єдиний унікальний номер справи 531/1591/23
номер провадження 1-кп/531/28/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2024 року м. Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Карлівка обвинувальний акт кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Путивль Путивлівського району Сумської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, не одруженого, освіта середня, не працюючого, не військовозобов`язаного, не депутата, раніше судимого:

- 09 квітня 2013 року Ковпаківським районним судом м. Суми за ч. 2 ст. 185, ст. 395 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України, до позбавлення волі на строк три роки, 13 жовтня 2014 року звільнений від відбування покарання умовно-достроково, невідбутий строк десять місяців дванадцять днів;

- 05 січня 2016 року Ковпаківським районним судом м. Суми за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України, до позбавлення волі на строк два роки шість місяців, 28 серпня 2017 року звільнений від відбування покарання умовно-достроково, невідбутий строк два місяці три дні;

- 25 червня 2018 року Ленінським районним судом м. Харків за ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 186 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України, до позбавлення волі на строк чотири роки, 11 березня 2022 року звільнений по відбуттю строку покарання;

- 27 лютого 2023 року Карлівським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 190 КК України до позбавлення волі на строк три роки зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на два роки;

- 03 січня 2024 року Ленінським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 190 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 71 КК України, до позбавлення волі на строк три роки п`ять місяців;

- 05 березня 2024 року Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 190 КК України, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, до позбавлення волі на строк три роки п`ять місяців;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України №2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, з 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який діє на даний час.

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він 26 лютого 2023 року, у вечірній час (більш точний час досудовим та судовим слідством не встановлено), перебував за місцем проживання свого знайомого ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_3 , з дозволу останнього, де разом із ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_6 вживали спиртні напої.

Після випитого спиртного, ОСОБА_6 заснув та ОСОБА_4 звернув увагу на мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 9C NFC», синього кольору, який належить потерпілому, та у цей час у останнього виник умисел на крадіжку вище вказаного телефону.

В подальшому, ОСОБА_4 , користуючись тим, що потерпілий спить, а ОСОБА_5 відволікся, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільну небезпеку свого діяння, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, умисно, таємно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, вчинив крадіжку мобільного телефону марки «Xiaomi Redmi 9C NFC», синього кольору, належного потерпілому ОСОБА_6 , вартістю, відповідно до висновку експерта судової товарознавчої експертизи №1904 від 24 квітня 2023 року, 2699,40 грн.

В подальшому, ОСОБА_4 вище вказаний телефон подарував своїй знайомій ОСОБА_7 , таким чином розпорядився викраденим майном в повному обсязі на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 майнової шкоди на суму 2699,40 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, визнав повністю, та повністю підтвердив час, обставини та спосіб вчинення кримінального правопорушення. У скоєному щиро розкаюється.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився. В матеріалах справи міститься його заява про розгляд справи за його відсутності. Претензій до обвинуваченого він не має. При призначенні покарання покладається на розсуд суду.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази треба дослідити та порядок їх дослідження, визнавши, в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорюються доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_4 , знайшло своє підтвердження в судовому засіданні в повному обсязі, а його дії органом досудового розслідування за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, кваліфіковані правильно.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Як обставину, що пом`якшує покарання, згідно ст. 66 КК України, суд враховує щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно 67 КК України, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого: його вік; стан здоров`я - має інвалідність, групу якої з наданих документів встановити не можливо; соціальне становище; відсутність даних про перебування його на обліку у лікарів нарколога та психіатра; раніше неодноразового судимого за корисливі злочини, останній раз 05 березня 2024 року Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 190 КК України, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, до позбавлення волі на строк три роки п`ять місяців; посередню характеристику за місцем проживання.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Під час судового розгляду, проаналізувавши поведінку обвинуваченого після вчинення кримінальних правопорушень, його щире каяття, наслідки суспільно-небезпечного діяння, відсутність будь-яких намірів уникнути кримінальної відповідальності, зваживши на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд приходить до переконання, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень буде призначення покарання в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Октябрського районного суду м. Полтава від 05 березня 2024 року, більш суворим за цим вироком, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років та зарахувати повністю відбуте покарання за вказаним вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 05 березня 2024 року.

В останньому слові обвинувачений просив застосувати положення ст. 69 КК України та призначити покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 4 ст. 185 КК України.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

В даному випадку, за наявності такої пом`якшуючої обставини як щире каяття, жодним чином не знижується ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим тяжкого злочину, а тому, на думку суду, підстави для застосування положень ст. 69 КК України у даному випадку відсутні.

В зв`язку з тим, що ОСОБА_4 відбуває реальне покарання за вироком Октябрського районного суду м. Полтаваи від 05 березня 2024 року, суд вважає за недоцільне обирати відносно нього міру запобіжного заходу.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати та цивільний позов по кримінальному провадженню відсутній.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 336, 369-371, 373-376, 395 КПК України суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винними у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Октябрського районного суду м. Полтава від 05 березня 2024 року, більш суворим за цим вироком, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років та зарахувати повністю відбуте покарання за вказаним вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 05 березня 2024 року.

В зв`язку з тим, що ОСОБА_4 відбуває реальне покарання за вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 05 березня 2024 року, суд вважає за недоцільне обирати відносно нього міру запобіжного заходу.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати за вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 05 березня 2024 року.

Речовий доказ мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 9C NFC», переданий на відповідальне збереження ОСОБА_6 , вважати повернутими законному власнику.

Речові докази два компакт-диски «Titanum» із відозаписом ходу проведення обшуку та ходу проведення слідчого експерименту, зберігати в матеріалах досудового розслідування.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Полтавського апеляційного суду через Карлівський районний суд, протягом 30 днів з моменту його проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той же термін з моменту вручення копії вироку.

Згідно ч. 6 ст. 376 КПК України, копія вироку, після його проголошення, негайно вручається обвинуваченому та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя