КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-кп/824/1811/2024 Головуючий у суді першої інстанції - ОСОБА_1
№ 759/3333/23
Категорія КК: ч. 1 ст. 309 Доповідач в апеляційній інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду

в складі: головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -

У С Т А Н О В И Л А:

Вироком Святошинського районного суду м. Києва від 24 лютого 2023 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначено покарання у виді 1 року обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням, іспитовий строк 1 рік та покладено на нього обов`язки, передбачених п. 1, 2 ч. 1, п. 2. 4 ч. 3 ст. 76 КК України.

Вирішено питання з речовими доказами та процесуальними витратами в кримінальному провадженні.

Цим вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у тому, що він 09.01.2023, приблизно о 09 годині, за допомогою Інтернет ресурсів, використовуючи додаток «Telegram» на сайті «Груд» домовився з невстановленою особою про придбання наркотичного засобу для особистого вживання, та здійснив оплату шляхом переказу коштів в сумі 550 грн. на вказаний картковий рахунок, номер якого не зберігся. В подальшому, ОСОБА_7 , діючи за вказівкою зазначеної невстановленої особи, 09.01.2023, у денний час прибув до прилеглої території буд. АДРЕСА_2 , де з указаного місця забрав залишений в схованці-«закладці» згорток фольги із вмістом кристалоподібної речовини білого кольору, наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), маса в речовині становить 0,256 г., який залишив при собі, чим незаконно його придбав та зберігав, без мети збуту.

09.01.2023 приблизно о 13 год. 15 хв., перебуваючи біля будинку № 13 по просп. Леся Курбаса в м. Києві, ОСОБА_7 був викритий працівниками поліції, яким добровільно видав для подальшого вилучення згорток фольги із вмістом кристалоподібної речовини білого кольору, масою 0,256 г. клейку стрічку.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_8 , не оспорюючи фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення та правильність правової кваліфікації дій обвинуваченого, просить вказаний вирок скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості.

Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 року обмеження волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України вирок Святошинського районного суду м. Києва від 20.02.2023 виконувати самостійно.

Просить дослідити вирок Святошинського районного суду м. Києва від 20.02.2023.

В обґрунтування своїх вимог прокурор зазначає, що суд при ухваленні оскаржуваного вироку не врахував вирок Святошинського районного суду м. Києва від 20.02.2023, яким ОСОБА_7 було засуджено за вчинення 15.12.2022 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України. Також суд всупереч вимогам ст. 70 КК України, в резолютивній частині вироку, не послався на відповідні норми ч. 4 ст. 70 КК України.

Зазначає, що обвинувачений ОСОБА_7 належних висновків не зробив, на шлях виправлення не став, до ухвалення вироку знову 09.01.2023 вчинив аналогічне кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 309 КК України. Також судом залишено поза увагою дані про відсутність у обвинуваченого стійких соціальних зв`язків, постійного місця роботи, а також те, що останній неодружений. Тому, прокурор вважає, що суд неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, а саме помилково застосував ст. 75 КК України, та призначив занадто м`яке покарання.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, пояснення обвинуваченого, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, провівши судові дебати, вислухавши останнє слово обвинуваченого, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судовий розгляд в кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 здійснено в порядку ст. 381, ст. 382 КПК України, винність останнього у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України в апеляційній скарзі не заперечується.

Відповідно до 65 КК України суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ст. 75 КК України якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

За правилами ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Так, при призначенні обвинуваченому покарання судом належним чином враховані положення вказаний статтей закону України про кримінальну відповідальність з урахуванням даних матеріалів дізнання.

З вимоги про судимість ОСОБА_7 , яка міститься в матеріалах судового провадження від 12.01.2023 вбачається, що ОСОБА_7 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, останній раз був судимий вироком Святошинського районного суду м. Києва від 24.03.2020 за ч. 1 ст. 263 КК України із застосуванням ст. 75 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, з іспитовим строком на 1 рік. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 19.04.2021 ОСОБА_7 звільнено від призначеного покарання за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 24.03.2020. Даних про те, що ОСОБА_7 вчинив інше кримінальне правопорушення 15.12.2022 та притягується до кримінальної відповідальності матеріали судового провадження не містять. Так само матеріали судового провадження не містять копії вироку Святошинського районного суду м Києва від 20.02.2023, який, на думку прокурора, повинен був врахувати суд першої інстанції при призначенні ОСОБА_7 покарання. Долучена прокурором до апеляційної скарги ксерокопія вироку Святошинського районного суду м. Києва від 20.03.2023, не засвідчена належним чином, не містить вказівки про набрання ним законної сили. Враховуючи викладене, а також вимоги ч. 3 ст. 302, ст. 381 КПК України, колегія суддів вважає, що підстав для скасування вироку суду першої інстанції та ухвалення нового вироку у зв`язку з необхідністю застосування ч. 4 ст. 70 КК України, немає.

Всупереч доводам апеляційної скарги прокурора, суд, при призначенні ОСОБА_7 покарання належним чином врахував ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, яке належить до проступків, негативне ставлення ОСОБА_7 до скоєного, засудження своєї поведінки, яке він підтримав під час апеляційного розгляду. Враховано судом і дані про особу обвинуваченого, який в силу ст. 89 КК України вважається не судимим, у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, не працює. Обґрунтовано, на думку колегії суддів, враховано судом першої інстанції ОСОБА_7 в якості обставини, що пом`якшує покарання, згідно ст. 66 КК України, щире каяття. Враховано судом і відсутність обставин, які обтяжують покарання.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що зазначені обставини істотно знижують ступінь тяжкості скоєного кримінального проступку ОСОБА_7 та свідчать про можливість його виправлення без ізоляції від суспільства. Тому суд правильно застосував ст. 75 КК України, звільнивши ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням.

З цих-же підстав колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги прокурора про те, що суд першої інстанції, при призначенні покарання ОСОБА_7 не взяв до уваги обставини, які йому не були відомі, а тому призначив м`яке покарання.

Виходячи з наведеного, апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, оскільки доводи, що в ній викладені, не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.

Тому, вирок Святошинського районного суду м. Києва від 24 лютого 2023 року, яким ОСОБА_7 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України, підлягає залишенню без зміни.

Керуючись ст. 376, ст. 404, ст. 405, ст. 407, ст. 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Святошинського районного суду м. Києва від 24 лютого 2023 року, яким ОСОБА_7 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України, - без зміни.

Ухвала Київського апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржений в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяця з дня її проголошення.

С у д д і :

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 11-кп/824/1811/2024 Головуючий у суді першої інстанції - ОСОБА_1

№ 759/3333/23

Категорія КК: ч. 1 ст. 309 Доповідач в апеляційній інстанції - ОСОБА_2

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду

в складі: головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -

У С Т А Н О В И Л А:

Приймаючи до уваги те, що складання ухвали вимагає значного часу, колегія суддів вважає за можливе обмежитися складанням і оголошенням лише резолютивної її частини.

Керуючись ст. 376, ст. 404, ст. 405, ст. 407, ст. 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Святошинського районного суду м. Києва від 24 лютого 2023 року, яким ОСОБА_7 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України, - без зміни.

Ухвала Київського апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржений в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяця з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголосити 12 лютого 2024 року о 09 годині 30 хвилин.

С у д д і :

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4