ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/2331/24 Провадження 1-кс/636/377/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2024 місто Чугуїв

Слідчий суддя Чугуївського міського суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 , про арешт майна в кримінальному провадженні за № 0000101 від 07.04.2024, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Чугуївським РУП ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000101 від 07.04.2024, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України.

06.04.2024 року до чергової частини Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що 06.04.2024 року о 11 год. 22 хв. за адресою: Харківська область, Чугуївський р-н., на блок-посту «Джерело», під час перевірки документів у водія гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 , виявлено посвідчення водія з ознаками підробки.

06.04.2024 з 12 годині 13 хвилин по 12 годину 20 хвилини, під час проведення огляду місця події за адресою: Харківська область, Чугуївський р-н., блок-пост «Джерело» поблизу перехрестя автодоріг Київ-Харків-Довжанський та Чугуїв-Мілове, неподалік заправка «Лилия», на відкритій ділянці місцевості на узбіччі автомобільної дороги, знаходиться автомобіль Volkswagen LT28 д.н.з. НОМЕР_2 , біля якого стояв гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який є військовослужбовцем ВЧ НОМЕР_1 на посаді «навідник кулеметник», який назвався водієм даного автомобіля та надав посвідчення водія на своє ім`я, а саме ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсне від 04.08.2018 по 04.08.2048, ТСЦ 3249, серійний номер посвідчення НОМЕР_3 , категорії керування «В1, В, С1, С», яке було вилучено та поміщено до сейф пакету № KIV2109805 та на якому зроблені відповідні пояснювальні надписи та поставлені підписи учасників слідчої дії.

Відомості про кримінальне правопорушення проступок, відповідно до вимог ч. 1, 4 ст. 214 КПК України сектором дізнання Чугуївського РУП внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000101 від 07 квітня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Постановою старшого дізнавача СД Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 08.04.2024 вказане посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсне від 04.08.2018 по 04.08.2048, ТСЦ 3249, серійний номер посвідчення НОМЕР_3 , категорії керування «В1, В, С1, С», яке було вилучено та поміщено до сейф пакету № KIV2109805 та на якому зроблені відповідні пояснювальні надписи та поставлені підписи учасників слідчої дії, було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000101 від 07 квітня 2024 року.

Зазначений предмет, є матеріальним об`єктом, який був знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберіг на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому на підставі п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України на нього доцільно накласти арешт з метою збереження речових доказів та недопущення їх знищення, пошкодження, приховування, перетворення або відчуження, прокурор просив клопотання задовольнити.

Прокурор у клопотанні просила розгляд клопотання провести без участі прокурора.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання, дослідивши додані до нього матеріали, встановила такі обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України установлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно до змісту частин 2, 4 статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб. У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Слідчий суддя вважає, що прокурор довів підставу накладення арешту, яка полягає у необхідності збереження речових доказів і проведення судових експертиз, наявність достатніх підстав вважати, що вилучені речі зберегли на собі сліди кримінального правопорушення.

На підставі викладеного слідчий суддя вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя враховує правову підставу для арешту майна, розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наявність вагомих ризиків його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження та вважає, що арешт указаних предметів не призведе до порушення інтересів інших осіб.

Керуючись ст. ст. 170, 172, 173,175, 309, 310, 369-372, 376, 392, 532 КПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання прокурора Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 , про арешт майна в кримінальному провадженні за № 0000101 від 07.04.2024, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000101 від 07.04.2024, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України, на вилучене 06.04.2024 в період часу з 12:13 год. по 12:20 год., під час проведення огляду місця події відкритої ділянки місцевості, що розташована за адресою: Харківська область, Чугуївського району, перехрестя автодоріг «Київ-Харків-Довжанський» та «Чугуїв-Мілове», блок пост «Джерело», поблизу заправки «Лілія» у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступне майно: посвідчення водія на своє ім`я, а саме ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсне від 04.08.2018 по 04.08.2048, ТСЦ 3249, серійний номер посвідчення НОМЕР_3 , категорії керування «В1, В, С1, С», яке було вилучено та поміщено до сейф пакету № KIV2109805 та на якому зроблені відповідні пояснювальні надписи та поставлені підписи учасників слідчої дії.

Вирішення питання щодо визначення місця зберігання арештованого майна та осіб, відповідальних за його зберігання, покласти на орган досудового розслідування.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1