НІКОПОЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/4514/23
Провадження № 1-кп/0182/630/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2024 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі кримінальне провадження, внесене 14 червня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000678 стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Нікополь, Дніпропетровської області, гр. України, з загальною спеціальною освітою, вдова, на утриманні нікого не має, інвалід дитинства ІІ групи, депутатом не являється, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України,

з участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 , в режимі відеоконференції,

В С Т А Н О В И В:

14 червня 2023 року приблизно о 10 годині, ОСОБА_3 , перебуваючи неподалік від приміщення АТБ-маркету, котрий розташований за адресою: АДРЕСА_3 , випадково познайомилася з ОСОБА_5 , якого попросила допомогти здати металобрухт та запропонувала розпити разом з нею алкогольні напої. ОСОБА_5 погодився на пропозицію і вони прослідували за місцем мешкання ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_2 , де взяли металобрухт, який продали та за отриманні грошові кошти, придбали алкогольні напої, які розпивали за вище вказаною адресою в приміщенні зали.

В ході вживання горілчаних виробів між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 відбулася словесна сварка в ході якої у ОСОБА_3 виникли неприязні відносини до ОСОБА_5 .

На грунті раптово виниклих неприязних відносин у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на умисне вбивство ОСОБА_5 , тобто умисне противоправне заподіяння смерті йому.

Так, ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне вбивство ОСОБА_5 , 14 червня 2023 року приблизно о 19 годині 40 хвилин, знаходячись в приміщенні зальної кімнати квартири за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, взявши зі столу кухонний ніж, направилася до спальної кімнати де відпочивав ОСОБА_5 , та продовжуючи словесний конфлікт, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, у вигляді спричинення смертельних ударів, умисно, кухонним ножем, який тримала у правій руці, нанесла один удар в область спини зліва потерпілому ОСОБА_5 , який в момент завдання удару перебував в положенні стоячи спиною до ОСОБА_3 .

Відчувши удар в спину, потерпілий ОСОБА_5 повернувся обличчям до ОСОБА_3 , яка, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на заподіяння смерті потерпілому, з метою доведення свого злочинного наміру до кінця, умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, кухонним ножем, який тримала у правій руці, нанесла ще один удар, в область грудної клітини зліва ОСОБА_5 , який перебував обличчям до ОСОБА_3 .

Після останнього удару потерпілий ОСОБА_5 втратив свідомість і впав у цій кімнаті.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 спричинила потерпілому, згідно висновку судово-медичного експерта № 630 від 25.08.2023, тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини, лівобічного гемопневматороксу, підшкіряної емфіземи грудної клітини зліва, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень та сліпого колото-різаного поранення спини, яке відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Смерть ОСОБА_5 не настала з причин, які на залежали від волі ОСОБА_3 , оскільки потерпілому своєчасно була надана кваліфікована медична допомога лікарями швидкої медичної допомоги.

Зазначені умисні дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України закінчений замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою провину визнала частково, повідомивши, що потерпілому ОСОБА_7 вона спричинила тілесні ушкодження, але на її думку, вона діяла в стані самооборони, тому, що останній пропонував їй вступити в інтимні стосунки і не хотів залишати приміщення її квартири.

