ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/2519/24

Номер провадження 1-кп/495/728/2024

27 березня 2024 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого одноособово судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровського кримінальне провадження внесеного в ЄРДР № 0000551 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця села Стара Царичанка Білгород-Дністровського району Одеської області, раніше не судимого, із середньою освітою, одруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , який перебуває на посаді на посаді водія телефонного відділення взводу управління командира дивізіону військової частини НОМЕР_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.5 ст.27 ч.1 ст. 358, ч.4 ст.358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення при наступних обставинах:

Так, 27.02.2022 року обвинувачений ОСОБА_3 , відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 , прийнятий на військову службу за мобілізацією.

Згідно положень п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу для військовозобов`язаних вважається день зарахування до списків особового складу військової частини.

Відтак, з 27.02.2022, тобто з моменту зарахування до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , матрос ОСОБА_3 набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби.

Так, відповідно до пункту 2 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 р. № 340 Особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії . Посвідчення водія є документом, що посвідчує особу та її спеціальний статус у частині підтвердження права його власника на керування транспортними засобами.

Посвідченням водія, виданим вперше, є документ, що підтверджує право його власника на керування транспортним засобом, оформлений та виданий засобами Єдиного державного реєстру єдиної інформаційної системи МВС і виготовлений на бланку та/або в електронній формі, після проходження особою, яка раніше не мала посвідчення водія, медичного огляду в порядку, встановленому МОЗ, а також підготовки відповідно до планів і програм та після складення теоретичного і практичного іспитів в уповноважених підрозділах територіальних органів з надання сервісних послуг МВС - територіальних сервісних центрах МВС (далі - територіальні сервісні центри МВС).

Проте, обвинувачений ОСОБА_3 , достовірно знаючи про порядок та вимоги для отримання посвідчення водія, передбачені зазначеними вище вимогами законодавства, умисно вчинив протиправні дії, спрямовані на пособництво у виготовлені підробленого посвідчення та використання завідомо підробленого документу за наступних обставин.

Так, у обвинуваченого ОСОБА_3 , приблизно на початку грудня місяця 2022, точної дати та часу встановити під час досудового розслідування не надалося можливим, виник намір на отримання завідомо підробленого посвідчення водія.

Використовуючи свій мобільний телефон в мобільному додатку «Instagram» він зайшов на сторінку, назву якої в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, на якій пропонувалось виготовлення посвячення водія. Після чого, в ході спілкування з невстановленою органом досудового розслідування особою у вказаному ж «Instagram» додатку, обвинувачений ОСОБА_3 , домовився про отримання завідомо підробленого документу. Надалі, ОСОБА_3 , у мобільному додатку «Instagram», відправив свої фотографії та копії документів, що посвідчують його особу, невстановленій особі, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, які було використано під час виготовлення завідомо підробленого посвідчення водія, чим сприяв невстановленій досудовим розслідуванням особі у виготовленні завідомо підробленого посвідчення водія категорії «В» НОМЕР_2 від 22.12.2022 нібито видане ТСЦ 0541 на ім`я ОСОБА_3 , чим вчинив пособництво у підробленні офіційного документа, який видається та посвідчується установою, яке має право видавати та посвідчувати такі документи, і який надає права та звільняє від обов`язків, з метою використання його іншою особою.

Далі, обвинувачений ОСОБА_3 отримавши приблизно в середині грудня місяця 2022 року, від невстановленої досудовим розслідуванням особи, шляхом отримання у відділення нової пошти №1, АДРЕСА_2 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 завідомо підроблене посвідчення водія категорії «В» НОМЕР_2 від 22.12.2022 нібито видане ТСЦ 0541 на ім`я ОСОБА_3 та маючи прямий умисел на використання завідомо підробленого посвідчення, з метою підтвердження права керувати транспортними засобами та посвідчення своєї особи, зберігав при собі завідомо підроблене посвідчення водія категорії «В» НОМЕР_2 від 22.12.2022 нібито видане ТСЦ 0541 на ім`я ОСОБА_3 .

Після цього, 14.12.2023 року приблизно о 23 годині 40 хвилин обвинувачений ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом «Nissan» реєстраційний номер НОМЕР_3 та рухаючись по АДРЕСА_1 , був зупинений працівниками поліції для перевірки документів, в цей момент у ОСОБА_3 , виник умисел, спрямований на використання завідомо підробленого документу, а саме завідомо підробленого посвідчення водія категорії «В» НОМЕР_2 від 22.12.2022 року нібито видане ТСЦ 0541, та діючи умисно, протиправно, для підтвердження своєї особи та підтвердження права керування транспортним засобом, достовірно знаючи про те, що посвідчення водія з зазначеним на ньому серійним номером НОМЕР_2 від 22.12.2022 року видане ТСЦ 0541 на його ім`я є підроблене, використав його, пред`явивши працівнику поліції.

