Провадження по справі № 1-кп/752/1106/24
У Х В А Л А

іменем України

"27" травня 2024 р. Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

під час судового розгляду кримінального провадження №0000902, дані про яке 17.07.2023 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , що має вищу професійно-технічну, працюючого охоронцем у ТОВ «Фоззі груп», неодруженого, що має на утримані малолітню дитину 2013р.н., який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

встановив:

До Голосіївського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт у вищезазначеному кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_3 .

Так, згідно обвинувального акту, ОСОБА_3 , маючи умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту 17.07.2023 о 13 год на узбіччі вул. Дібровна у м. Києві підібрав пакунок, в якому знаходився пакетик з особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, - канабісом, маса якого в перерахунку на суху речовину складає 9,23г, тим самим придбав та з метою власного вживання зберігав при собі до 15 год., того ж дня коли по вул. Цілина, 2-а у м. Києві був із ним затриманий працівниками поліції.

Такі дії ОСОБА_3 органом дізнання кваліфіковані за ч.1 ст.309 КК України як незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.

Під час проведення підготовчого судового засідання обвинувачений визнав винуватість у пред`явленому обвинуваченні. Надав суду показання за змістом яких зазначив, що він з 2015 року перебуває на обліку у лікаря психіатра внаслідок вживання наркотичних засобів та психотропних речовин. У липні 2023 побачив на Заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності за узбіччі пакунок у якому були два пакетики, один з яких з речовиною рослинного походження, та зрозумів, що це канабіс. Він вирішив залишити його для власного вживання та поклав до кишені верхнього одягу. Його у той саме день через деякий час зупинила поліція на блок посту та він зізнався у тому, що має при собі наркотичну речовину.

Також заявив клопотання про звільнення кого від кримінальної відповідальності на підставі ч.4 ст. 309 КК України. В обґрунтування вимог клопотання зазначив, що він добровільно звернувся до медичної установи та пройшов лікування від наркоманії в умовах стаціонару. Надав виписку з лікарні «Соціотерапія».

Прокурор не заперечував проти задоволення заявленого обвинуваченим клопотання. Також просив вирішити питання про речові докази і судові витрати.

Вирішуючи клопотання ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної в відповідальності, суд прийшов до наступного.

Згідно із ч. 4 ст. 309 КК України особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені ч.1 ст. 309 КК України.

Приписи вказаної правової норми, яка є імперативною, можуть бути застосовані судом за наявності таких умов: 1) добровільне звернення до лікувального закладу особи, яка хворіє на наркоманію; 2) особою розпочато лікування від наркоманії.

У доведення факту звернення до лікувального закладу і проходження курсу лікування від наркотичної залежності ОСОБА_3 надав суду виписку із медичної карти стаціонарного хворого №3974/2983.

Згідно даних виписки, виданої 27.05.2024 лікарем КНП «КМНКЛ «Соціотерапія» ОСОБА_5 , судом встановлено, що ОСОБА_3 16.05.2024 добровільно звернувся до лікувального закладу для проходження курсу лікування від наркотичної залежності. В ході медичного обстеження в умовах стаціонару ОСОБА_3 рішенням комісї ЛКК від 16.05.2024 встановлений клінічний діагноз F 12.2 «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання канабіноїдів. Синдром залежності». На лікуванні він знаходилася у період з 16.05.2024 по 27.05.2024

Таким чином, зі змісту вищезазначеної виписки судом встановлено, що ОСОБА_3 добровільно пройшов курс лікування від наркотичної залежності у медичному закладі, а відповідний діагноз був встановлений в ході медичного обстеження в умовах стаціонару.

Щодо діагнозу «наркоманія» суд зазначає наступне. З 1999 року в Україні офіційно запроваджено міжнародну класифікацію хвороб десятого перегляду (МКХ-10), відповідно до якої усі види залежності від психоактивних речовин кодують у рамках діагностичного модуля F10 - F19, що об`єднує «Психічні та поведінкові розлади внаслідок поєднаного вживання наркотиків та використання інших психоактивних речовин. Синдром залежності» (зокрема і F12.2, який встановлений ОСОБА_6 ) і діагноз «наркоманія» у даному класифікаторі відсутній, тому він і не встановлюється особам, які звертаються до лікувальних установ.

За таких обставин, враховуючи принцип правової визначеності, який є невід`ємною складовою принципу верховенства права, забезпечення права на застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури, суд вважає, що невстановлення обвинуваченому ОСОБА_3 діагнозу «наркоманія», не може вважатись тією обставиною, яка спростовує встановлений у нього у визначеному законом порядку психічний розлад, який зумовлений залежністю від наркотичного засобу внаслідок зловживання, з приводу чого від добровільно звернувся до медичного закладу та пройшов курс лікування в умовах стаціонару, та позбавляє можливості бути звільненим від кримінальної відповідальності.

За таких обставин суд приходить до висновку, що встановлений ОСОБА_3 діагноз «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання канабіноїдів. Синдром залежності». F12.2 є таким, що відповідає діючій в Україні Міжнародній статистичній класифікації хвороб і споріднених проблем охорони здоров`я десятого перегляду (МХК-10) і узгоджується з характеристикою діагнозу «Наркоманія», яка визначена у Законі України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» № 62/95-ВР.

Такий висновок суду узгоджується із висновками, викладеними в постановах Касаційного кримінального суду Верховного суду від 21.09.2022 року у справі 758/7552/21 та від 22.11.2022 року у справі №135/449/21 тощо. Суд вважає, що висновки про застосування норми права, а саме ч.4 ст. 309 ч. 4 КК України, який містяться в постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 29 листопада 2021 року в справі № 357/11205/19, не підлягають застосуванню до даних правовідносин, оскільки вищезазначені висновки стосувалися саме визначення поняття «добровільності звернення особи до лікувальної установи».

Роз`яснивши обвинуваченому наслідки такого закриття, а саме, те, що дана підстава не є реабілітуючою, з`ясувавши, що останній розуміє настання таких наслідків та добровільність його позиції щодо цього, суд вважає, що ОСОБА_3 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України, а провадження по справі закриттю відповідно до п.1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Питання про речові докази підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України. Процесуальні витрати на залучення експерта підлягають стягненню із обвинуваченого.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. 44, ч. 4 ст. 309 КК України, п.1 ч. 2 ст. 284, п.2 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд

постановив:

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінально правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, на підставі ч.4 ст.309 КК України, закривши кримінальне провадження № 0000902, дані про яке 17.07.2023 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Речові докази - канабіс, масою 9,23 г, екстракт канабісу, масою 0,021г, амфетамін масою 0,045 г, які передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Голосіївського УП ГУНП у м. Києві (квитанція № 001515), знищити, компакт диск із записом з нагрудної камери поліцейського на якому зафіксовані події затримання ОСОБА_3 - залишити зберігати в матеріалах досудового розслідування.

Процесуальні витрати на залучення експерта (висновок № СЕ-19/111-23/37096 - НЗПРАП) у розмірі 1912,00 грн., стягнути з ОСОБА_3 .

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1