ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/746/24 Справа № 204/2772/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 24 березня 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000262 від 12.03.2024 стосовно

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Воскресенівка Новомосковського району Дніпропетровської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 189, частиною 2 статті 146, частиною 3 статті 357 Кримінального кодексу України (далі - КК),

за участю:

прокурора ОСОБА_8

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

Обставини, встановлені ухвалою слідчого судді та короткий зміст оскарженого рішення.

Ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 24 березня 2024 року задоволено клопотання слідчого СВ ВП № 6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_8 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 20 травня 2024 року, без визначення розміру застави.

В обґрунтування свого рішення слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 357 КК.

Слідчий суддя дійшов висновку, що прокурором доведено, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна, а також, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 357 КК, підозрюваний відповідно, намагаючись уникнути покарання може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, може незаконно впливати на свідків та підозрюваних у вказаному кримінальному проваджені. Запобігти вище зазначеним ризикам можливо лише шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тому слідчий суддя вважає можливим задовольнити клопотання слідчого та застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного строком до 60 днів. Слідчий суддя вважав, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, про який просили підозрюваний та його захисник, є недоцільним та не буде достатнім для запобігання визначеним ризикам, передбаченим п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК.

Ризик, що підозрюваний ОСОБА_7 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, у якому підозрюється прокурором не доведений і не знайшов свого підтвердження під час судового засідання.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого скасувати з підстав її незаконності та невмотивованості та просить постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати до нього домашній арешт із забороною залишати житло в нічний час.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою. Вважає, що в ухвалі суду не зазначено жодних доказів, що до спростування доводів сторони захисту, а виходячи лише із аналізу наданих матеріалів і повідомлення про підозру, то викладені в ухвалі суду обставини не підтверджені фактичними доказами у справі.

В ухвалі немає посилання на докази із розкриттям їх суті і змісту обґрунтованості підозри чи доказів наявності зазначених ризиків. Всі висновки судом зроблені лише із повідомлення про підозру у вчиненні тяжкого злочину, що жодним чином не відповідає приписам процесуального права та рішенням ЄСПЛ.

Судом не взято до уваги, що покази потерпілого ОСОБА_10 , про те що йому групою осіб, тривалий час завдавались сильні удари кулаками, ногами і кастетом в область голови і тіла, не співпадають з висновком судово-медичного дослідження, де вказано, що на його голові і тілі виявлено лише легкі тілесні ушкодження, які за своїм характером і локалізацією не відповідають його показам, отже суд до його показань повинен віднестись критично, а на показах потерпілого і будується все обвинувачення.

Судом не враховано, що ОСОБА_7 раніше до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягався, проживає в багатодітній родині, без батька, мати перебуває в декретній відпустці, його дорослий рідний брат - з 2014 року по даний час, служить в ЗСУ, має державні нагороди й неодноразово був поранений, а він фактично забезпечував грошовими коштами і продуктами харчування свою родину, адже інші його троє братів є неповнолітніми.

Незважаючи, що підозрюваний переніс операційне втручання та на даний час перебуває на реабілітаційному періоду, не може застосовувати фізичні навантаження, він продовжував працювати не офіційно, для забезпечення потреб своєї родини.

Лише за названих обставин, з метою пошуку роботи, ОСОБА_7 переїхав у м. Дніпро, проживає, в гуртожитку в кімнаті № НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_2 , разом зі своєю цивільною дружиною, яка офіційно працевлаштована.

Таким чином, на думку захисника, слідчий суддя, порушуючи вимоги ст. 177, 178, 194 та ст. 196 КПК, не перевірив підтвердження наявними доказами обґрунтування підозри, а також підстав вважати про наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК та безпідставно застосував найбільш суворий запобіжний захід.

Також посилається на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, а саме порушення правил територіальної підсудності розгляду даного клопотання.

Позиції учасників судового провадження.

