Справа № 539/2765/24
Провадження № 1-кс/539/598/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.07.2024 м.Лубни

Слідчий суддя Лубенського міськрайонного суду Полтавської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Лубенської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, подане в межах кримінального провадження №0000630 від 03.07.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт майна, в обґрунтування якого зазначив, що в провадженні СВ Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області перебуває кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000630 від 03.07.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що 03.07.2024 о 18:40 год. до чергової частини Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області надійшло повідомлення про виявлення трупа ОСОБА_5 всередині господарської будівлі в АДРЕСА_1 , із тілесними ушкодженнями.

Виїздом на місце події за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено труп ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із тілесними ушкодженнями у вигляді мінно-вибухової травми, рваних ран неправильної форми на кінцівках, по передній поверхні живота та грудної клітки, що супроводжуються ушкодженнями внутрішніх органів. Біля трупа ОСОБА_5 виявлено та вилучено рештки (осколки) схожі на осколки ручної осколкової гранати із запобіжним важелем (чекою) та кільцем.

Зважаючи на невідкладність випадку, у зв`язку із врятуванням майна, оскільки був ризик знищення військового майна (боєприпасів) членами родини ОСОБА_6 , яке могло зберігатися в квартирі останнього за адресою: АДРЕСА_2 , з метою відшукання знаряддя кримінального правопорушення, виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, 04.07.2024, слідчою СВ Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_7 , у відповідності до ч. 3 ст. 233 КПК України, було проведено невідкладний обшук квартири загиблого ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 . У ході проведення обшуку квартири ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , слідчим було виявлено та вилучено: 115 предметів, зовні схожі на патрони до автоматичної зброї, калібру 5,45 мм та 4 предмети, зовні схожі на патрони до автоматичної зброї, калібру 7,62 мм.

Окрім того, в господарській будівлі (сараї) загиблого ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , з метою відшукання знаряддя кримінального правопорушення, виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, теж було проведено невідкладний обшук. У ході проведення даного обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , слідчим в приміщенні господарської будівлі було виявлено та вилучено: рештки (осколки) схожі на осколки ручної осколкової гранати із запобіжним важелем (чекою) та кільцем; пошкоджений мобільний телефон, невстановленої марки та моделі, у чохлі чорного кольору.

Враховуючи, що вилучені об`єкти, могли бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегти на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у відповідності до ст. 98 КПК України, вони мають значення речових доказів.

З метою запобігання можливості приховування, пошкодження, втрати, відчуження слідчий просив накласти арешт на майно, тимчасово вилучене у ході обшуку квартири ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , та майно, вилучене у ході обшуку сараю ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: 115 предметів, зовні схожі на патрони до автоматичної зброї, калібру 5,45 мм.; 4 предмети, зовні схожі на патрони до автоматичної зброї, калібру 7,62 мм., рештки (осколки), схожі на осколки ручної осколкової гранати із запобіжним важелем (чекою) та кільцем; пошкоджений мобільний телефон невстановленої марки та моделі, у чохлі чорного кольору, до скасування арешту у встановленому КПК України порядку.

Слідчий ОСОБА_7 у судове засідання не з`явилась, до канцелярії суду надала заяву, в якій підтримала клопотання про арешт майна в повному обсязі, просила його задовольнити.

Прокурор у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання був повідомлений належним чином.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного.

03.07.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 115 КК України, що підтверджується копією витягу з ЄРДР №0000630 від 03.07.2024.

З протоколу обшуку від 03.07.2024 вбачається, що в приміщенні господарської будівлі (сараю) за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено сліди вибуху та вилучено: рештки (осколки), схожі на осколки ручної осколкової гранати із запобіжним важелем (чекою) та кільцем; пошкоджений мобільний телефон, невстановленої марки та моделі, у чохлі чорного кольору.

З протоколу обшуку від 04.07.2024 вбачається, що в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , було виявлено та вилучено: 115 предметів, зовні схожих на патрони до автоматичної зброї, калібру 5,45 мм; 4 предмети, зовні схожих на патрони до автоматичної зброї, калібру 7,62 мм.

Постановою слідчого СВ Лубенського РВП ГУНП у Полтавській області ОСОБА_7 від 04.07.2024 все вищезазначене вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000630 від 03.07.2024.

Згідно ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом, передбачено ч. 1 ст. 167 КПК України.

Зі змісту ч. 2 ст. 167 КПК України вбачається, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення, 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Тимчасове вилучення майна може бути здійснене під час обшуку та огляду, передбачено ч. 2 ст. 168 КПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Як встановлено в судовому засіданні, вказане в клопотанні майно було вилучено 03.07.2024 та 04.07.2024. Зазначене клопотання слідчим подано до суду 04.07.2024, тобто в межах строку, передбаченого ч. 5 ст. 171 КПК України.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України - заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Частина 1 ст. 170 КПК України вказує на те, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України - арешт майна допускається зокрема і з метою забезпечення збереження речових доказів.

Зі змісту ч. 3 ст. 170 КПК України слідує, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частина 2 ст. 173 КПК України зазначає, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати зокрема і: правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України) тощо.

Враховуючи вищенаведені правові норми та обставини, слідчий суддя вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню, оскільки вищезазначене майно вилучене 03.07.2024 та 04.07.2024 може мати значення для подальшого розслідування кримінального провадження, є речовими доказами, а тому для запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження є необхідність в його арешті.

Відповідно до п. 5 ч. 5 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчого слідчий суддя постановляє ухвалу, у якій, зокрема, зазначає, порядок виконання ухвали. Відповідно до пунктів 4, 7 Порядку зберігання речових доказів, затвердженого постановою КМУ від 19.11.2012 № 1104 із змінами та доповненнями (надалі - Порядок зберігання речових доказів) речові докази, крім тих, що повернуті власнику або передані йому на відповідальне зберігання, реалізовані, знищені, технологічно перероблені, зберігаються до передачі їх суду в органі, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, підрозділ дізнання, або інших місцях зберігання, визначених у цьому Порядку.

Таким чином, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити спосіб виконання даної ухвали, визначивши місце зберігання вищезазначених речових доказів згідно із пунктами 4, 7 Порядку зберігання речових доказів.

Керуючись статтями 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Лубенської окружної прокуратури ОСОБА_4 , задовольнити.

Накласти арешт на майно, тимчасово вилучене у ході обшуку квартири ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , та майно, вилучене у ході обшуку сараю ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: - 115 предметів, зовні схожі на патрони до автоматичної зброї, калібру 5,45 мм.;

- 4 предмети, зовні схожі на патрони до автоматичної зброї, калібру 7,62 мм.,

- рештки (осколки), схожі на осколки ручної осколкової гранати із запобіжним важелем (чекою) та кільцем; - пошкоджений мобільний телефон невстановленої марки та моделі, у чохлі чорного кольору,

до скасування арешту у встановленому КПК України порядку.

Порядок зберігання вищезазначених речових доказів визначити відповідно до пунктів 4, 7 Порядку зберігання речових доказів, затвердженого постановою КМУ від 19.11.2012 № 1104 із змінами та доповненнями.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали проголошено 08.07.2024 о 12.00 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1