Провадження №1-в/127/424/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі судових засідань клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше неодноразово судимого, по даній справі засудженого вироком Немирівського районного суду Вінницької області від 11.05.2022 року за ч. 2 ст. 185 КК України, з урахуванням ч. 4 ст. 70 КК України, до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, -

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

представника Державної установи «Вінницька

виправна колонія (№86)» ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_3 та його захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_3 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Клопотання мотивоване тим, що засуджений відбуває покарання у виді позбавлення волі в Державній установі "Вінницька виправна колонія (№86)", на підставі ст. 82 КК України просить суд замінити невідбуту частину покарання більш м`яким.

Засуджений ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити. Пояснив, що засуджений вироком Немирівського районного суду Вінницької області від 11.05.2022 року за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. Відбув більшу частину покарання, характеризується позитивно, став на шлях виправлення. Заохочень немає, дисциплінарні стягнення на даний час погашені. До початку відбування покарання проживав без реєстрації шлюбу із ОСОБА_7 , на утриманні вони мають 8 дітей, двоє з яких спільні. Старший син військовослужбовець та наразі перебуває в полоні, а тому все навантаження по догляду та утриманню дітей несе співмешканка. Співмешканка та діти потребують його допомоги. Просить клопотання задовольнити, дати шанс на виправлення.

В судовому засіданні захисник засудженого адвокат ОСОБА_6 клопотання засудженого підтримав та пояснив, що засуджений ОСОБА_3 відбуває покарання в Державній установі "Вінницька виправна колонія (№86)", характеризується посередньо. До ув`язнення проживав у цивільному шлюбі з ОСОБА_7 з якою мали на утриманні 8 дітей, наразі все домогосподарство веде його співмешканка, яка потребує допомоги. Вважає, що засуджений став на шлях виправлення. Заохочень немає, дисциплінарні стягнення на даний час погашені. Просив клопотання задовольнити та замінити засудженому ОСОБА_3 невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням у виді обмеження волі. Просив заслухати ОСОБА_7 , з якою засуджений перебував в цивільному шлюбі, в якості особи, що може надати характеризуючі відомості щодо засудженого.

Представник Державної установи "Вінницька виправна колонія (№86)" ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що засуджений відбуває покарання у виді позбавлення волі в Державній установі "Вінницька виправна колонія (№86)", відбув більше 1/2 частини строку покарання. За час відбування покарання в Державній установі "Вінницька виправна колонія (№86)" ані стягнень, ані заохочень не мав. За час відбування покарання в інших установах мав дисциплінарні стягнення, які на даний час погашені. Загалом характеризується посередньо, в установі відбування покарання не працює, у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Перебуває на профілактичному обліку. Вважає, що засуджений не став на шлях виправлення. Заперечував проти задоволення клопотання.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання та зазначив, що ОСОБА_3 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, в минулому двічі звільнявся від відбування покарання з іспитовим строком, однак на шлях виправлення не став та продовжував вчиняти злочини. Як вбачається з характеристик засудженого, він характеризується посередньо, попередні дисциплінарні стягнення погашенні, заохочень не має, є особою, що схильна до нанесення собі ушкоджень. Комісією установи засудженому було відмовлено у заміні невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням, оскільки засуджений не став на шлях виправлення. Як вбачається з пояснень засуджений не є батьком дітей співмешканки. Оскільки питання про умовно-дострокове звільнення не розглядається, то об`єктивно засуджений не буде мати змоги допомогти своїй співмешканці вести господарство та доглядати за дітьми. Вважає, що під час судового розгляду клопотання не доведено, що засуджений став на шлях виправлення, а тому в задоволенні клопотання просив відмовити.

В судовому засіданні ОСОБА_7 пояснила, що є співмешканкою засудженого ОСОБА_3 . Проживала з ОСОБА_3 у цивільному шлюбі, підтримує з ним зв`язок, навідує його під час відбування покарання. Наразі сама доглядає за 7 неповнолітніми дітьми, 2 з яких є спільними дітьми із засудженим, батьком дітей він не записаний. Повнолітній син, що допомагав по господарству, потрапив в полон, а тому вона зараз фактично самостійно веде господарство та доглядає за дітьми, потребує допомоги.

Суд, дослідивши матеріали клопотання, оглянувши в судовому засіданні матеріали особової справи засудженого, заслухавши думку учасників судового розгляду, дійшов таких висновків.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, по даній справі засуджений 11.05.2022 року Немирівським районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 185 КК України, з урахуванням ч. 4 ст. 70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Даний вирок набрав законної сили та звернутий до виконання.

Згідно статті 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим:

1) не менше третини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за необережний тяжкий злочин;

2) не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона була засуджена до позбавлення волі;

3) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і вчинила нове умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.

