ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11-сс/818/614/24 Доповідач ОСОБА_1
Справа № 953/7754/22 Слідчий суддя ОСОБА_2
Категорія: у порядку КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2024 року Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

власника майна - ОСОБА_7 ,

представника власника майна - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Харкові апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 28.07.2023 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0003133 від 11.10.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 111-2 КК України,-

в с т а н о в и в:

Ухвалою слідчого Київського районного суду м. Харкова від 28.07.2023 задоволено клопотання слідчого, та накладено арешт на корпоративні права громадянина України ОСОБА_7 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) у розмірі 100% в статутному капіталі Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма ім. Т.Г. Шевченка" (код 30320828), юридична адреса: АДРЕСА_1 , шляхом заборони розпорядження ними у будь-який спосіб до завершення досудового розслідування та судового слідства (до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку).

Не погодившись з ухвалою слідчого судді, представник власника майна ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого.

Адвокат зазначає, що про розгляд клопотання органу досудового розслідування про арешт майна, сторона захисту та володілець майна не повідомлялися.

Вважає ухвалу слідчого судді такою, що винесена з грубим порушенням норм кримінального процесуального законодавства.

Враховуючи наслідки арешту майна для його власника, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, адвокат вважає клопотання слідчого таким, що не підлягає задоволенню.

Адвокат вважає, що слідчим суддею допущено неповноту судового розгляду, оскаржувана ухвала постановлена з істотним порушенням КПК України, під час розгляду клопотання не з`ясовано обставини, які мають істотне значення для ухвалення законного і обґрунтованого рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення власника майна - ОСОБА_7 , його представника адвоката ОСОБА_8 , які підтримали вимоги поданої апеляційної скарги та просили їх задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, суд апеляційної інстанції приходить наступних висновків.

З матеріалів провадження вбачається, що на час звернення слідчого із клопотанням про арешт майна, СВ УСБУ в Харківській області здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0003133 від 11.10.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 111-2 КК України.

Відомості про вчинене кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР за наступними обставинами: оперативною групою УСБУ в Харківській області в ході проведення контррозвідувальних заходів встановлено громадянина України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який в період окупації з 24.02.2022, перебуваючи в с. Кирилівка, Чугуївського районну, Харківської області, неодноразово передавав матеріальні ресурси незаконним збройним воєнізованим формуванням держави-агресора, а також здійснював провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконно створеними органами влади, адміністрацією держави-агресора. Крім того, останній добровільно надавав представникам незаконних збройних формувань власне авто та спецтехніку для возведення укріплень на фортифікаційних споруд, організовував розміщення останніх та території СТОВ АФ ім. Т.Г. Шевченка (). Разом з тим, забезпечував представників незаконних збройних формувань продуктами харчування, а також надавав допомогу у вирішення побутових питань.

Мотивуючи клопотання про арешт майна, слідчий посилався на те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні умисних дій, спрямованих на допомогу державі-агресору (пособництво), збройним формуванням та/або окупаційній адміністрації держави-агресора, вчинені громадянином України, з метою завдання шкоди Україні шляхом: реалізації чи підтримки рішень та/або дій держави-агресора, збройних формувань та/або окупаційної адміністрації держави-агресора; добровільного збору, підготовки та/або передачі матеріальних ресурсів чи інших активів представникам держави-агресора, її збройним формуванням та/або окупаційній адміністрації держави-агресора, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 111-2 КК України.

08.12.2022 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 111-2 КК України, шляхом публікації у газеті "Урядовий кур`єр".

Під час проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні та згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 12.12.2022 встановлено, що ОСОБА_7 є засновником та керівником Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма ім. Т.Г. Шевченка" (код 30320828, 100% частки статутного капіталу та права голосу).

Також, досудовим розслідуванням встановлено, що під час тимчасової окупації Чугуївського району Харківської області ОСОБА_7 використовував вказане підприємство у своїй злочинній діяльності.

За таких обставин, оскільки санкція статті, яка інкримінується ОСОБА_7 , крім основного покарання передбачає додаткове покарання у виді конфіскації майна, з метою в подальшому реальної можливості виконання вироку суду, є необхідність накладення арешту на корпоративні права ОСОБА_7 у СТОВ АФ ім. Т.Г. Шевченка (код 30320828, 100% частки статутного капіталу та права голосу), оскільки вони є його власним майном.

Також, досудовим розслідуванням встановлено, що під час тимчасової окупації Чугуївського району Харківської області ОСОБА_7 , будучи фактичним керівником СТОВ АФ ім. Т.Г. Шевченка (код 30320828) та уповноваженою особою юридичної особи, яка відповідно до установчих документів юридичної особи має право діяти від імені вказаної юридичної особи, використовував вказане підприємство та наявне майно підприємства у своїй злочинній діяльності.

Задовольняючи клопотання слідчого про арешт майна, слідчий суддя дійшов висновку про те, що органом досудового розслідування доведено, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, оскільки сприятимуть досягненню мети щодо всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування та забезпечення збереження речових доказів, таке втручання у право на власність є пропорційним, оскільки, завдяки цьому заходу забезпечення кримінального провадження може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий звернувся із клопотанням.

З такими висновками слідчого судді погоджується й суд апеляційної інстанції, виходячи з наступного.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно статей 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися й у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону. За правилами частини 3 статті 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України. Відповідно до статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 10 статті 170 КПК України визначено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, у тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Пунктом 1 частини 2 статті 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Враховуючи, що розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0003133 від 11.10.2022 здійснюється за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 111-2 КК України, накладення арешту на належні ОСОБА_7 . корпоративні права на час розгляду клопотання слідчим суддею, не було безпідставним. Суд апеляційної інстанції зазначає, що на початковому етапі досудового розслідування закон не вимагає аби наявна інформація була повною та достатньою, такою як необхідна для пред`явлення обвинувачення. Під час досудового розслідування слідчий суддя, суд апеляційної інстанції не надають оцінку доказам з точки зору їх допустимості, достатності, що є завданням подальшого судового провадження.

Колегія суддів приймає до уваги доводи клопотання слідчого про те, що досудове розслідування здійснюється за фактом можливого вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 111-2 КК України і накладення арешту на майно з метою, передбаченою пунктом 2 частини 2 статті 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення кримінального провадження.

Доводи апеляційної скарги представника власника майна не виключають розумних підозр органу досудового розслідування про вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, а перевірка таких обставин і є метою проведення досудового розслідування.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для накладення арешту на корпоративні права та обґрунтованість прийнятого слідчим суддею рішення, підстав для скасування якого, за доводами апеляційної скарги, не вбачається.

При цьому, суд апеляційної інстанції роз`яснює, що власник майна, чи його представник за наявності певних процесуальних підстав та фактичних обставин, що можуть бути встановлені під час досудового розслідування, не позбавлені права звернутись до слідчого судді, в порядку статті 174 КПК України з клопотанням про скасування арешту майна.

Разом з цим, суд апеляційної інстанції, вважає за необхідне звернути увагу слідчого судді на необхідність виправлення описок, які містяться в ухвалі в порядку статті 379 КПК України, з огляду на те, що з клопотанням про арешт майна звернувся слідчий, а не прокурор, як зазначено слідчим суддею по тексту ухвали.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 418, 419, 424 КПК України,-

постановив:

Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 28.07.2023 залишити без змін.

Звернути увагу слідчого судді на необхідність виправлення описок, які містяться в ухвалі в порядку статті 379 КПК України.

Ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до частини 4 статті 424 КПК України.

Головуючий :

Судді: