Справа № 650/2183/24
провадження № 1-кп/650/378/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2024 року Великоолександрівський районний суд Херсонської області,

у складі головуючого ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження в селищі Велика Олександрівка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000068 від 23 квітня 2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Велика Олександрівка Великоолександрівського району Херсонської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не маючого на утриманні малолітніх дітей, офіційно не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в порядку статті 89 КК України,

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених частиною першою статті 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 22 квітня 2024 року близько 18:00 години, перебуваючи в приміщенні облаштованому під кухонну кімнату будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, на ґрунті раптово виниклого конфлікту, який виник під час спілкування зі своєю сестрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з особистих мотивів, з метою заподіяння тілесних ушкоджень іншій особі, умисно, тримаючи у правій руці металеву кочергу, наніс нею три удари в район голови ОСОБА_4 , в результаті чого заподіяв останній тілесні ушкодження у вигляді забійної рани голови (права скронева область), які згідно з висновком судово-медичної експертизи відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Зазначені дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за частиною першою статті 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Крім того він же, 22 квітня 2024 року близько 18:00 години, перебуваючи в приміщенні облаштованому під кухонну кімнату будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, на ґрунті раптово виниклого конфлікту, який виник під час спілкування зі своєю племінницею ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з особистих мотивів, з метою заподіяння тілесних ушкоджень іншій особі, умисно, тримаючи у правій руці металеву кочергу, наніс нею один удар в район обличчя ОСОБА_5 , в результаті чого заподіяв останній тілесні ушкодження у вигляді синця в області лоба зліва, які згідно з висновком судово-медичної експертизи відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Зазначені дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за частиною першою статті 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Прокурор звернувся до суду із клопотанням про розгляд зазначеного обвинувального акта у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, оскільки під час досудового розслідування встановлено, що підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, а потерпілі не заперечили проти такого розгляду.

До обвинувального акта додано письмову заяву обвинуваченого, яка складена в присутності захисника ОСОБА_6 , в якій обвинувачений зазначив, що: свою винуватість у вчиненні кримінальних проступків, передбачених частиною першою статті 125 КК України, він беззаперечно визнає; йому роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, вони йому зрозумілі, він згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами; йому роз`яснено та він зрозумів, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини; він згоден на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

У вказаній заяві захисником підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості обвинуваченим, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

До обвинувального акта також додано письмові заяви потерпілих: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , в яких вони зазначили, що: їм роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, вони їм зрозумілі, вони згодні із встановленими досудовим розслідуванням обставинами; їм роз`яснено та вони зрозуміли, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку вони будуть позбавлені права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини; вони згодні на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Положеннями частин другої та третьої статті 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими КПК України, з урахуванням положень параграфа 1 Глави 30.

Із вказаних обставин, а також матеріалів кримінального провадження суд встановив, що прокурор впевнився у добровільності згоди обвинуваченого та потерпілих на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні та у суду відповідний факт не викликає сумніву.

З матеріалів кримінального провадження, зокрема, протоколу допиту ОСОБА_3 та протоколу проведення слідчого експерименту, встановлено, що вони засвідчують беззаперечне визнання останнім своєї винуватості.

З огляду на вказані обставини учасники кримінального провадження не викликалися, докази у судовому засіданні не досліджувалися.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних проступків, передбачених частиною першою статті 125 КК України є об`єктивно доведеною поза розумним сумнівом.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 за двома епізодами слід кваліфікувати за частиною першою статті 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами статей 65-67 КК України, роз`ясненнями, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», та враховує позицію Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання, як втручання держави в приватне життя особи, повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, воно має бути законним, тобто несвавільним, пропорційним, тобто не становити надмірного тягаря для особи, виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених ним кримінальних правопорушень, які належать до кримінальних проступків, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується негативно, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працює, на обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра не перебуває, не є депутатом, на обліку в ДУ «Центр пробації» не перебуває.

До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

До обставин, що обтяжують покарання, суд відносить: вчинення кримінального правопорушення щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, а також вчинення кримінального правопорушення у присутності дитини.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень можливо досягти шляхом призначення йому покарання, найменш суворого за видом з числа передбачених санкцією частини першої статті 125 КК України, втім у максимальному його розмірі, - у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Таке покарання, на думку суду, є справедливим і достатнім, а також відповідатиме його меті.

Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню не застосовувався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений, судові витрати відсутні.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Керуючись статтями 369-371, 373, 374, 376, 381-382 КПК України, Великоолександрівський районний суд Херсонської області

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить суму в розмірі 850 грн.

Речовий доказ: металеву кочергу знищити.

Відповідно до частини четвертої статті 382 КПК України копію вироку суду не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати всім учасникам судового провадження.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Вирок суду може бути оскаржений до Херсонського апеляційного суду через Великоолександрівський районний суд Херсонської області протягом тридцяти днів з дня отримання його копії, з урахуванням особливостей, передбачених частиною першою статті 394 КПК України.

Роз`яснити учасникам судового провадження, що вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 і 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Суддя: _______________ ОСОБА_1