Справа № 127/5932/24
Провадження № 1-кп/127/163/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2024 місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.02.2024 за № 0000035, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , із середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , раніше судимого:

17.12.1999 Замостянським районним судом м. Вінниці за ч. 3 ст. 81 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки;

06.09.2000 Замостянським районним судом м. Вінниці від за ч. 2 ст. 143 КК України (в редакції 1960 року), на підставі ст. 43 КК України (в редакції 1960 року), до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців. Звільнений 20.07.2001 умовно-достроково з невідбутим строком покарання 2 роки 3 місяці 7 днів;

14.08.2003 Замостянським районним судом м. Вінниці за ч. 3 ст. 185 КК України, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 7 місяців 29 днів;

16.05.2007 Апеляційним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 187 КК України, на підставі ст. 69 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців з конфіскацією майна;

29.12.2016 Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді арешту на строк 4 місяці;

22.03.2018 Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. Звільнений 05.11.2018 по відбуттю строку покарання;

28.04.2022 Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. Звільнений 01.09.2023 по відбуттю строку покарання;

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України,-

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання без мети збуту особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено, діючи умисно, всупереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», 01.02.2024 року приблизно о 15 год. 00 хв., перебуваючи на вул. Батозькій у м. Вінниці, на землі помітив прозорий поліетиленовий пакет із застібкою з кристалоподібною речовиною, піднявши та оглянувши вміст пакета, ОСОБА_3 переконався, що речовина в пакеті є психотропною речовиною PVP, помістив його у правий боковий карман верхнього одягу, таким чином незаконно придбав особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, - PVP, яку незаконно зберігав при собі без мети збуту.

У подальшому ОСОБА_3 , реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне зберігання психотропної речовини без мети збуту, зберігаючи при собі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, - PVP, 01.02.2024 року приблизно о 15 год. 30 хв., перебуваючи неподалік автозаправної станції на АДРЕСА_3 , був зупинений працівниками відділу поліції №2 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області та на запитання про наявність при собі заборонених речей, усвідомлюючи, що його дії спрямовані на незаконне зберігання психотропної речовини будуть викриті працівниками поліції, повідомив, що у нього при собі наявна психотропна речовина PVP. Під час огляду місця події 01.02.2024 в період часу з 16 год. 05 хв. по 16 год. 08 хв. на АДРЕСА_3 , в присутності двох понятих, ОСОБА_3 добровільно видав із правого бокового карману верхнього одягу поліетиленовий пакет із кристалоподібною речовиною.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/102-24/2098-НЗПРАП від 06.02.2024, в наданій на експертизу речовині масою 0,9783 г міститься особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено, - PVP, масою 0,7335 г.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у вчиненні кримінального проступку визнав та показав, що дійсно вчинив даний кримінальний проступок за вказаних в обвинувальному акті обставин. У вчиненому щиро кається, жалкує про вчинене та завіряє суд, що подібне більше не повториться, просить суворо його не карати.

Суд, у порядку ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України, врахувавши, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому суд з`ясував, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, судом також роз`яснено учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

А тому, крім допиту обвинуваченого, інші докази, за погодженням з учасниками судового провадження, не досліджувалися, за винятком документів, які стосуються особи обвинуваченого та характеризуючих його даних, заходів забезпечення кримінального провадження, процесуальних витрат та речових доказів.

Допитавши обвинуваченого, який визнав себе винним та добровільно повідомив суду обставини вчинення кримінального проступку, а також дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши виступи учасників судового провадження в дебатах та останнє слово обвинуваченого, суд дійшов таких висновків.

Показання обвинуваченого, є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, а тому не викликають у суду сумнівів щодо правильності розуміння обвинуваченим обставин кримінального проступку, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

А тому суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України, як незаконне придбання, зберігання психотропних речовин без мети збуту.

Призначаючи обвинуваченому покарання суд, відповідно до вимог статей 50, 65-67 Кримінального кодексу України щодо загальних засад призначення покарання, враховує положення ст. 12 Кримінального кодексу України, фактичні обставини кримінального провадження, особу обвинуваченого, який раніше судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, непрацевлаштований, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Крім того, при призначенні покарання суд враховує відношення обвинуваченого до своїх дій, а саме те, що у вчиненому він щиро кається та завіряє суд, що подібне більше не повториться.

Обставиною, яка, згідно ст. 66 Кримінального кодексу України, пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.

Обставин, які, згідно ст. 67 Кримінального кодексу України, обтяжують покарання, судом, з урахуванням положень ст. 337 КПК України, не встановлено.

Суд зазначає, що згідно положень статей 50, 65 Кримінального кодексу України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно положень ст. 75 Кримінального кодексу України якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Вирішуючи питання про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 Кримінального кодексу України, суд враховує тяжкість вчиненого кримінального проступку, особу обвинуваченого та обставини кримінального провадження, дотримуючись при цьому загальних принципів, встановлених законом, щодо призначення покарання.

Під час судового провадження встановлено, що обвинувачений непрацевлаштований, неодружений, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, у вчиненому щиро кається та завіряє суд, що подібне більше не повториться.

Суд вважає, що викладені обставини дають підстави вважати можливим виправлення обвинуваченого без реального відбування покарання.

Враховуючи викладене, керуючись принципами гуманності, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого та запобігання новим кримінальним правопорушенням, суд дійшов висновку, що покаранням справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України із звільненням від відбування покарання, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені згідно ч. 1 ст. 76 Кримінального кодексу України обов`язки.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не застосовувався.

Арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 06.02.2024 року, на поліетиленовий пакет із кристалоподібною речовиною, слід скасувати, оскільки в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

На підставі ст. 124 Кримінального процесуального кодексу України слід стягнути з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати, а саме, документально підтверджені витрати на залучення експерта: висновок експерта № СЕ-19/102-24/2098-НЗПРАП від 06.02.2024 року в розмірі 3 029 грн. 12 коп.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 50, 65-67, 309 Кримінального кодексу України, ст. ст. 100, 124, 174, 349, 368-371, 373-374, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України (в редакції на час вчинення кримінального проступку), та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені обов`язки.

Згідно п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк обчислювати з моменту проголошення вироку суду.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати, а саме, документально підтверджені витрати на залучення експерта в розмірі 3 029 (три тисячі двадцять дев`ять) грн. 12 коп.

Арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 06.02.2024 року, на поліетиленовий пакет із кристалоподібною речовиною - скасувати.

Речовий доказ у кримінальному провадженні особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, - PVP, масою 0,7335 г, яка, відповідно до постанов про визнання речовим доказом від 02.02.2024, 06.02.2024 та квитанції №1091, передана до камери зберігання речових доказів відділу поліції № 2 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області, - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя