адресу суду кожен з них надали суду письмові заяви про розгляд даного кримінального провадження без їх участі.(а.с.130, 131, 132, 133, 134 т.1, а.с.47 т.2)

Суд, дослідивши інші докази у справі, прийшов до висновку, що вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому злочинів підтверджується дослідженими судом доказами, і впершу чергу показами допитаних в суді свідків.

Так свідок ОСОБА_33 суду показала, що її колишнє прізвище ОСОБА_34 , а з ОСОБА_35 її познайомив брат, вони спілкувалися і в грудні 2023 року ОСОБА_36 попросив її, щоб вона дала йому свою банківську картку, щоб йому на картку перерахували гроші 600 грн. В неї була картка банку «Аваль» і вона, не підозрюючи нічого, передала картку ОСОБА_4 , яку він їй повернув через два дні. Потім знову через деякий час попросив у неї картку і потім знову повернув. Ця картка у неї пенсійна і коли прийшла її пенсія на картку, вона не змогла її зняти і дізналася, що вона заблокована банком. Отримавши роздруківку по рахунку, вона побачила, там багато імен людей і перерахувань грошей на її картку, до яких вона не має жодного відношення. Ці кошти знімав з картки ОСОБА_4 , коли картка була у нього.

Допитана у справі свідок ОСОБА_9 суду показала, що ОСОБА_36 її знайомий, він товаришував з її чоловіком. Так ОСОБА_18 попросив у неї банківську картку, пояснивши, що йому мати та сестра повинні перерахувати гроші і у нього не має картки. Вона надала йому свою картку ОСОБА_37 , яку оформила в 2022 році. Картку вона дала на початку 2023 року і картка була деякий час у нього. Вона бачила через додаток до мобільного телефону, як в цей час на її картку приходили гроші, знімав їх з картки ОСОБА_18 . Потім він їй картку повернув, а через п`ять днів картку заблокував банк.

Крім показів свідків вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень підтверджена дослідженими судом письмовими доказами:

по епізодам за ч.2, 3 ст.190 КК України:

- заявами потерпілого ОСОБА_21 від 06.02.2023 року, потерпілої ОСОБА_25 від 24.02.2023 року, потерпілої ОСОБА_22 від 05.09.2023 року , потерпілого ОСОБА_10 від 0.09.2023 року, потерпілого ОСОБА_17 від 25.09.2023 року (а.с.117,118, 122,126-130,133, 138 т.2);

- протоколом огляду від 14.03.2023 року, відповідно до якого оглянуто інформацію на DVD+R , отриману на підставі ухвали слідчого судді в порядку тимчасового доступу до документів, які знаходяться у володінні ПрАТ «ВФ Україна» і під час якого виявлено інформацію щодо місцезнаходження абонента телефону НОМЕР_24 та телефону НОМЕР_25 АДРЕСА_3 ; (а.с.144-146 т.2)

- протоколом огляду від 16.03.2023 року, відповідно до якого оглянуто інформацію на DVD +R , отриману на підставі ухвали слідчого судді в порядку тимчасового доступу до документів, які знаходяться у володінні АТ «Райффайзен Банк» і під час якого виявлено документи, що свідчать про належність банківської картки свідку ОСОБА_38 ; (а.с.150, 151 т.2);

- заявою №СА10-RO-90282204 про відкриття та введення Поточного рахунку для виплат від 23.05.2021 року ОСОБА_16 (а.с.152 т.2);

- випискою із банківського рахунку ОСОБА_16 , емітованого в АТ «Райффайзен Банк», номер картки » № НОМЕР_5 , відповідно до якої наявні перекази на картку грошових коштів від потерпілого ОСОБА_21 в сумі 1500 грн 05.02.2023 року та потерпілої ОСОБА_22 в сумі 2000 грн, 6000 грн, 1500 грн, 1000 грн 17.02.2023 року(а.с.155 т.2);

