Справа № 740/6756/23
Провадження № 1-кп/740/108/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2024 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Ніжині об`єднане кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000486 від 28.07.2023 та за №0000705 від 16.11.2023 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Ядути, Борзнянського району Чернігівської області, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, маючого середню освіту, розлученого, маючого неповнолітню дитину, раніше судимого: 06.07.2023 Ніжинським міськрайонним судом за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді обмеження волі строком 1 рік, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.309 КК України,

за участю сторін судового провадження:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

встановив:

ОСОБА_6 , 28.07.2023 близько 10 год 30 хв перебуваючи неподалік залізничної станції «Ніфар», що по вулиці Березанська, в місті Ніжині, Чернігівської області, в чагарниках біля залізничної колії, незаконно придбав, а саме знайшов прозорий полімерний пакетик з пазовим замком, в якому знаходилася кристалоподібна речовина білого кольору, після чого, з метою незаконного зберігання психотропної речовини та її подальшого вживання, без мети збуту, почав її зберігати при собі до вилучення працівниками поліції.

28.07.2023 під час затримання в порядку ст.2982 КПК України об 11 год 28 хв, поблизу ПрАТ «Ніфар», що по вулиці Березанська, 108, в м. Ніжин, працівниками Ніжинського РВП ГУ НП в Чернігівській області у ОСОБА_3 вилучено полімерний пакетик з пазовим замком, в якому знаходилася кристалоподібна речовина білого кольору, що відповідно до висновку експерта містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якого заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), загальною масою 0,4405 г.

Згідно з переліком наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06 травня 2000 року, PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) віднесено до психотропних речовин, обіг яких заборонено.

ОСОБА_6 , 16.11.2023 близько 13 год 00 хв перебуваючи поблизу вул. Прилуцька в місті Ніжині, в лісосмузі, незаконно придбав, у формі так званої «закладки», прозорий полімерний пакетик, в якому знаходилася кристалоподібна речовина білого кольору, що містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якого заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), після чого, з особистих мотивів, з метою незаконного зберігання психотропної речовини та її подальшого вживання, без мети збуту, почав її зберігати при собі до вилучення працівниками поліції.

16.11.2023 під час затримання в порядку ст.2982 КПК України о 13 год 30 хв поблизу буд. АДРЕСА_2 , працівниками Ніжинського РВП ГУ НП в Чернігівській області у ОСОБА_3 вилучено полімерний пакетик, в якому знаходилася кристалоподібна речовина білого кольору, що відповідно до висновку експерта містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) загальною масою 0,2130 г.

Згідно з переліком наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06 травня 2000 року, PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) віднесено до психотропних речовин, обіг яких заборонено.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні вину у вчиненні злочинів за пред`явленим обвинуваченням визнав повністю, правову кваліфікацію своїх дій та фактичні обставини справ не оспорював та показав, що дійсно 28.07.2023 у чагарниках біля залізничної колії та 16.11.2023 поблизу вул. Прилуцькій у м. Ніжині знайшов «закладки» з психотропною речовиною, яку мав намір вживати. Зазначив, що у вчиненому розкаявся, зробив для себе висновки, більше не вживає заборонені речовини та просив суворо не карати, застосувати ст.69 КК України та не позбавляти його волі.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити та порядок їх дослідження, враховуючи, що обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненому, ніхто з учасників судового провадження не піддає сумніву й не оспорює фактичні обставини викладені в обвинувальних актах, а також доведеність винуватості обвинуваченого та кваліфікацію його дій, вірно розуміють зміст цих обставин, в суду немає сумнівів у добровільності їх позицій, роз`яснивши учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують його особу, досудової доповіді органу пробації, а також процесуальних рішень прийнятих в ході досудового розслідування.

Суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали об`єднаного кримінального провадження в обсязі, узгодженому сторонами кримінального провадження, дійшов висновку, що показання ОСОБА_3 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин вчинених кримінальних правопорушень, добровільності та істинності його позиції, а інкриміновані обвинуваченому діяння доведені у повному обсязі.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковано за ч.2 ст.309 КК України, як незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту, вчиненого протягом року після засудження за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно із ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад кримінального правопорушення та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

З огляду на викладене, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує тяжкість вчинених ним кримінальних правопорушень, які з урахуванням положень ст.12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, характер та ступінь суспільної небезпеки кримінальних правопорушень, мету вчинення суспільно небезпечних дій, зокрема бажання набути психотропну речовину для власного споживання, відсутність обтяжуючих покарання обставин, наявність пом`якшуючих обставини, якими суд визнає щире каяття обвинуваченого, активне сприяння ним у розкритті кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, який раніше судимий за вчинення кримінального правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, новий злочин вчинив під час іспитового строку, відсутність негативних характеристик за місцем проживання, на обліку в лікарів-нарколога та -психіатра не перебуває. Згідно досудової доповіді органу пробації ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий, ризик небезпеки для суспільства, утому числі для окремих осіб оцінюється як середній.

Беручи до уваги наведене, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у межах санкції ч.2 ст.309 КК України у виді позбавлення волі.

Водночас наявність кількох пом`якшуючих покарання обставин, а також відсутність обтяжуючих покарання обставин, співпраця обвинуваченого зі слідством, неперешкоджання проведенню досудового розслідування і сприяння такому вказують на доцільність призначення обвинуваченому покарання на рівні мінімальної межі для визначеного виду покарання у санкції ч.2 ст.309 КК України, а саме у виді одного року позбавлення волі.

З огляду на вимоги ч.2 ст.65 КК України визначена даним вироком міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних проступків та злочинів.

Водночас неефективність раніше визначеного обвинуваченому згідно вироку Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 06.07.2023 іспитового строку, під час якого ОСОБА_3 скоїв нове кримінальне правопорушення, вказує на те, що обрану судом міру покарання у виді позбавлення волі останньому слід відбувати реально. Підстави для застосування положень ст.69 КК України відсутні.

При цьому, суд враховує, що відповідно до положень ч.1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. У даному випадку, будучи засудженим вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 06.07.2023 за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік із звільненням на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком тривалістю 1 рік, 28.07.2023, тобто під час дії іспитового строку, ОСОБА_3 вчинив нове кримінальне правопорушення, передбачене ст.309 КК України. Отже, до покарання, призначеного ОСОБА_3 за новим злочином, підлягає приєднанню повністю або частково невідбуте покарання, призначене попереднім вироком.

Таким чином, невідбутим покаранням за вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 06.07.2023 слід вважати покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

З урахуванням обставин справи, повного визнання вини обвинуваченим, готовності останнього понести покарання за скоєне, наявності кількох пом`якшуючих обставин, суд вважає, що до нового покарання ОСОБА_3 на підставі ст.71 КК України слід частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Беручи до уваги, що попереднє покарання визначене у вироку Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 06.07.2023 у виді обмеження волі, а нове покарання у новому вироку призначено у виді позбавлення волі, для потреб застосування ст.71 КК України покарання у виді обмеження волі підлягає переведенню у позбавлення волі з урахуванням співвідношення, визначеного п.1 ч.1 ст.72 КК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 під час досудового розслідування та протягом судового розгляду не обирався і підстав для його обрання немає.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.

Відповідно до ст.124 КПК України витрати на проведення експертиз підлягають стягненню з обвинуваченого.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Підстав для застосування правових приписів ст.174 КПК України немає.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373, 374 КПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.309 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України ОСОБА_3 призначити остаточне покарання за сукупністю вироків частково приєднавши до покарання призначеного цим вироком, невідбуту частину покарання за вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 06.07.2023, застосувавши правила п.1 ч.1 ст.72 КК України, у виді 2 (двох) місяців позбавлення волі та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 2 (два) місяці.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи в сумі 2 151 грн (дві тисячі сто п`ятдесят одна грн.

Речові докази, після набрання вироком законної сили - речовина PVP, що знаходиться у спецпакетах №№5464288, 5463997 та передана на зберігання у камеру зберігання речових доказів Ніжинського РУП ГУНП у Чернігівській області - знищити.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1