В той день, їй потрібна була допомога чоловіка, щоб винести на смітник стару газову плиту, тому вона вийшла на зупинку і запропонувала їй допомогти. Вона пригостила ОСОБА_7 цигаркою і він погодився піти з нею. Вони винесли плиту на пункт металобрухту, купили горілки, яку спільно розпили. ОСОБА_7 розповів їй, що у нього згоріла хата і вона дозволила йому залишитися на ніч в її квартирі. Принесла для нього воду і він виправ свої речі. А потім ліг спати у спальній кімнаті. При цьому вона дала йому речі її покійного чоловіка. Вона знаходилася в залі. Прокинулися вони з потерпілим від того, що в двері квартири постукала сусідка ОСОБА_8 . Тоді вона почала виганяти з хати потерпілого, але він не хотів виходити, бо хотів з нею мати близькі стосунки. Він повалив її на диван, а вона лежачі на дивані, на підлозі відшукала кухонний ніж і вдарила ним в спину потерпілого, а потім він почав кусати її за руки і повернувся обличчям. В цей момент вона вдарила його в область грудної клітини. Бачила кров, він впав, а сусідка стояла за дверима, тому вона з її телефону викликала швидку допомогу. Після чого вийшла з сусідкою до під`їзду, де за двері під`їзду викинула ніж, яким спричинила тілесні ушкодження потерпілому і чекала приїзду швидкої допомоги і поліції. В скоєному вона розкаюється, але вважає, що вимушена була так вчинити, щоб захистити себе і свою гідність, бо потерпілий чіплявся до неї. З її слів, у неї були синці на руках від того, що потерпілий утримував її за руки, коли ніби то хотів зґвалтувати. Просила врахувати це під час призначення їй кримінального покарання і врахувати її щиросердне каяття та сприяння органам слідства у викритті своїх злочинних дій.

Потерпілий ОСОБА_5 суду повідомив, що з обвинуваченою він познайомився випадково. Він був на зупинці, а вона підійшла і попросила допомоги перенести їй стару газову плиту на пункт металобрухту. Він погодився допомогти і вперше опинився в квартирі обвинуваченої, де безлад і навіть двері квартири не зачиняється. Допоміг їй здати плиту на металобрухт. За виручені кошти вона купила пляшку горілки і запропонувала йому випити на що він також погодився. Закуски не було і він запивав горілку водою, а обвинувачена вином. Т.я. йому ніде було ночувати, він попросився у неї залишитися на ніч і вона дозволила. Він ліг в іншій кімнаті на ліжку і заснув. Прокинувся від того, що обвинувачена кричала «вимітайся» і виштовхувала його. У дверях квартири стояла якась знайома обвинуваченої. Він намагався вдягнуться, бо речі його були випрані на балконі в тій кімнаті де знаходилася обвинувачена і де вони вживали алкоголь. Побачив ніж в руках у обвинуваченої. Вона почала його штовхати в спину а потім він відчув удар. Розвернувся до неї обличчям і вона завдала йому ще один удар попереду під серце. В нього йшла кров і він впав на ліжко, втративши свідомість. У свідомість прийшов в кареті швидкої допомоги. Цивільний позов ним не заявлений, він пробачив обвинувачену, бо йому шкода її, у неї помер чоловік і допоміг він їй з почуття жалю. Категорично спростовував факт домагання до обвинуваченої, оскільки він спав з її дозволу у спальні, не зрозумів, чому його розбудили і почали виганяти. На диван її не завалював, а міг кусати за руку, коли вона вдарила його ножем у спину. Просив призначити мінімально можливе покарання для обвинуваченої, оскільки він пробачає її.

Свідок ОСОБА_9 повідомила, що протягом останніх п`яти років вона винаймає квартиру в будинку по АДРЕСА_4 і фактично є сусідкою обвинуваченої. Влітку 2023 року точної дати вона не пам`ятає, після 15 години, вона поверталася додому і звернула увагу, що двері до квартири обвинуваченої були напіввідчинені. Вона підійшла до дверей і до неї вийшла з квартири ОСОБА_10 , яка просила у неї телефон, щоб викликати поліцію і вигнати потерпілого з квартири. З дверей квартири вона побачила чоловіка, який був без футболки і знаходився на балконі в кімнаті, що навпроти вхідних дверей, де начебто прав свої речі і не хотів виходити з квартири ОСОБА_10 . При цьому ОСОБА_10 була вдягнута і, як їй здалося, в стані алкогольного сп`яніння, як і чоловік. В кімнаті вона не бачила чарок, пляшок чи інших слідів вживання алкоголю. ОСОБА_10 почала викидати мокрі речі потерпілого і виганяла його, але він стверджував, що та пообіцяла йому залишитися до ранку і крім того, його речі були мокрими. Потім ОСОБА_10 пішла на кухню, напевно за ножем, бо вона пройшла з зали до кухні і потім повернулася назад. Чоловік сидів на дивані в цей час і вона не бачила його, але чула чоловічий голос «у мене мокрі речі», а потім побачила як ОСОБА_10 махнула рукою, а він крикнув « допоможіть» і вона здогадалася, що ОСОБА_10 вдарила його ножем. Вона викликали швидку допомогу і ОСОБА_10 сама повідомила у швидку, що вдарила ножем чоловіка. Ніж вона викинула за двері під`їзду у її присутності, бо разом вийшли палити і чекали на приїзд швидкої допомоги. Під час слідства їй пропонували впізнати ніж, який вилучили і вона вказувала на нього. Вважає, що чоловік міг її спровокувати, бо не хотів виходити з квартири ОСОБА_10 , але вона особисто не бачила, що між ними відбувалося і в її присутності чоловік не чіплявся до ОСОБА_10 . Особисто ОСОБА_10 їй подробиць не розповідала.