- довідкою про гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_16 , копією її паспорта та копією свідоцтва про розірвання шлюбу. (а.с.156-159 т.2);

- історією по картковому рахунку ОСОБА_39 , відкритому в АТ «Райффайзен Банк», номер картки » № НОМЕР_5 , відповідно до якої наявні перекази на картку грошових коштів від потерпілого ОСОБА_21 в сумі 1500 грн 05.02.2023 року та потерпілої ОСОБА_22 в сумі 2000 грн, 6000 грн, 1500 грн, 1000 грн 17.02.2023 року, а також зняття цих коштів по картці (а.с.163 т.2);

- протоколом огляду від 26.05.2023 року з фототаблицями, відповідно до якого в присутності понятих слідчим Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області в присутності ОСОБА_4 оглянуто виданий ним добровільно мобільний телефон марки Huawei (ІМЕІ: НОМЕР_27 , ІМЕІ2: НОМЕР_28 ) з сім картками, банківську картку «А-Банку», які він використовував для вчинення злочинів (а.с.180 т.2);

- постановою про визнання предметів речовим доказом від 26.05.2023 року, згідно якої до матеріалів справи, в якості речових доказів було долучено мобільний телефон марки Huawei (ІМЕІ: НОМЕР_27 , ІМЕІ2: НОМЕР_28 ) з сім картками, банківську картку « ІНФОРМАЦІЯ_2 », на який накладено арешт ухвалою слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 29.05.2023 року та передано на зберігання до камери зберігання речових доказів Роздільнянського РВ ГУНП в Одеській області (а.с.188-192 т.2);

- протоколом огляду від 15.06.2023 року, відповідно до якого оглянуто інформацію на CD-R диску ALERUS , отриману на підставі ухвали слідчого судді в порядку тимчасового доступу до документів, які знаходяться у володінні ПРАТ «ВФ Україна» і під час якого виявлено інформацію щодо місцезнаходження абонента телефону НОМЕР_29 в АДРЕСА_4 ; (а.с.195-205 т.2)

- документами вилученими на підставі ухвали слідчого судді в порядку тимчасового доступу до документів, які знаходяться у володінні АТ КБ «Приватбанк» : -анкета опитувальник на ім`я ОСОБА_25 (а.с.211т.2); - заява про приєднанння до Умов та Правил надання банківських послуг від 04.01.2022 року ОСОБА_25 ; (а.с.214235 т.2): - фото ОСОБА_25 з карткою АТ «Приватбанк» (а.с.259 т.2); - випискою по карті ОСОБА_25 № НОМЕР_19 (а.с.241248 т.2);

- документами, вилученими на підставі ухвали слідчого судді в порядку тимчасового доступу до документів, які знаходяться у володінні АТ «Універсал Банк» : -анкета-заява на ім"я ОСОБА_40 (а.с.5 т.3); - копія паспорта ОСОБА_9 (а.с.6-8 т.3); - випискою по карті ОСОБА_9 № НОМЕР_6 , де відображені перекази з картки ОСОБА_41 (а.с.15-17 т.3);

-протоколом огляду від 31.08.2023 року з фототаблицями, відповідно до якого в присутності понятих слідчим Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області в присутності ОСОБА_9 оглянуто виданий нею добровільно мобільний телефон марки REDMI (а.с.17-33 т.3)

- постановою про визнання предмету речовим доказом від 18.08.2023 року, згідно якої до матеріалів справи, в якості речового доказу було долучено банківську картку АТ «Райффайзен банк» під номером № НОМЕР_30 , яка належить ОСОБА_42 , та на яку ухвалою слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 21.08.2023 року було накладено арешт . (а.с.101-103 т.3).

