Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/289/24
Провадження № 1-і/553/2/2024
У Х В А Л А

Іменем України

03.04.2024м. Полтава

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , представника потерпілого ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України ОСОБА_6 по кримінальному провадженню №0000629 від 11.12.2023 року,

ВСТАНОВИВ:

Ленінським районним судом м. Полтави під головуванням судді ОСОБА_8 здійснюється судовий розгляд матеріалів кримінального провадження №0000629 від 11.12.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України.

03.04.2024 року до Ленінського районного суду м. Полтави надійшло клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу вмотивоване тим, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, та на даний час продовжують існування ризики, передбачені п.1,3.5 ч.1 ст.177 КПК України, та неможливість застосування інших більш м`яких заходів для запобігання зазначеним ризикам.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Потерпілий та його представник в судовому засіданні не заперечували проти продовження запобіжного заходу у виглядів тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 .

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні просив змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на більш м`який, у нього не має наміру впливати на потерпілого, та перебуваючи на волі, він зміг би скоріше відшкодувати потерпілому завдану шкоду.

Захисник в судовому засіданні проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 заперечила, просила змінити на більш м`який, оскільки прокурором не доведено, що інші більш м`які заходу будуть недостатні для запобігання зазначеним ризикам, домашній арешт із носінням електронного засобу контролю буде достатнім для запобігання ризикам, встановленим ст.177 КПК України. просить врахувати, що обвинувачений є особою молодого віку, має постійне місце мешкання.

Суддя, вислухавши думки учасників судового засідання приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Відповідно до ч.4 ст.331 КПК України, у разі закінчення строку дії ухвали суду про тримання під вартою та неможливості розгляду судом питання про продовження строку тримання під вартою в умовах воєнного стану продовження строку тримання під вартою здійснюється у порядку, встановленому статтею 615 цього Кодексу.

Відповідно до ч.6 ст.615 КПК України, у разі закінчення строку дії ухвали суду про тримання під вартою та неможливості розгляду судом питання про продовження строку тримання під вартою в установленому цим Кодексом порядку обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою вважається продовженим до вирішення відповідного питання судом, але не більше ніж на два місяці.

Відповідно до абз.5 п. 20-5 Перехідних положень КПК України, у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Дане клопотання відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.04.2024 року передано на розгляд судді Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 .

В судовому засіданні суддею встановлено, що ухвалою Ленінського районного суду м. Полтава від 06.02.2024 року в підготовчому судовому засіданні продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на 60 днів, а саме з 06.02.2004 року по 05.04.2024 року включно.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 05.03.2024 року, підготовче провадження закінчено та призначено судовий розгляд матеріалів кримінального провадження №0000629 від 11.12.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з положеннями ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, суд зобов`язаний оцінити, в тому числі вагомість доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, розмір майнової шкоди, а також дані, що характеризують особу обвинуваченого.

Як зазначено у ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

З обвинувального акту вбачається: ОСОБА_6 в силу ст.89 КК України не судимий, офіційно не працевлаштований, не одружений, відносно обвинуваченого Ленінським районним судом м. Полтави здійснюється інше судове провадження за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.190, ч.4 ст.185 КК України, у даному кримінальному провадженні ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину проти власності, із застосуванням насильства відносно потерпілого, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років із конфіскацією майна, у зв`язку із чим до обвинуваченого відповідно до ч.2 ст.183 КК України може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте подекуди таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. При цьому ризик втечі оцінюється у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

При вирішенні питання про продовження щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суддя вважає встановленою наявність існування ризиків, передбачених пунктами 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування від суду, оскільки усвідомивши, яке покарання йому загрожує, обвинувачений може переховуватися від суду та незаконно впливи на потерпілого та свідків по кримінальному провадженні, які на даний час не допитані судом та відомі обвинуваченому; вчинити інші кримінальні правопорушення корисливої спрямованості, оскільки обвинувачений не має постійного джерела доходів, міцних соціальних зв`язків, та на даний час обвинувачується у вчиненні інших корисливих злочинах.

Крім того, підозра є обґрунтована, оскільки на даний час змінилася на обвинувачення, тобто твердження про вчинення ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, висунуте в порядку, встановленому КПК України.

Отже, з врахуванням тяжкості злочину, який відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, а також враховуючи суспільну небезпеку кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, яке належить до найбільш небезпечних корисливо-насильницьких злочинів, врахувавши стан здоров`я та вік обвинуваченого, наявність обвинувачення у вчиненні інших корисливих злочинах, суддя вважає, що інші більш м`які запобіжні заходи будуть недостатні для запобігання ризикам, передбаченим п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, та є необхідність у продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого на 60 днів для судового розгляду.

Дані ризики не зникли та не зменшилися, оскільки судовий розгляд не розпочатий, потерпілий, свідки, обвинувачений не допитувалися, докази судом не досліджувалися. Нових, суттєвих обставин, які б давали підставу для зміни запобіжного заходу суду не надано.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства.

Суддя, при постановленні даної ухвали, керуючись ч.4 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, про які зазначено вище, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні при продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки обвинуваченому інкримінується особливо тяжкий злочин, із застосуванням насильства відносно потерпілого.

Керуючись ст.ст.178,194,197,199,315,331,350,372 КПК України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , - задовольнити.

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Полтавська установа виконання покарань (№23)» відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, по кримінальному провадженню №0000629 від 11.12.2023 року, строком на 60 днів, тобто з 03.04.2024 року по 01.06.2024 року включно, без визначення розміру застави.

Ухвалу про продовження запобіжного заходу може бути оскаржено безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Копію ухвали вручити сторонам кримінального провадження та надіслати до Державної установи «Полтавська установа виконання покарань (№23)», для організації її виконання.

Повний текст ухвали складено та проголошено 05.04.2024 о 09.00 годині.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_1