Стаття 381 КПК України передбачає, що після отримання обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку суд у п`ятиденний строк, а у разі затримання особи у порядку, передбаченому частиною четвертою статті 298-2 цього Кодексу, невідкладно призначає судовий розгляд.

Суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Стаття 382 КПК України передбачає, що суд у п`ятиденний строк з дня отримання обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку, а в разі затримання особи у порядку, передбаченому частиною четвертою статті 298-2 цього Кодексу, невідкладно вивчає його та додані до нього матеріали і ухвалює вирок.

Вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд має право призначити розгляд у судовому засіданні обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку та викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, якщо визнає це за необхідне.

З урахуванням викладеного, та того, що обвинувачений ОСОБА_3 не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта в спрощеному порядку, суд вважає необхідним провести судовий розгляд обвинувального акта за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч.5 ст.27 ч.1 ст. 358, ч.4 ст.358 КК України за відсутності учасників судового провадження.

Судом досліджені додані до обвинувального акта докази, встановлені органом досудового розслідування, а саме:

- витяги з ЄРДР № 0000551від 15.12.2023 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.5 ст.27 ч.1 ст. 358, ч.4 ст.358 КК України;

- рапортом від 17.03.2024 року;

- протоколом огляду місця події та таблицею ілюстрації до нього від 15.12.2023 року;

- постановою про долучення речових доказів до матеріалів кримінального провадження від 15.12.2023 року;

- висновком експерта № СЕ-19/116-23/23232-ДД від 26.12.2023 року;

- повідомлення про підозру ОСОБА_3 від 19.03.2024 року у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.5 ст.27, ч.1 ст. 358, ч.4 ст.358 КК України;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_3 щодо обставин вчинення ним кримінального проступку від 19.03.2024 року.

Аналізуючи зібрані та досліджені докази в їх сукупності, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку та кваліфікує їх:

за ч.5 ст.27 ч.1 ст. 358 КК України пособництво, тобто надання засобів вчинення кримінального правопорушення іншими співучасниками, підроблення офіційного документа, який видається та посвідчується установою, яке має право видавати та посвідчувати такі документи, і який надає права та звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем та іншою особою;

за ч.4 ст.358 КК України - використання завідомо підробленого документа.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року ратифікованої законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Оскільки в судовому засіданні було встановлено обґрунтованість висунутого проти обвинуваченого ОСОБА_3 кримінального обвинувачення, суд вважає необхідним призначити йому покарання.

Відповідно до приписів ст. 65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує суспільну небезпеку та характер вчиненого ним кримінального правопорушення, його вік, стан здоров`я, що він раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, вчинив кримінальний проступок, його каяття у скоєному.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, його ставлення до вчиненого, а саме те, що він щиро розкаявся у скоєному та не оспорює обставини, встановлені органом дізнання, те,що він має постійне місце проживання на території Білгород-Дністровського району Одеської області, суд вважає недоцільним відбування покарання у вигляді обмеження волі та приходить до переконання про можливість його звільнення від відбування покарання з випробуванням у відповідності до ст. ст. 75, 76 КК України.

Суд приходить до переконання, що саме таке покарання відповідає вимогам справедливості при застосуванні покарання і відображує співмірність злочину та кари і таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Речові докази: посвідчення водія категорії «В» ВХК 888699, видане ТСЦ 0541, яке упаковано до спеціального пакету PSP1244691, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.

Скасувати арешт з посвідчення водія категорії «В» ВХК 888699, видане ТСЦ 0541, яке упаковано до спеціального пакету PSP1244691, який був накладений ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19.12.2023 року.

Стягнути с обвинуваченого ОСОБА_3 на корить держави витрати за проведення судової технічної експертизи документів у сумі 3 029,12 грн.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженню відсутній.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374, 381, 382, 394 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.1 ст. 358, ч.4 ст.358 КК України, та на підставі санкцій вказаних статей призначити йому покарання :

- за ч.5 ст.27 ч.1 ст. 358 КК України у виді 1 року обмеження волі;

- за ч. 4 ст. 358 КК України у виді 1 року 1 місяців обмеження волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити засудженому ОСОБА_3 покарання у виді 1 року 1 місяців обмеження волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк в 1 рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 не обирався.

Стягнути с засудженого ОСОБА_3 на корить держави витрати за проведення судової технічної експертизи документів у сумі 3 029,12 грн.

Речові докази: посвідчення водія категорії «В» ВХК 888699, видане ТСЦ 0541, яке упаковано до спеціального пакету PSP1244691, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.

Скасувати арешт з посвідчення водія категорії «В» ВХК 888699, видане ТСЦ 0541, яке упаковано до спеціального пакету PSP1244691, який був накладений ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19.12.2023 року.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженню відсутній.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення, через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Відповідно до ч.1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Суддя: ОСОБА_1