Справа № 367/1669/21
Провадження №1-кс/367/25/2024
УХВАЛА

Іменем України

04 квітня 2024 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

захисника - ОСОБА_3 ,

прокурора - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ірпені скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_5 , на повідомлення слідчого СВ ВП №2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_6 від 14 серпня 2023 року про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.383, ч.1 ст.384 КК України, у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.10.2019 за №0001850, -

встановив :

До слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області звернувся адвокат ОСОБА_3 зі скаргою, поданою в інтересах ОСОБА_5 , на повідомлення слідчого СВ ВП №2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_6 від 14 серпня 2023 року про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.383, ч.1 ст.384 КК України, у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.10.2019 за №0001850.

Обґрунтовуючи скаргу, ОСОБА_3 зазначає, що не погоджується із кваліфікацією дій ОСОБА_5 та викладеними слідчим в оскаржуваному повідомленні про підозру обставинами на підтвердження ніби то скоєних кримінальних правопорушень ОСОБА_5 , оскільки вони не відповідають дійсності і оскаржувана процесуальна дія є нічим іншим, як ініціюванням притягнення завідомо невинуватого до кримінальної відповідальності. Захисник ОСОБА_3 вказує, що ОСОБА_5 звернувся до правоохоронного органу із заявою про вчинення злочину не з метою зробити завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, а з метою реалізації свого права, як потерпілого від реально вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, відповідно до вимог ст.ст. 2, 55, 56 КПК України. У своїй заяві до правоохоронного органу від 14.03.2019 про повідомлення про вчинення злочину ОСОБА_5 зазначив про те, що ОСОБА_7 шляхом наданя пакету документів з підробними підписами від імені ОСОБА_5 до реєстраційного органу - а саме договорів доручення від 13.04.2013 про будівництво об`єктів нерухомості із загальною вартістю: 172 000 грн. (акт від 01.09.2014 прийому-передачі квартири до договору доручення від 13.04.2013 з підробними підписами ОСОБА_5 про ніби то передачу на користь ОСОБА_7 квартири АДРЕСА_1 ); 176 800 грн. (акт від 01.09.2014 прийому-передачі квартири до договору доручення від 20.04.2013 з підробними підписами ОСОБА_5 про ніби то передачу на користь ОСОБА_7 квартири АДРЕСА_2 ); 172 000 грн. (акт від 01.09.2014 прийому-передачі квартири до договору доручення від 13.04.2013 з підробними підписами ОСОБА_5 про ніби то передачу на користь ОСОБА_7 квартири АДРЕСА_3 ); 176 800 грн. (акт від 01.09.2014 прийому-передачі квартири до договору доручення від 13.04.2013 з підробними підписами ОСОБА_5 про ніби то передачу на користь ОСОБА_7 нежитлового приміщення АДРЕСА_4 ).

Захисник ОСОБА_3 стверджує, що саме про ці підробні офіційні документи, які надав ОСОБА_7 державному органу для реєстрації за собою права власності на вищевказані об`єкти нерухомості зазначав у своїй заяві про вчинення злочину ОСОБА_5 .

Але експерту слідчим для проведення почеркознавчої експертизи належності підпису ОСОБА_5 наданий зовсім інший документ - інший договір доручення від 13.04.2013, ніж про які заявляв ОСОБА_5 у своїй заяві про вчинення злочину. Експерт досліджував зовсім інший договір доручення, який не стосується обставин, викладених у заяві ОСОБА_5 щодо скоєних злочинів стосовно його нерухомого майна з боку ОСОБА_7 . ОСОБА_5 ніколи не заперечував, що саме цей договір доручення від 13.04.2013 про будівництво об`єкту нерухомості на суму 880 000 грн був ним укладений з ОСОБА_7 і саме цей договір дійсно підписувався ОСОБА_5 . Про підробку саме цього договору доручення чи непідписання його ОСОБА_5 ніколи правоохоронним органам не заявляв.

Слідчими у кримінальному провадженні №0001850 не була проведена почеркознавча експертиза вищевказаних договорів доручення від 13.04.2013 та актів прийому-передач квартир на предмет належності підписів на них ОСОБА_5 . Натомість, слідчий провів почеркознавчу експертизу належності підпису ОСОБА_5 на договорі доручення від 13.04.2013 про будівництво об`єкту нерухомості на суму 880 000 грн, який містить справжній підпис ОСОБА_5 , і належність підпису ОСОБА_5 останнім не заперечувався, по суті - підмінивши об`єкти злочинних дій, що стало наслідком незаконного повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.383, ч.1 ст.384 КК України.

Захисник ОСОБА_3 зазначає, що в порушення п.6 ч.1 ст.277 КПК України, слідчим в повідомленні про підозру не вказані фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа (ч.1 ст.383 КК України), а також вказані фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, які не відповідають дійсності (ч1 ст.384 КК України). На переконання захисника, в повідомленні про підозру слідчий обмежився лише викладенням загальних фраз, які характеризують склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.383 КК України, ч.1 ст.384 КК України, без зазначення конкретних дій, які на думку автора повідомлення про підозру вчинив ОСОБА_8 , зокрема, не зазначивши дату вчинення таких дій.

Враховуючи викладене, захисник просить скасувати повідомлення слідчого СВ ВП №2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_6 від 14 серпня 2023 року про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.383, ч.1 ст.384 КК України, у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.10.2019 за №0001850.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_3 підтримав подану скаргу та просив задовольнити.

Прокурор Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 заперечила проти задоволення поданої скарги, посилаючись на її необґрунтованість, та надала письмові заперечення на скаргу.

Представник слідчого відділення відділу поліції №2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши доводи захисника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , вивчивши матеріали скарги, дослідивши матеріали кримінальних проваджень №0001850 від 23.10.2019, № 0000703 від 12.04.2019, слідчий суддя прийшов до висновку, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділенням Відділу поліції №2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 жовтня 2019 року за №0001850.

14 серпня 2023 року слідчим слідчого відділення Відділу поліції №2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 жовтня 2019 року за №0001850 складено повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч.1 ст.383 КК України - завідомо неправдиве повідомлення органу досудового розслідування про вчинення кримінального правопорушення; ч.1 ст. 384 КК України - завідомо неправдиві показання потерпілого, надані органу, що здійснює досудове розслідування.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ст. 303 КПК України.

Зокрема, у відповідності до п. 10 ч.1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення слідчого, прокурора про повідомлення про підозру після двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом.

Як вбачається з матеріалів скарги, оскаржуване повідомлення про підозру складено 14 серпня 2023 року. Із скаргою на повідомлення про підозру захисник ОСОБА_3 звернувся 01 грудня 2023 року. На момент звернення до суду із скаргою та на момент її розгляду кримінальне провадження не закрито, обвинувальний акт до суду не передано. Тобто, скаргу подано після спливу двох місяців, що відповідає п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається зі скарги та доповнень до неї, а також про що наголошував захисник в ході розгляду скарги, сторона захисту посилається на необґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри та наявність обставин, які виключають існування обґрунтованої підозри у вчиненні останнім інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Підозра - це процесуальне рішення прокурора, слідчого (за погодженням з прокурором), яке ґрунтується на зібраних під час досудового розслідування доказах та в якому формується припущення про причетність конкретної особи до вчинення кримінального правопорушення, з повідомленням про це такій особі та роз`ясненням її прав та обов`язків відповідно до чинного законодавства.

Стандарт «достатніх підстав (доказів) для підозри» є нижчим, ніж стандарт «обґрунтованої підозри». Для цілей повідомлення особі про підозру стандарт «достатніх підстав (доказів)» передбачає наявність доказів, які лише об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням (демонструють причетність до його вчинення) і є достатніми, щоб виправдати подальше розслідування для висунення обвинувачення або спростування такої підозри.

У зв`язку із цим слідчий суддя під час розгляду скарги вирішує питання про доведеність тих обставин, на які посилається сторона захисту у скарзі, та чи можуть бути такі обставини підставою для висновку про недостатність доказів для повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень.

Захисник стверджує, що слідчим в повідомленні про підозру ОСОБА_5 від 14.08.2023 не вказані фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа (ч.1 ст.383 КК України), а також вказані фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, які не відповідають дійсності (ч.1 ст.384 КК України).

На обґрунтування скарги захисник долучає копію договору доручення від 13.04.2013, укладеного між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 про будівництво об`єкту нерухомості - багатоквартирного малоповерхового житлового будинку за адресою АДРЕСА_5 , на суму 880 000 грн; копію заяви ОСОБА_5 про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.189, 190, 358, 365-2 КК України від 14.03.2019; копію оскаржуваного повідомлення про підозру від 14.08.2023, копії договорів доручення від 13.04.2013; копії актів прийому передач щодо квартир АДРЕСА_6 , 10, 11, нежитлового приміщення АДРЕСА_4 , укладені між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , висновок почеркознавчої експертизи №2544 від 02.07.2018.

Як видно із заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 14.03.2019 до Головного слідчого управління Національної поліції України, ОСОБА_5 повідомив про вчинення ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 189, 190, 358, 365-2 КК України, внаслідок чого із власності ОСОБА_5 незаконно вибули 6 об`єктів нерухомості в м. Ірпені, Київської області, а саме: квартири 6, 7, 8, нежитлове АДРЕСА_7 , а також житловий будинок АДРЕСА_8 та житловий будинок АДРЕСА_9 . Також, ОСОБА_5 повідомив про вчинення ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 190, 358 КК України, а саме, що 02 грудня 2014 року ОСОБА_7 на підставі нібито підписаних ОСОБА_5 . Договорів доручення від 13.04.2013, зареєстрував на себе право власності на квартири 9, 10, 11, 12 та нежитлове АДРЕСА_4 . При цьому, ОСОБА_5 зазначив, що згідно висновку почеркознавчої експертизи підпису ОСОБА_5 , проведеної в межах цивільної справи №367/5934/17, підписи від імені ОСОБА_5 у договорах доручення від 13.04.2013 та актах прийому передач до них на квартири 9, 10, 11 та нежитлового АДРЕСА_4 , виконані не ОСОБА_5 , а іншою особою.

Із оскаржуваного повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 14 серпня 2023 року за ч.1 ст.383 КК України, видно, що ОСОБА_5 підозрюється у завідомо неправдивому повідомленні органу досудового розслідування про вчинення кримінального правопорушення, за наступних обставин: 21.03.2019, прибувши до приміщення Головного слідчого управління Національної поліції України, подав до органу досудового розслідування надруковану і власноруч підписану заяву із завідомо неправдивим змістом про вчинення відносно нього злочинів, передбачених ст.ст.189, 190, 358, 365-2 КК України, в якій власноручно зробив відмітку про те, що він попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, згідно вимог ст.383 КК України. Відомості, викладені у заяві ОСОБА_5 від 14.03.2019 внесено слідчим СВ Ірпінського ВП ГУНП в Київській області 12.04.2019 до ЄРДР та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000703 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України.

Також, із оскаржуваного повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 14 серпня 2023 року за ч.1 ст.384 КК України, видно, що ОСОБА_5 підозрюється у наданні органу, що здійснює досудове розслідування, завідомо неправдивих показань потерпілого, за наступних обставин: 20.12.2019 в період часу з 11:00 год до 12:40 год, перебуваючи в приміщенні слідчого відділу Ірпінського ВП ГУНП в Київській області, будучи належним чином повідомленим про кримінальну відповідальність за давання завідомо неправдивих показань згідно вимог ст.384 КК України, повідомив слідчому неправдиві відомості про факти та обставини вчинення відносно нього кримінального правопорушення, які не відповідають дійсності, а саме про те, що ОСОБА_7 , використовуючи нотаріально посвідчену довіреність, скориставшись відсутністю ОСОБА_5 за межами території України, в проміжок часу з 01.09.2016 по 21.09.2016 здійснив продаж 6 об`єктів нерухомості на користь пов`язаних із собою осіб за заниженою вартістю, без погодження з ОСОБА_5 умов, ціни та сторін договорів, а також про те, що ОСОБА_7 02.10.2014 на підставі нібито підписаного ОСОБА_5 Договору доручення від 13.04.2013 зареєстрував на себе право власності на об`єкти нерухомості , що в м. Ірпінь, після чого, ОСОБА_5 особисто поставив підпис у протоколі допиту потерпілого від 20.12.2019, хоча в дійсності дане кримінальне правопорушення не було вчинене, адже згідно висновку експерта за результатами почеркознавчої експертизи, підпис від імені Повіреного ОСОБА_5 на Договорі доручення від 13.04.2013 виконаний ОСОБА_5 .

Як стверджує захисник, у заяві про вчинення кримінальних правопорушень від 14.03.2019 ОСОБА_5 повідомив про підроблення його підписів у актах прийому передач щодо квартир АДРЕСА_6 , 10, 11, нежитлового приміщення АДРЕСА_4 , укладених між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , та на підтвердження своїх доводів надав висновок почеркознавчої експертизи №2544 від 02.07.2018.

Проте, орган досудового розслідування прийшов до висновку у повідомленні про підозру за ч.1 ст.384 КК України про те, що ОСОБА_5 надав завідомо неправдиве повідомлення органу досудового розслідування про вчинення кримінального правопорушення, оскільки підпис від імені Повіреного ОСОБА_5 в Договорі доручення від 13.04.2013 виконаний ОСОБА_5 .