по епізоду за ч.4 ст.185 КК України ;

- заявою потерпілого ОСОБА_43 від 06.07.2023 року про крадіжку у нього мобільного телефону РОСО ХЗ Pro Phantom Black (темно-синього кольору)(а.с.35 т.3);

- протоколом огляду місця події від 06.07.2023 року, відповідно до якого слідчим СВ Роздільнянського РВ ГУНП в Одеській області оглянуто помешкання ОСОБА_43 по АДРЕСА_3 (а.с.36 т.3);

- заявою ОСОБА_43 від 07.07.2023 року, якою він видав співробітникам Роздільнянського РВ ГУНП в Одеській області коробку від мобільного телефону РОСО ХЗ Pro Phantom Black, яку повернуто йому за заявою від 07.07.2023 року (а.с.43, 47 т.3);

- протоколом огляду речей та документів від 07.07.2023 року , відповідно до якого оглянуто видану потерпілим ОСОБА_44 коробку від мобільного телефону РОСО ХЗ Pro Phantom Black (а.с.44 т.3);

- постановою про визнання предмету речовим доказом від 07.07.2023 року, відповідно до якої визнано у справі речовим доказом коробку від мобільного телефону РОСО ХЗ Pro Phantom Black. (а.с.48 т.3);

- постановою про визнання предмету речовим доказом від 07.07.2023 року, відповідно до якої визнано у справі речовим доказом - мобільний телефон РОСО ХЗ Pro Phantom Black, на який накладено арешт ухвалою слідчого судді від 11.07.2023 року (а.с.52, 54 т.3);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 12.07.2023 року , відповідно до якого свідок ОСОБА_45 серед пред`явлених їй фото для впізнання особи, яка перебувала у її помешканні в ніч з 28.06.2023 року на 29.06.2023 року, коли було викрадено мобільний телефон у ОСОБА_43 впізнала особу під номером №3 - ОСОБА_4 (а.с.56 т.3)

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 12.07.2023 року , відповідно до якого потерпілий ОСОБА_32 серед пред`явлених йому фото для впізнання особи, яка перебувала у помешканні ОСОБА_46 по АДРЕСА_3 в ніч з 28.06.2023 року на 29.06.2023 року, коли було викрадено мобільний телефон впізнав особу під номером №2 - ОСОБА_4 (а.с.60 т.3);

- висновком товарознавчої експертизи від 27.07.2023 року №СЕ-19,116-23/11311-ТВ , відповідно до якої вартість телефону РОСО ХЗ Pro Phantom Black складає 4523,33 грн (а.с.66-73 т.3);

- протоколом слідчого експерименту від 03.08.2023 року з даними про фіксацію даної слідчої дії на флеш-носієві , відповідно до якого ОСОБА_4 відтворив події та розповів як ним було викрадено телефон ОСОБА_43 із будинку ОСОБА_46 по АДРЕСА_3 (а.с.75, 85 т.3);

- протоколом огляду від 07.07.2023 року, відповідно до якого оглянуто мобільний телефон РОСО ХЗ Pro Phantom Black. (а.с.80-83 т.3).

- постановами про визнання предметів речовими доказами від 07.07.2023 року , відповідно до яких речовими доказами у справі визнано - коробку від мобільного телефону «РОСО ХЗ Pro» із зазначенням ІМЕІ1: НОМЕР_21 ; ІМЕІ2: НОМЕР_22 ; серійний номер: НОМЕР_23 , а також мобільний телефон марки РОСО ХЗ Pro темно-синього кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_21 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_22 ; серійний номер: НОМЕР_23 ; на який накладено арешт ухвалою слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 11.07.2023 року.(а.с.48-54)

Суд вважає, що дані докази в сукупності повно відтворюють обставини незаконного заволодіння обвинуваченим майном потерпілих, дані докази зібрані відповідно до норм КПК, а також є такими що в своїй сукупності повністю підтверджують вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, причетність до яких він не заперечував. Ці докази доповнюють один одного та у своїй сукупності разом з іншими доказами є достатніми для висновку про доведеність обвинувачення «поза розумним сумнівом».

Суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні вище зазначених кримінальних правопорушень, а його дії правильно кваліфіковані по епізодам незаконного заволодіння майном потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_17 . ОСОБА_21 - за ч.2 ст.190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, по епізодам незаконного заволодіння майном ОСОБА_22 , ОСОБА_25 - за ч.3 ст.190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), шляхом незаконних операцій з використанням електронно - обчислювальної техніки , вчинене повторно (стаття 190 КК України в редакції, чинній станом на момент події кримінального правопорушення 16.02.2023 року та 24.02.2023 року ), по епізоду незаконного заволодіння майном ОСОБА_43 за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

При вирішенні питання про призначення покарання, суд, відповідно до ст.65-67 КК України враховує ступень тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, наслідки кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Так обвинувачений ОСОБА_4 визнав вину у вчиненні всіх інкримінованих йому кримінальних правопорушень та щиро розкаявся у їх скоєнні, що є обставиною, що відповідно до ст.66 КК України пом`якшує для обвинуваченого покарання.

Обставиною, що обтяжує покарання для обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст.67 КК України , є вчинення ним злочинів за ч.2,3 ст.190 КК України в умовах воєнного стану.

В свою чергу не є обтяжуючою обставиною для обвинуваченого - вчинення злочинів повторно, як зазначено в обвинувальному акті, так як дана обставина є кваліфікуючою ознакою його дій за всіма статтями пред"явленого йому обвинувачення за ч.2,3 ст.190 та ч.4 ст.185 КК України.

Також при призначенні покарання суд враховує, що ОСОБА_4 раніше притягався до кримінальної відповідальності за злочини проти власності, звинувачується у вчиненні множинних епізодів незаконного заволодіння майном шахрайським способом, при цьому всі злочини вчинив за короткий проміжок часу в період запровадженого в Україні воєнного стану, тобто з метою полегшення вчинення кримінального правопорушення використав найбільш несприятливий для суспільства час, тяжкі обставини та умови, в яких опинилося суспільство, що свідчить про підвищений ступінь суспільної небезпеки злочинів, які він вчинив.

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання для обвинуваченого, особу винного, суд дійшов висновку, що справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів буде призначення йому покарання у виді позбавлення волі з його реальним відбуттям в місцях позбавлення волі.

Крім цього суд враховує, що обвинувачений дані злочини вчинив в період іспитового строку.

Так ОСОБА_4 28.09.2021 року вироком Роздільнянського районного суду Одеської області засуджений за ч.2 ст.289 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років і звільнений від відбування призначеного судом покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком 3 роки.(а.с.94 т.3)

Враховуючи дані обставини, при призначенні обвинуваченому покарання належить застосувати ст.71 КК України та призначити обвинуваченому покарання за сукупністю вироків, а саме за вироком у даній справі та вироком Роздільнянського районного суду Одеської області від 28.09.2021 року , при цьому з урахуванням обставин справи, суд вважає можливим частково приєднати до покарання за даним вироком, призначеним спочатку за сукупністю злочинів на підставі ст.70 КК України частину невідбутого покарання за вироком Роздільнянського районного суду Одеської області від 28.09.2021 року у виді 6(шести) місяців позбавлення волі і остаточно визначити покарання з його відбуванням в місцях позбавлення волі .

Призначене в такий спосіб покарання обвинуваченому ґрунтується на положеннях ст.50 та ст. 65 КК України, відповідає принципам справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, сприятиме його виправленню та перевихованню.

Відповідно строк відбуття покарання ОСОБА_4 належить відраховувати з 21.01.2024 року, з дня його затримання на підставі ухвали Роздільнянського районного суду Одеської області від 17.01.2024 року про надання дозволу на затримання обвинуваченого, що підтверджується наявним в матеріалах справи протоколом затримання (а.с.119, 123 т.1).