За клопотанням прокурора і за згодою сторін судового провадження, судом безпосередньо досліджені письмові докази, законність і допустимість яких сторони кримінального провадження не оспорюють і які доводять провину обвинуваченої і вчиненні інкримінованого їй злочину.

Так, згідно протоколу огляду місця події від 14.06.2023 року (а.п.10-18 з ДВД диском), місцем огляду є під`їзд №1 будинку по АДРЕСА_4 , де на підлозі за дерев`яними дверима було виявлено та вилучено кухонний ніж з РБК.

Протоколом обшуку від 14.06.2023 р. (а.п.19-24 з ДВД диском), житлової квартири АДРЕСА_5 , в приміщенні спальні на ліжку виявлено та вилучено покривало зеленого кольору зі слідами РБК.

Згідно висновку судової імунологічної експертизи №13080/1868-БД від 29.06.2023 року (а.п.44-48 з фототаблицею), кров потерпілого ОСОБА_5 1982 р.н. належить до групи В з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВ0, для якої групо специфічним антигеном є антиген В. Кров підозрюваної ОСОБА_3 1991 р.н., належить до групи 0 з ізогемаглютиніном анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0, для якої групо специфічною ознакою є ізогемаглютиніни акти-А і анти-В. В слідах на ковдрі, вилученій в ході обшуку приміщення квартири АДРЕСА_5 , названій слідчим (покривалом) (об`єкт №3-5 встановлена наявність крові з вмістом гемоглобіну людини. При серологічному дослідженні об`єктів №3-5 виявлений антиген В і ізогемаглютинін анти-А, що свідчить про утворення вказаних слідів за рахунок крові особи (осіб) з групою крові В з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВ0. Оскільки об`єкти №3-5 утворені за рахунок крові особи (осіб) з групою крові В з ізогемаглютиніном акти-А за ізосерологічною системою АВ0, тому не можна виключити можливість утворення їх й за рахунок крові потерпілого ОСОБА_5 , оскільки його кров належить саме до вказаної групи, або можливо утворена за рахунок крові інших осіб з такою ж самою групою крові. Оскільки в об`єктах №3-5 був виявлений антиген В, властивий крові підозрюваної ОСОБА_3 , а ізогемаглютинін анти-В, який як й ізогемаглютинін анти-А, властивий для її крові, у вказаних слідах не виявлений, тому даних про присутність її крові в цих слідах не отримано.

Відповідно до висновку судової цитологічної експертизи №1380/1869-БД (а.п.49-54 з фототаблицею), статева належність крові на клинку ножа (об`єкт №3) не встановлена, через недостатню кількість придатних для дослідження ядер формених елементів крові. При визначенні групової належності крові в даних слідах виявлено антиген В ізосерологічної системи АВ0. Отримані результати дослідження, не виключають можливості висловитися, що сліди крові на клинку ножа (об`єкт №3) могли походити від особи (осіб) з групою крові В з ізогемаглютиніном анти-А ізосерологічної системи АВ0, можливо і від потерпілого ОСОБА_5 , беручи до уваги його групу крові.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №630 від 25.08.2023 року (а.п.69-72), у гр. ОСОБА_5 1982 р.н. встановлене тілесне ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини зліва, лівобічного гемопневматороксу, підшкіряної емфіземи грудної клітини зліва. Дане тілесне ушкодження відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя (згідно п. 2.1.3, пп. й Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень). Тілесне ушкодження у вигляді сліпого колото-різаного поранення спини. Дане тілесне ушкодження відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я (згідно п. 2.3.3 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень). Виявлені тілесні ушкодження утворилися від дії гострого предмету, маючого колюче-ріжучі властивості, можливо і лезом клинка ножа. Давність спричинення тілесних ушкоджень може відповідати строку, вказаному у постанові слідчого.

Під час проведення слідчого експерименту, потерпілий ОСОБА_5 зазначив, що він знаходився на зупинці громадського транспорту біля магазину АТБ по вул. Шевченко, де до нього підійшла раніше незнайома ОСОБА_10 та попросила про допомогу, за що вона розрахується спиртним і цигарками, на що він погодився. Вони пішли до ОСОБА_10 додому по АДРЕСА_2 . де разом вживали спиртні напої, через деякий час він, за згоди обвинуваченої пішов в спальню, де ліг спати. Почув, що ОСОБА_10 з кимось свариться і в цей час ОСОБА_10 зайшла до кімнати, де він спав та наказала йому встати, він піднявся хотів з нею поговорити і лягти знову на ліжко, але повернувшись до неї спиною відчув удар у спину, повернувся до неї обличчям і вона в цей момент тримаючи ніж правою рукою вдарила його в грудну клітину. Після цього, він впав на ліжко. (а.п.73-76 з ДВД диском).

Згідно додаткового висновку судово-медичної експертизи №632 від 25.08.2023 року (а.п.78), механізм виявлених у ОСОБА_5 тілесних ушкоджень не суперечить механізму, вказаному у протоколі слідчого експерименту за участю самого ОСОБА_5 17.08.2023 року.

Під час проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_9 , остання зазначила, що в 13-х числах червня, вона йшла додому та почула незрозумілі звуки з квартири ОСОБА_3 . Підійшовши до дверей вона постукала і побачила, що двері трохи відкриті, в цей час ОСОБА_3 відкрила двері сама та повідомила, що в її квартирі невідомий чоловік спить в кімнаті і вона пішла його виганяти. Вона лише чула, як невідомий відмовлявся виходити і казав, що ОСОБА_11 пообіцяла не чіпати його до ранку, його речі випрані і він не може нікуди піти. Після цього, ОСОБА_11 пішла до кухні і свідок побачила, що вона вийшла з кухні з ножем, зайшла в кімнату до невідомого, нахилилася над ним і нанесла удар зверху вниз в область спини чоловіка. Ніж був з коричневою рукояткою. Після цього, вона одразу вибігла на подвір`я та викликала поліцію і швидку, а ОСОБА_11 вийшла до неї і в її присутності сховала ніж за дверима в під`їзді (а.п.86-89).

Протоколом пред`явлення речей для впізнання від 01.09.25023 року, згідно якого свідок ОСОБА_9 вказала на ніж під №3, який ОСОБА_3 тримала в правій руці та яким спричинила тілесні ушкодження невідомому чоловіку (а.п.90-92).

Під час проведення слідчого експерименту, ОСОБА_3 зазначила, що 14.06.2023 року вона зустріла. Як потім з`ясувалося, знайомого її покійного чоловіка на ім`я ОСОБА_12 , який попросився до неї переночувати, на що вона надала свою згоду. Чоловік допоміг їй здати метал, а за зароблені гроші вони купили спиртних напоїв, які спільно вживали в її квартирі. Після цього, ОСОБА_12 пішов спати в спальню, а через деякий час вона зайшла до спальні, а ОСОБА_12 схопив її за плечі, кинув на ліжко та сказав, що хоче вступити з нею в статевий акт і сів поверх неї. Тоді вона вхопила правою рукою ніж, який лежав на підлозі і нанесла йому дар в спину. А коли останній встав, вона нанесла ще один удар в область грудної клітини зліва. Після цього, ОСОБА_12 впав на ліжко і почав кричати, а вона вибігла до сусідів і викликала швидку допомогу (а.п.136-140 з ДВД диском).

