Справа № 939/1868/23
УХВАЛА

Іменем України

07 березня 2024 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілого - ОСОБА_6 , дистанційно в режимі

відеоконференцзв`язку з Городоцьким районним судом Львівської області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Бородянського районного суду в селищі Бородянці Бучанського району Київської області по вул. Шевченка, 3 кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000614 від 06 липня 2023 року, про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Семидуби Дубенського району Рівненської області, громадянина України, військовослужбовця Збройних Сил України, одруженого, має двох неповнолітній дітей, який зареєстрований в АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України,

ВСТАНОВИВ :

Відповідно до обвинувального акта, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

06 липня 2023 року, о 14-й годині, військовослужбовець військової частини обвинувачений - молодший сержант ОСОБА_4 , в порушення ст. 41, 92 Конституції України, ст. 11, 12, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та будучи обізнаним, що транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, керуючи технічно справним автомобілем марки "ВАЗ" моделі "21093", реєстраційний номер НОМЕР_1 , в салоні якого на передньому пасажирському місці знаходився ОСОБА_6 , та рухаючись проїзною частиною автодороги Т 1019 сполученням "Бородянка-Феневичі", 15 км + 200 метрів поблизу с. Шибене в Бучанському районі Київської області зі сторони с. Берестянки в бік с. Шибене, в порушення вимог пунктів 1.5, 2.3 "б", "д", 2.9 "а", 12.1 Правил дорожнього руху, діючи необережно, рухаючись по горизонтальній ділянці проїзної частини із заокругленням дороги ліворуч, недотримуючись безпечної швидкості руху здійснив виїзд за межі проїзної частини, де відбулося перекидання автомобіля, внаслідок чого пасажир автомобіля ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді поєднаної травми голови шиї та грудної клітки та відкритої черепно-мозкової травми у вигляді відкритих переломів кісток склепіння і основи черепа з масивними крововиливами під оболонки і в шлуночки головного мозку, набряку головного мозку, від яких загинув на місці пригоди.

В судовому засіданні захисник - адвокат ОСОБА_5 заявила клопотання про зміну обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, а саме особисте зобов`язання, оскільки в ході судового розгляду з боку сторони обвинувачення суду не надано жодного доказу існування зазначених ризиків. Крім того, її підзахисний має міцну родину, дружину та двох дочок, батьків похилого віку, постійне місце мешкання, реєстрації та роботи, на даний час він проходить військову службу в лавах Збройних Сил України за мобілізацією та позитивно характеризується командуванням свого підрозділу; потерпілому матеріальну шкоду відшкодовано, що підтверджує щире каяття ОСОБА_4 у скоєному. Також в ході судового слідства суду не надано жодних доказів передбачуваного ухилення від явки до суду обвинуваченого ОСОБА_4 та перешкоджання ходу судового слідства по цій справі; щодо ризику незаконного впливу на свідків, то такі дані та факти відсутні, так як єдиний свідок і ОСОБА_4 на теперішній час проходять службу у різних підрозділах та їхні надані органу досудового розслідування свідчення не містять розбіжностей; в ході як досудового розслідування так і судового слідства стороною обвинувачення не надано жодного доказу, що ОСОБА_4 планує вчинити новий злочин, а тому обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою втратив свою актуальність. Враховуючи викладене, зважаючи на відсутність будь-яких доказів існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та з урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_4 , який має стійкі соціальні зв`язки, велику родину, характеризується позитивно як в побуті, так і на службі, захисник вважає, що на даний момент не вбачається відповідних і достатніх підстав для подальшого утримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою.

На підтвердження своєї позиції та пояснень захисник - адвокат ОСОБА_5 надала суду свідоцтва про одруження ОСОБА_4 , свідоцтва про народження його дітей, квитанції про відшкодування ним потерпілому шкоди, позитивні характеристики з місця проходження служби та відзнаки.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання свого захисника - адвоката ОСОБА_5 .

Прокурор ОСОБА_3 заперечувала проти задоволення клопотання захисника - адвоката ОСОБА_5 і вважала, що до обвинуваченого ОСОБА_4 неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід.

Потерпілий ОСОБА_6 підтримав клопотання захисника обвинуваченого про зміну запобіжного заходу на особисте зобов`язання.

Вислухавши думки учасників судового провадження, оглянувши матеріали кримінального провадження, суд приходить до такого висновку.

За ухвалою Бородянського районного суду Київської області від 06 лютого 2024 року обвинуваченому ОСОБА_4 була продовжена дія запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 до 05 квітня 2024 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно з ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до вимог пунктів 1, 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1)переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2)знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1)вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2)тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3)вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4)міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5)наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6)репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7)майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8)наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9)дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10)наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11)розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12)ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до листа військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України від 23 січня 2024 року № 98, за місцем проходження служби ОСОБА_4 зарекомендував себе із позитивної сторони, є дисциплінований, виконавчий, спроможний виконувати поставлені перед ним завдання; до виконання службових обов`язків ставиться добре, на критику реагує вірно; незважаючи на свій кримінальний проступок молодший сержант ОСОБА_4 на момент вчинення мав високі професійні, ділові та моральні якості військовослужбовця, своєю поведінкою піднімав моральний дух особового складу свого підрозділу, у зв`язку з чим військова частина просить не обирати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою і надати йому можливість повернутися до виконання обов`язків військової служби та поставлених завдань, пов`язаних із захистом незалежності та територіальної цілісності держави під час бойових дій з російськими збройними формуваннями, стримування та відсіччю їх збройної агресії; при цьому військова частина зобов`язується забезпечити явку військовослужбовця ОСОБА_4 у визначені терміни до Бородянського районного суду для забезпечення проведення судових засідань.

Відповідно до ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього судом обов`язки, передбачені ст. 194 цього Кодексу. Обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до двох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На даний час обвинувачений ОСОБА_4 дав суду показання і свою провину визнав повністю, що виключає мотивацію для незаконного впливу обвинуваченого ОСОБА_4 на потерпілого, свідка або перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, а тому враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 характеризується позитивно, має двох неповнолітніх дітей, є військовослужбовцем Збройних Сил України і військова частина за місцем проходження ним служби зобов`язується забезпечити явку військовослужбовця у визначені терміни до суду, тривалий час - з 08 липня 2023 року він перебуває під вартою, суд вважає за можливе змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання, оскільки, на думку суду, такий вид запобіжного заходу буде достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_4 своїх процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою до суду та повідомляти суд про зміну місця проживання, служби або роботи, і контроль за виконанням особистого зобов`язання необхідно покласти на командира військової частини за місцем проходження обвинуваченим служби.

Відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України, обов`язки передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті можуть бути покладені на обвинуваченого на строк не більше двох місяців.

Керуючись ст. 176, 177, 178, 179, 194, 331 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника - адвоката ОСОБА_5 про зміну обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу задовольнити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання і зобов`язати ОСОБА_4 прибувати за кожною вимогою до суду та повідомляти суд про зміну місця проживання, служби або роботи на строк до 06 травня 2024 року.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на командира військової частини НОМЕР_2 .

Звільнити ОСОБА_4 з під варти в залі суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копії ухвали суду.

Головуючий - суддяОСОБА_7