В судовому засіданні захисник та підозрюваний підтримали апеляційну скаргу і з підстав, викладених у скарзі, просили її задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги, її доводи вважав безпідставними, а ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою і просив залишити її без змін.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до ст. НОМЕР_2 КПК, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Перевіривши доводи апеляційної скарги захисника, висновки слідчого судді та матеріали, долучені до клопотання слідчого, колегія суддів доходить висновку, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчим суддею дотримані належним чином, а доводи захисника, викладені в судовому засіданні та в апеляційній скарзі щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, апеляційний суд вважає необґрунтованими з огляду на таке.

Щодо обґрунтованості підозри.

Висновки слідчого судді про обґрунтованість підозри у вчиненні інкримінованих ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 357 КК за обставин, викладених в повідомленні про підозру, є достатньо обґрунтованими і такими, що підтверджуються сукупністю матеріалів, доданих до клопотання слідчого і з такими висновками погоджується суд апеляційної інстанції з огляду на таке.

З наданих матеріалів клопотання слідує, що під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані та долучені документи свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, що підтверджується: витягом з ЄРДР у кримінальному провадженні № 0000262 від 12.03.2024; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 , в якому останній детально виклав події, що сталися 11 березня 2024 року, а саме що разом з ОСОБА_12 до нього підійшли два його охоронця ОСОБА_13 ( ОСОБА_13 ) і ОСОБА_15 , які одночасно нанесли йому не менше двадцяти ударів кулаками обох рук по голові, обличчю та ногам, поваливши його на підлогу, після чого на вимогу ОСОБА_12 , потерпілий роздягся та ОСОБА_13 ( ОСОБА_13 ) і ОСОБА_15 продовжували наносити йому удари, потім ОСОБА_7 разом з іншими посадили потерпілого у салон автомобіля «Volkswagen Transporter» державний номер НОМЕР_1 та повезли до нотаріуса для оформлення довіреності на продаж автомобіля (а. с. 18-20); протоколом пред`явлення осіб за участю потерпілого ОСОБА_11 від 21.03.2024, який впізнав ОСОБА_7 , як особу, який за вказівкою ОСОБА_12 наносив потерпілому тілесні ушкодження; висновком судово-медичного експерта № 696 від 12.03.2024; № 718 від 13.03.2024 на якому зафіксовано виявлені у потерпілого тілесні ушкодження, їх характер та локалізація (а. с. 33, 34); протоколами огляду відеозаписів від 21.032024 з камер спостереження "Безпечне місто" на яких зафіксовано рух автомобілів в день вчиненні інкримінованих злочинів (а. с. 52-56); протоколом обшуку проведеного на території автомийки "47 атмосфер" за адресою: АДРЕСА_3 , під час якого виявлено та вилучено сліди РБК (а. с. 57-62), які у своїй сукупності вказують на вірогідну причетність ОСОБА_7 до вчинення інкримінованих злочинів.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, зокрема, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину, встановлення в діях особи складу кримінального правопорушення, слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих фактів та обставин визначив лише ймовірну причетність до інкримінованих йому злочинів.

На даній стадії досудового розслідування, на думку колегії суддів, пред`явлена ОСОБА_7 підозра не є вочевидь безпідставною, а причетність останнього до вчинення інкримінованих йому злочинів є достатньо вірогідною для вирішення питання про застосування запобіжного заходу.

Щодо наявності ризиків передбачених ст. 177 КПК.

Суд апеляційної інстанції вважає правильними висновки слідчого судді щодо наявності відносно ОСОБА_7 ризику у вигляді переховування від органів досудового розслідування та суду з огляду на те, що відносно останнього існує обґрунтована підозра у скоєні кримінальних правопорушень, один з яких за правилами ст. 12 КК є особливо тяжким злочином (ч. 4 ст. 189 КК), за який передбачене покарання у виді позбавлення волі строком до 12 років з конфіскацією майна, що може спонукати останнього до спроби уникнути ймовірного покарання шляхом переховування від органів слідства та суду.

В контексті практики ЄСПЛ серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

При цьому, зазначений ризик об`єктивно збільшується з урахуванням ведення в Україні військового стану через агресію російської федерації проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку, зокрема ускладнює належний виклик таких осіб, а також контроль за виконанням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків у кримінальному провадженні апеляційний суд враховує встановлений КПК порядок отримання показань, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на свідків та потерпілого існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від таких осіб та дослідження їх судом.

Підозрюваний ОСОБА_7 , перебуваючи на свободі, може незаконно впливати на свідків та потерпілого у даному провадженні, оскільки останньому відомі їх анкетні дані та місця проживання, крім того підозрюваний з ними особисто знайомий, у зв`язку з чим ризик незаконного впливу на останніх з метою примушування до надання тих чи інших показань існує і є вагомим. Також, про вагомість заявлених ризиків свідчить тяжкість та характер скоєного злочину, який вчинено за попередньою змовою групою осіб, із застосуванням насильства до потерпілого.

Враховуючи, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні перебуває на початковій стадії та органу слідства необхідно провести низку слідчих, розшукових дій, отримати висновки експертиз, зокрема і імунологічної експертизи слідів РБК, вилучних під час проведення обшуку в приміщенні автомийки "47 атмосфер" у якому, за показаннями потерпілого, до нього застосовувалось насильство, тому забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_7 та його участь у процесуальних діях можливо лише шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Твердження захисника щодо відсутності судимості у підозрюваного та наявності місця проживання, міцних соціальних зв`язків, суд апеляційної інстанції бере до уваги, однак вказані обставини не можуть бути самодостатньою підставою для скасування ухвали слідчого судді і відмови у застосуванні запобіжного заходу, оскільки жодним чином не спростовують встановлених ризиків, існували на час вчинення інкримінованих подій та не слугували стримуючим фактором для ОСОБА_7 під час ймовірного вчинення ним злочину.

На думку колегії суддів, враховуючи наведені обставини, а також тяжкість та характер скоєного злочину, застосування альтернативного запобіжного заходу не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного на даній стадії досудового розслідування на якій триває збір доказів, а наведені позитивні характеристики заслуговують на увагу, однак не є достатньою підставою для обрання іншого запобіжного заходу.

Суд апеляційної інстанції зважає на те, що в матеріалах справи відсутні належні докази щодо незадовільного стану здоров`я підозрюваного на час розгляду клопотання, а надані медичні документи, зокрема виписка із медичної картки стосуються госпіталізації ОСОБА_7 та його обстеження за 31.10.23, згідно якої за результатами проведеного лікування підозрюваний виписаний у задовільному стані, у зв`язку з чим на час апеляційного розгляду стороною захисту не надані медичні дані, які б свідчили про те, що підозрюваний за станом здоров`я не може утримуватись під вартою.

Доводи захисника не містять нових відомостей, які б не були предметом розгляду слідчим суддею і які б мали істотне значення для вирішення клопотання слідчого по суті та здебільшого полягають у незгоді з судовим рішенням та переоцінці тих обставин, що були відомі слідчому судді під час розгляду клопотання та дістали належну правову оцінку.

Також суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що відповідно до вимог п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. 177, 178 цього Кодексу, слідчий суддя, суд має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи, що підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення із застосуванням насильства щодо потерпілого, слідчий суддя законно та обґрунтовано не визначив заставу, у зв`язку з чим доводи сторони захисту в цій частині є безпідставними.

Обговорюючи питання про можливість усунення встановлених ризиків у менш обтяжливий спосіб, ніж тримання ОСОБА_7 під вартою, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді та вважає, що встановлені щодо цього підозрюваного ризики з числа передбачених ст. 177 КПК є вагомими та достатніми для застосування саме такого запобіжного заходу. У подальшому доцільність тримання цього підозрюваного під вартою може бути предметом перегляду, втім та на даному етапі кримінального провадження вказані ризики не можуть бути усунуті у менш обтяжливий спосіб, ніж застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що оскаржена ухвала слідчого судді постановлена з належним дотриманням вимог кримінального процесуального закону, є достатньо обґрунтованою та вмотивованою, у зв`язку з чим апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення, а ухвалу без змін.

Керуючись статтями 177-178, 183, 200, 405, 407, 419, 422 КПК, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 24 березня 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 189, частиною 2 статті 146, частиною 3 статті 357 Кримінального кодексу України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4