У відповідності до п. п. 2, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002 р. умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким - того, що засуджений став на шлях виправлення (ч. 3 ст. 82 КК України). Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ч. 1 ст. 82 КК може застосовуватися до осіб, які відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі на певний строк. При цьому більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині КК для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутий строк покарання, призначеного вироком.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Вирішуючи питання, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення клопотання, суд враховує дані, які характеризують засудженого, його поведінку за весь період відбування покарання, наявність заохочень та стягнень, відношення до праці.

Як вбачається з матеріалів клопотання та з оглянутої в судовому засіданні особової справи засудженого, початок строку покарання рахується з 11.05.2022 року, кінець строку покарання - 20.05.2025 року.

На даний час засуджений відбув більш ніж 1/2 строку покарання, що надає йому право на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, відповідно до ст. 82 КК України.

З досліджених в судовому засіданні матеріалів особової справи засудженого вбачається, що засуджений з 28.09.2023 року по даний час відбуває покарання в Державній установі "Вінницька виправна колонія (№86)".

Як вбачається з характеристики засудженого ОСОБА_3 від 22.03.2024 року, засуджений на даний час в установі характеризується посередньо, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, адміністрацією установи не заохочувався. Під час перебування в Державній установі "Вінницька установа виконання покарань (№1)" за порушення режиму утримання 1 раз притягувався до дисциплінарної відповідальності, адміністрацією установи не заохочувався, та під час перебування в Державній установі "Голопристанська виправна колонія (№7)" за порушення відбування покарання 3 рази притягувався до дисциплінарної відповідальності, адміністрацією установи не заохочувався. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумліно через особисту неорганізованість. Перебуває на профілактичному обліку, як особа схильна до самогубства або нанесення собі тілесних ушкоджень.

Відповідно до довідки, підписаної начальником установи та головним бухгалтером від 22.03.2024 року, засуджений ОСОБА_3 за період відбування покарання в Державній установі "Вінницька виправна колонія (№86)" на виробництві та майстернях не працював. Станом на 22.03.2024 року в Державній установі "Вінницька виправна колонія (№86)" на виконанні перебуває виконавче провадження про стягнення із засудженого ОСОБА_3 838 грн. 20 коп.

Згідно довідки-характеристики від 05.02.2024 року за час проживання засудженого ОСОБА_3 в АДРЕСА_1 з 10.02.2018 року по 18.10.2019 року скарг не надходило. Також відповідно до довідок Гайворонської міської ради Гайворонського району Кіровоградської області від 05.02.2024 року ОСОБА_3 проживав разом з ОСОБА_7 без реєстрації шлюбу.

Суд зазначає, що згідно з ч. 1 ст. 6 Кримінально-виконавчого кодексу України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 82 КК України підставою для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням є не та обставина, що засуджений виправився або довів своє виправлення, а те, що він став на шлях виправлення і для закріплення досягнутих результатів ще необхідний вплив на нього, але вже в умовах відбуття більш м`якого виду покарання. Свідченням того, що засуджений став на шлях виправлення, є його поведінка, сумлінне ставлення до праці, додержання режиму відбування покарання, що підтверджується матеріалами його особової справи, а ефективність і гарантованість цього процесу можливі лише за умови застосування до нього більш м`якого покарання.

Суд зазначає, що при вирішенні даного клопотання слід враховувати весь період відбування покарання. При цьому, засуджений має протягом всього строку відбування покарання доводити, що стає на шлях виправлення, а не лише в окремі періоди відбування покарання.

Як вбачається з матеріалів особової справи та довідки про наявність дисциплінарних стягнень та заохочень, засуджений жодного разу не заохочувався адміністрацією установи та на нього накладалися дисциплінарні стягнення, які на даний час погашені.

Крім того, як вбачається з матеріалів особової справи засудженого, ОСОБА_3 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, в минулому двічі звільнявся від відбування покарання з іспитовим строком, однак на шлях виправлення не став та продовжував вчиняти злочини.

З характеристик засудженого вбачається, що він характеризується посередньо, в установі не працює. Перебуває на профілактичному обліку.

Комісією установи засудженому було відмовлено у заміні невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням, а також відмовлено в умовно-достроковому звільненні, оскільки засуджений не став на шлях виправлення.

Суд зазначає, що наявність лише формально-юридичної підстави, тобто відбуття необхідного строку покарання, не свідчить про те, що засуджений став на шлях виправлення та не є безумовною підставою для заміни засудженому невідбутої частини покарання більш м`яким.

До суду не надано доказів того, що засуджений став на шлях виправлення в розумінні положень ст. 82 КК України, так як для такого висновку повинні бути наявні докази, які засвідчують, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці в період усього строку відбування покарання довів, що став на шлях виправлення.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що клопотання про заміну засудженому невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 82 КК України, ст. ст. 369-372, 376, 392-395, 532, 537, 539 КПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Вінницький міський суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя