Дата документу 01.03.2024Справа № 554/1186/24
Провадження № 1-кс/554/2926/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.03. 2024 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Полтави клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів, скоєних у сфері транспорту слідчого управління ГУНП в Полтавській області майора поліції ОСОБА_6 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000118 від 04.02.2024, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 135, ч. 2 ст. 286 КК України про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до суду із зазначеним клопотанням, в обґрунтування якого зазначав, що на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 24 від 25.02.2022 старшого солдата за мобілізацією ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та призначено на посаду старшого стрільця стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти військової частини.

На підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 120 від 30.04.2023 старшого солдата ОСОБА_4 призначено на посаду старшого стрільця-оператора стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти військової частини.

Будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, старший солдат ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України, в разі виявлення правопорушення військовослужбовцем, які містять ознаки кримінального правопорушення, про вказаний факт негайно повідомити командира та утримувати інших військовослужбовців від вчинення кримінальних правопорушень, неухильно виконувати віддані усні та письмові накази командира у зазначений термін та інших.

Однак, в порушення вимог вищезазначених нормативних актів старший солдат ОСОБА_4 діючи необережно, вчинив кримінальне правопорушення проти безпеки руху та експлуатації транспорту.

Так, ОСОБА_4 , 4 лютого 2024 року приблизно о 15 год. 30 хв., керуючи власним автомобілем марки ВАЗ 2106 д.н.з НОМЕР_2 , рухався у селі Великі Сорочинці Миргородського району Полтавської області по вулиці Ціолковського у напрямку вулиці Кобзаря Кравченка.

Перед перехрестям з вулицею Лебедівська у селі Великі Сорочинці Миргородського району ОСОБА_4 , не переконавшись в тому, що на проїжджій частині немає перешкод для руху, в тому числі і велосипедиста, якого він міг завчасно виявити, і своєчасно прийняти заходи для запобігання ДТП, не зменшив швидкість руху транспортного засобу, аж до його повної зупинки, а продовжив рух та скоїв наїзд на велосипедиста ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався по проїзній частині дороги у зустрічному напрямку відносно руху автомобіля.

У результаті недотримання водієм ОСОБА_4 п. 12.3. Правил дорожнього руху України, а в подальшому наїзду на велосипедиста ОСОБА_7 , останній згідно лікарського свідоцтва № 26 від 05.02.2024 отримав тупу травму голови з переломом кісток черепу та крововиливом у мозок, що призвело до його смерті.

Причиною дорожньо-транспортної пригоди та наслідків, що перебувають у причинному зв`язку з виникнення даної пригоди, згідно висновку судової інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/117-24/3195-ІТ від 26.02.2024, стало

Порушення п. 12.3. «Правил дорожнього руху України» з боку водія ОСОБА_4 , згідно з яким:

п. 12.3. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Порушення вказаних вимог ПДР України водієм ОСОБА_4 з технічної точки зору знаходилися у причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та наслідками у вигляді спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 та смерті останнього.

ОСОБА_4 мав технічну можливість уникнути дорожньо-транспортної пригоди, а саме міг зупинити керований ним транспортний засіб шляхом екстреного гальмування та уникнути наїзду на велосипедиста, для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру, які б не дозволили йому виконати вимоги вищевказаних норм ПДР України.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Окрім того, безпосередньо після вчинення дорожньо-транспортної пригоди, тобто 04.02.2024, після 15.30 год., перебуваючи на перехресті вулиць Ціолковського з вулицею Лебедівська у селі Великі Сорочинці Миргородського району Полтавської області, ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що він скоїв наїзд на велосипедиста ОСОБА_7 , тим самим поставивши його в небезпечний для життя стан, маючи можливість для надання допомоги, не виконав свого громадянського обов`язку, що покладав на нього закон і загальновизнані норми моралі: не переконався, чи потребує потерпілий допомоги, не викликав карету швидкої допомоги, не відвіз потерпілого до найближчого лікувального закладу, а умисно залишив його у небезпеці, зникнувши з місця пригоди, тим самим порушивши і вимоги п.п. г, ґ п. 2.10 Правил дорожнього руху України.

Своїми умисними діями, що виразилися у завідомому залишенні без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, якщо той, хто залишив особу без допомоги, сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 135 КК України.

У вчиненні кримінальних правопорушень підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Великі Сорочинці Миргородського району Полтавської області, українець, громадянин України, не одружений, маючий на утриманні малолітню доньку, що перебуває на посаді старшого стрільця-оператора 3 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 НОМЕР_3 батальйону територіальної оборони Збройних сил України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , не судимий.