По справі накладено арешт на речові докази ухвалою слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 29.05.2023 року, а саме на речові докази мобільний телефон марки «Хуавей», банківську картку АТ «А-Банк» № НОМЕР_31 , сім-карту «Водафон» НОМЕР_1 , сім-карту «Водафон» НОМЕР_32 , сім-карту «Водафон» НОМЕР_33 , сім-карту «Лайфселл» НОМЕР_34 (а.с.190 т.2). Ухвалою слідчого судді від 21.08.2023 року накладено арешт на банківську картку АТ «Райффайзен банк» під номером № НОМЕР_30 , яка належить ОСОБА_47 ,(а.с.103 т.3) Ухвалою слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 11.07.2023 року накладено арешт на речові докази - мобільний телефон мобільний телефон марки РОСО ХЗ Pro темно-синього кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_21 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_22 ; серійний номер: НОМЕР_23 .(а.с.54 т.3) Дані арешти належить скасувати при винесенні вироку по справі.

Питання щодо речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Витрати на залучення експерта під час проведення досудового розслідування: згідно висновку експерта № СЕ-19/116-23/11311-ТВ складають - 956 гривень 00 копійок, які належить стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Керуючись ст.ст. 368, 369-371, 373-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 190, ч.4 ст.185 КК України і призначити йому покарання:

- за ч.2 ст.190 КК України - у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

- за ч.3 ст.190 КК України ( КК України в редакції станом на 24.02.2023 року) - у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки;

- за ч.4 ст.185 КК України - у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 до відбуття покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України до даного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Роздільнянського районного суду Одеської області від 28.09.2021 року у виді 6 (шести ) місяців позбавлення волі та за сукупністю вироків остаточно призначити ОСОБА_4 до відбуття покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців .

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 обчислювати - з 21 січня 2024 року .

Залишити засудженому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили запобіжний захід - у вигляді тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експертів в розмірі 956 грн.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 29.05.2023 року на майно: мобільний телефон марки «Huawei", банківську картку АТ «А-Банк» № НОМЕР_31 , сім-карту «Водафон» НОМЕР_1 , сім-карту «Водафон» НОМЕР_32 , сім-карту «Водафон» НОМЕР_33 , сім-карту «Лайфселл» НОМЕР_34 (а.с.192 т.2).

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 21.08.2023 року на банківську картку АТ «Райффайзен банк» під номером № НОМЕР_30 , яка належить ОСОБА_47 (а.с.103 т.3)

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 11.07.2023 року на мобільний телефон марки РОСОХЗ Pro темно-синього кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_21 ; ІМЕІ2: НОМЕР_22 ; серійний номер: НОМЕР_23 .(а.с.54 т.3)

Речові докази на а.с. 188,192 - мобільний телефон марки «Huawei », який зберігається в Роздільнянському ВП ГУНП в Одеській області, - повернути власниці ОСОБА_7 після набрання вироком законної сили, банківську картку АТ «А-Банк» № НОМЕР_31 , сім-карту «Водафон» НОМЕР_1 , сім-карту «Водафон» НОМЕР_32 , сім-карту «Водафон» НОМЕР_33 , сім-карту «Лайфселл» НОМЕР_34 - знищити після набрання вироком законної сили; а.с.52 т.3 - банківську картку АТ «Райффайзен банк» під номером № НОМЕР_30 , яка належить ОСОБА_47 - зберігати в матеріалах справи після набрання вироком законної сили; а.с.48 т.3 - коробку від мобільного телефону марки РОСОХЗ Pro вважати повернутою потерпілому ОСОБА_48 після набрання вироком законної сили за розпискою (а.с.47 т.3); мобільний телефон марки РОСОХЗ Pro темно-синього кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_21 ; ІМЕІ2: НОМЕР_22 ; серійний номер: НОМЕР_23 , який зберігається в Роздільнянському ВП ГУНП в Одеській області (а.с.74 т.3), - повернути власнику ОСОБА_49 після набрання вироком законної сили

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу через Роздільнянський районний суд Одеської області до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1