Як вказує захисник, експертиза органом досудового розслідування проведена стосовно договору доручення від 13.04.2013, укладеного між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 про будівництво об`єкту нерухомості - багатоквартирного малоповерхового житлового будинку за адресою АДРЕСА_5 , на суму 880 000 грн., та про який ОСОБА_5 не зазначав, що він містить недостовірні відомості та є підробленим, також не зазначав, що підпис на ньому не належить ОСОБА_5 .

Однак, долучені до скарги адвоката ОСОБА_3 матеріали, не спростовують тих фактів, про які зазначено в повідомленні про підозру від 14 серпня 2023 року.

Так, у заяві від 14.03.2019 ОСОБА_5 вказував також про вчинення ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 189, 190, 358, 365-2 КК України, внаслідок чого із власності ОСОБА_5 незаконно вибули 6 об`єктів нерухомості в м. Ірпені, Київської області, а саме: квартири 6, 7, 8, нежитлове АДРЕСА_7 , а також житловий будинок АДРЕСА_8 та житловий будинок АДРЕСА_9 . Про ці обставини ОСОБА_5 зазначав також під час його допиту як потерпілого 20.12.2019. Також, у оскаржуваному повідомленні про підозру ОСОБА_5 від 14 серпня 2023 року за ч.1 ст.384 КК України, зазначено, що ОСОБА_5 повідомив слідчому неправдиві відомості про факти та обставини вчинення відносно нього кримінального правопорушення, які не відповідають дійсності, в тому числі про те, що ОСОБА_7 , використовуючи нотаріально посвідчену довіреність, скориставшись відсутністю ОСОБА_5 за межами території України, в проміжок часу з 01.09.2016 по 21.09.2016 здійснив продаж 6 об`єктів нерухомості на користь пов`язаних із собою осіб за заниженою вартістю, без погодження з ОСОБА_5 умов, ціни та сторін договорів.

Проте, щодо обставин вибуття 6 об`єктів нерухомості в м. Ірпені, Київської області, а саме: квартири 6, 7, 8, нежитлове АДРЕСА_7 , а також житловий будинок АДРЕСА_8 та житловий будинок АДРЕСА_9 із власності ОСОБА_5 , про які він повідомив у заяві від 14.03.2019, та які викладені у повідомленні про підозру від 14 серпня 2023 року за ч.1 ст.383, ч.1 ст.384 КК України щодо ОСОБА_5 , захисник у скарзі нічого не зазначає.

Слідчим суддею не приймається до уваги твердження сторони захисту про відсутність в діяннях ОСОБА_5 суб`єктивної та об`єктивної сторони інкримінованих йому кримінальних правопорушень, оскільки на даній стадії досудового розслідування не є необхідним, щоб органом досудового розслідування було встановлено існування всіх елементів складу злочину, який інкримінується підозрюваному, оскільки фактично досудове розслідування і здійснюється саме з тією метою, аби встановити всі чотири елементи складу злочину (суб`єкт, суб`єктивна сторона, об`єкт, об`єктивна сторона), а також встановити всі кваліфікуючі ознаки відповідних кримінальних правопорушень.

Інші обставини, на які посилається захисник у скарзі, також не спростовують обставини, встановлені під час досудового розслідування, та відносяться до питань, які потребують оцінки доказів щодо їх належності та допустимості, що є предметом судового розгляду, а не судового контролю з боку слідчого судді.

Зі змісту повідомлення про підозру слідує, що в ньому логічно та послідовно викладені фактичні обставини можливого вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 383, ч,1 ст.384 КК України, а захисником не наведено достатніх обставин, які б очевидно та беззаперечно вказували на будь-яку непричетність ОСОБА_5 до кримінальних правопорушень, у вчиненні яких йому повідомлено про підозру, тому на цій стадії досудового розслідування відсутні підстави вважати, що повідомлення про підозру вручене за відсутності достатніх для підозри підстав.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги адвоката ОСОБА_3 , поданої в інтересах ОСОБА_5 , на повідомлення слідчого СВ ВП №2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_6 від 14 серпня 2023 року про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.383, ч.1 ст.384 КК України, у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.10.2019 за №0001850.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя -

постановив :

Відмовити у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , поданої в інтересах ОСОБА_5 , на повідомлення слідчого СВ ВП №2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_6 від 14 серпня 2023 року про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.383, ч.1 ст.384 КК України, у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.10.2019 за №0001850.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Слідчий суддя ОСОБА_1