Підозра ОСОБА_4 , у вчиненні даних кримінальних правопорушень підтверджується зібраними доказами: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 04.02.2024, протоколом обшуку від 04.02.2024 протоколом огляду місця події від 05.02.2024, лікарським свідоцтвом про смерть № 26 від 5 лютого 2024 року, висновком № 7, щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 04.02.2024, висновками судово-трасологічних експертиз № СЕ-19/117-24/2150-ІТ від 15.02.2024 та № СЕ-19/117-24/2145-ІТ від 13.02.2024, висновком судової експертизи технічного стану транспортного засобу № СЕ-19/117-24/2148-ІТ від 12.02.2024, поясненням ОСОБА_4 від 12.02.2024, протоколом проведення слідчого експерименту від 20.02.2024, судової інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/117-24/3195-ІТ від 26.02.2024, допитом потерпілого ОСОБА_9 від 20.02.2024, копії яких додаються до матеріалів клопотання.

Інкримінований ОСОБА_4 злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України відноситься до категорії тяжких.

При встановленні наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та визначення виду запобіжного заходу, який буде необхідним і достатнім у кримінальному провадженні слід врахувати обставини, передбачені ст. 178 КПК України:

- наявні вагомі докази про вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, що підтверджується оголошенням йому підозри у вчиненні кримінальних правопорушень;

- після вчинення злочину ОСОБА_4 порушив усі вимоги п. 2.10. ПДР України, згідно з яким:

2.10. У разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний:

а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди;

б) увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил;

в) не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди;

г) вжити можливих заходів для надання першої медичної допомоги потерпілим, викликати бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги, а в разі відсутності можливості вжити зазначених заходів, звернутися по допомогу до присутніх і відправити потерпілих до закладу охорони здоров`я;

ґ) у разі неможливості виконати дії, перелічені в підпункті "г" пункту 2.10 цих Правил, відвезти потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також положення транспортного засобу після його зупинки; у лікувальному закладі повідомити своє прізвище та номерний знак транспортного засобу (з пред`явленням посвідчення водія або іншого документа, який посвідчує особу, реєстраційного документа на транспортний засіб) і повернутися на місце пригоди;

д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських;

е) вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди;

є) до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Усе вищезазначене свідчить про неналежну процесуальну поведінку підозрюваного та його зневажливе відношення до установлених моральних норм та законів у суспільстві, та несе ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, а також можливість вчинення інших кримінальних правопорушень.

- після вчинення злочину порушив вимоги п. 2.5. ПДР України, згідно з яким:

Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Що підтверджується висновком № 7, щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 04.02.2024, а також відеозаписами з боді-камер працівників ГРПП Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області.

- тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину: згідно санкції ч. 2 ст. 286 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

- за станом здоров`я у підозрюваного відсутні протипоказання для застосування до нього такого запобіжного заходу.

- підозрюваний проживає разом із потерпілим та свідками у кримінальному провадженні в одному населеному пункті с. Великі Сорочинці Миргородського району та в майбутньому зможе незаконно впливати на них.

- відповідно до службової характеристики виданої старшому солдату ОСОБА_4 з місця несення служби, він являється схильним до зловживання алкогольними напоями та порушення військової дисципліни. Про що свідчать попередні епізоди притягнення його до адміністративної відповідальності. Потребує контролю з боку командування.

Таким чином, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- Переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_4 , усвідомлюючи тяжкість вчинених ним злочинів та суворість покарання, яке йому загрожує зможе ухилятися від слідства та суду, що унеможливить своєчасне виконання процесуальних рішень та призначення йому покарання за скоєне кримінальне правопорушення.

- Вчинити інше кримінальне правопорушення. Репутація підозрюваного, а саме порушення ним Правил дорожнього руху, що підтверджується повідомленням про підозру у даному кримінальному провадженні, свідчить про його зневажливе ставлення до усталених у суспільстві норм поведінки та нормативно-правових актів, та свідчить про наявність ризику продовження протиправної поведінки.

- Незаконно впливати на потерпілих, свідків у кримінальному провадженні, знищити або сховати будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. З урахуванням встановлених деталей події, тяжкості покарання та інших зазначених вище обставин, підозрюваний, з метою уникнення покарання, може перешкоджати об`єктивному слідству шляхом вчинення таких дій.

Інші більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не можливо застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 з наступних причин:

- особисте зобов`язання не можливо застосувати у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 підлягає постійному візуальному контролю з метою запобігання вчиненню вищевказаних ризиків.

- особиста порука на адресу слідчого управління та обласної прокуратури не надходили письмові звернення осіб, які поручаються за ОСОБА_4 ;

- застава слідчому чи прокурору не надходили заяви або клопотання від підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника, рідних або інших осіб про врахування можливостей внесення грошових коштів на спеціальний рахунок, визначений у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України при звернені слідчого, прокурора до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу;

- домашній арешт не можливо застосувати у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 підлягає постійному візуальному контролю з метою запобігання вищевказаних ризиків.

У разі застосування до підозрюваного ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, неможливо запобігти вищевказаним ризикам, оскільки всі вони передбачають перебування на волі, що дає можливість вчинити дії вказані у наведених ризиках, тим самим негативно вплинути на повне та всебічне встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити з підстав, викладених у клопотанні.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечували, просили обрати запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.

Заслухавши пояснення прокурора, підозрюваного та захисника, дослідивши матеріали клопотання, суд вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Зі змісту ст. 131-132 КПК України встановлено, що запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснювати дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

У відповідності до ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Аналізуючи пояснення прокурора щодо наявних ризиків, долучені до клопотання матеріали, суд не вдаючись до оцінки доказів на даній стадії кримінального провадження, слідчий суддя констатує, що під час розгляду клопотання прокурор, не довів наявність всіх обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України та не довели недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Оскільки прокурором не доведено наявність ризиків, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, слідчий суддя приходить до висновку, що твердження прокурора про існування цих ризиків є непідтвердженими та передчасними, також такими, що ґрунтуються в своїй переважній більшості на припущеннях.

Відповідно до п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини-обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

В той же час суд враховує, що п. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Стороною обвинувачення не доведено всіх зазначених в клопотанні ризиків, а також того, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів на даному етапі не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КК України, а також із врахуванням того, що запобігти навіть не доведеним слідчим та прокурором ризикам можливо покладенням судом на підозрюваного певних обов`язків, визначених ч.5 ст. 195 КПК України, суд вважає за можливе у відповідності до ст. 179 КПК України не застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою, а застосувати до нього запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Згідно ст. 181 КПК України - домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Слідчий суддя вважає, що запобіжний захід тримання під вартою, як винятковий запобіжний захід є необґрунтований, але вбачаючи наявність вчинення злочину, наявність суспільного резонансу, суддя вважає за можливе обрати більш м`який запобіжний захід нічний домашній арешт, що на думку суду забезпечить його належну поведінку та попередить його спроби вчинити інше кримінальне правопорушення.

Окрім цього, застосовуючи, щодо підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на нього на строк не більше двох місяців такі обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, суду за викликом; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця свого проживання; здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в"їзд в Україну, утриматися від спілкування з свідками кримінального провадження, за виключенням як за ініціативою слідчого чи прокурора і в їх присутності.

Вирішуючи питання про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу, суд враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання останнього та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

З огляду на наведене вище слідчим суддею встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 є занадто суворим в даному конкретному випадку. Крім того, органом досудового розслідування під час розгляду клопотання не доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе виправдати потреби досудового розслідування кримінального провадження.

Разом із тим, враховуючи характер вчиненого кримінального правопорушення, міцність соціальних зв`язків підозрюваного, наявність постійного місця проживання, особу підозрюваного, наслідки вчиненого кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає, що так як ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, тому з метою попередження можливого його переховування від органів досудового розслідування та/або суду, а також перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, до останнього слід застосувати запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, з покладенням на підозрюваного процесуальних обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України

Керуючись ст. 181,183, 193,196 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів, скоєних у сфері транспорту слідчого управління ГУНП в Полтавській області майора поліції ОСОБА_6 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000118 від 04.02.2024, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 135, ч. 2 ст. 286 КК України про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Великі Сорочинці Миргородського району Полтавської області, українець, громадянин України, не одружений, маючий на утриманні малолітню доньку, що перебуває на посаді старшого стрільця-оператора 3 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 НОМЕР_3 батальйону територіальної оборони Збройних сил України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , не судимий., - запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці в межах строку досудового розслідування, тобто до 29.05.2024.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за їх викликом (телефонним дзвінком або надсилання письмової повістки про виклик);

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця свого проживання та роботи;

4)здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

5) утримуватися від спілкування з свідками, потерпілими, іншими підозрюваними у кримінальному провадженні, за виключенням як за ініціативою слідчого чи прокурора в їх присутності.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора.

Строк дії ухвали 60 днів.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 5 діб з моменту оголошення.

Слідчий суддя : ОСОБА_1