Справа № 643/5277/24
Провадження № 1-кс/643/640/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.2024 слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання прокурора Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001786 від 18.05.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -

установив:

Слідчим відділом ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001786 від 18.05.2024 за ч. 2 ст. 307 КК України, яким встановлено, що 18.05.2024 за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зберігав при собі наркотичний засіб метадон у 6-х згортках для подальшого збуту.

18.05.2024 під час проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 добровільно видав шкарпетку з шістьма згортками з ізоляційної стрічки, під якою знаходився полімерний пакет з невідомою речовиною, також вилучено мобільний телефон ТМ «Samsung» imei1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , при огляді якого встановлено, що в даному телефоні мається інформація щодо збуту наркотичних засобів.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, вилученого в ході огляду місця події, оскільки вилучене майно має відношення до вчинення кримінального правопорушення та буде використане в якості речових доказів, а також з метою позбавлення можливості його знищення або переховування.

Прокурором подано заяву про підтримання клопотання та проведення судового засідання без його участі.

Розглянувши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя встановив таке: за повідомленням до чергової частини ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області щодо незаконного обігу наркотичних засобів з метою збуту внесені відомості до ЄРДР за ознаками ч. 2 ст. 307 КК України.

Згідно з копією протоколу огляду місця події від 18.05.2024, в період часу з 12:55 до 13:15 за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 добровільно видав шкарпетку з шістьма згортками з ізоляційної стрічки, під якою знаходився полімерний пакет з невідомою речовиною, також вилучено мобільний телефон ТМ «Samsung» imei1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , при огляді якого встановлено, що в даному телефоні мається інформація щодо збуту наркотичних засобів.

Клопотання надійшло до суду 23.05.2024, подано на поштове відділення 20.05.2024 на наступний робочий день після вилучення майна, отже строк звернення до суду прокурором дотриманий.

Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження, а метою, крім іншого, забезпечення збереження речових доказів (абз. 2 ч. 1, ч. 2 ст.170 КПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження тощо.

Слідчий суддя вважає доведеним, що виявлені та вилучені під час проведення огляду місця події речі можуть бути доказом факту та обставин, що встановлюються, містити на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення.

Таким чином, враховуючи кваліфікацію кримінального правопорушення та обставини його вчинення, найменування та вид вилученого майна, слідчий суддя вважає, що вилучене майно є доказом вчинення кримінального правопорушення, тому потреба в накладенні арешту на нього є очевидною та доцільною.

Кожен з ризиків, перелічених в ч. 1 ст. 170 КПК України, а саме приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження, доведений, отже клопотання має бути задоволено.

Керуючись ст.ст. 131-132, 170-173, 309, 369-372, 376, 395 КПК України, -

постановив:

Клопотання про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене під час огляду місця події 18.05.2024 за адресою: АДРЕСА_1 у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

- шкарпетку зі згортками з невідомою речовиною,

- мобільний телефон ТМ «Samsung» imei1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

Питання щодо зберігання вилученого майна вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України та Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 № 1104.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час проголошення ухвали в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1