Відповідно до висновку додаткової судово-медичної експертизи №631 від 25.08.2023 року (а.п.142), механізм виявлених тілесних ушкоджень у потерпілого ОСОБА_5 не суперечить механізму, вказаному у протоколу слідчого експерименту за участю гр. ОСОБА_3 від 16.06.2023 року.

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №481 від 15.08.2023 р. (а.п.148-150) ОСОБА_3 в період інкримінованого їй діяння виявляла та в даний час виявляє психічний розлад у формі легкої розумової відсталості з порушенням емоцій та поведінки. За своїм психічним станом в період інкримінованого їй діяння іспитована не була здатна повною мірою усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Іспитована у теперішній час за своїм психічним станом також не може повною мірою усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. У разі засудження до відбування покарання до неї можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем відбування покарання (відповідно до ч.2 ст. 20 КК України).

З огляду на викладене, є очевидним що дії ОСОБА_3 були умисними. У обвинуваченої не виявлено будь-яких тілесних ушкоджень. які б вказували на застосування насилля по відношенню до неї с боку потерпілого ОСОБА_13 . Судом не встановлено, що потерпілий ОСОБА_7 намагався зґвалтувати обвинувачену ОСОБА_3 . До того ж свідок ОСОБА_14 повідомила, що вона хоча і не заходила в приміщення квартири, але вона чула розмову, яка відбувалася між чоловіком і ОСОБА_10 і бачила, як ОСОБА_10 пройшла на кухню, повернулася з ножем і вдарила чоловіка ножем. Після чого останні попросив про допомогу. Тривалий час перебуваючи біля вхідних дверей у квартиру свідок ОСОБА_14 лише з`ясувала, що конфлікт між обвинуваченою та потерпілим був через те, що останній не хотів залишати приміщення квартири, незважаючи на те, що ОСОБА_11 сама запросила його допомогти, спільно з ним вживала алкоголь і дозволила переночувати, що не спростовує сама обвинувачена. Крім того, послідовність спричинення ударів спочатку у спину, а потім під серце зліва, вказує на умисел обвинуваченої, спрямований саме на позбавлення життя потерпілого ОСОБА_13 . Позиція обвинуваченої щодо її дій в стані самооборони не знайшла свого підтвердження, оскільки не встановлено, що потерпілий вчиняв будь-які активні дії по відношенню до ОСОБА_15 . Вона була вдягнута, у неї не було тілесних ушкоджень і до того ж, вона мала реальну можливість попросити про допомогу сусідку, яка в цей час перебувала біля вхідних дверей в квартиру, які були напіввідчиненими. Зі показів свідка ОСОБА_14 очевидно, що ОСОБА_10 просила викликати поліцію лише для того, щоб потерпілий залишив приміщення її квартири. Крім того, є очевидним, що ОСОБА_11 вчинила усі дії , які вважала за необхідне для доведення свого умислу до кінця, але смерть ОСОБА_16 не настала внаслідок своєчасного надання йому кваліфікованої медичної допомоги.

З огляду на викладене, дії ОСОБА_3 мають правильну правову кваліфікацію за ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 115 КК України закінчений замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині. Мотивом вчинення злочину стали раптово виниклі неприязні стосунки, внаслідок з`ясування відносин після спільного вживання обвинуваченою та потерпілим алкоголем.

Призначаючи покарання обвинуваченій, суд приймає до уваги велику ступінь суспільної небезпеки вчиненого нею кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином.

Суд враховує відомості про репутацію обвинуваченої, яка немає сталих родинних зв`язків, вдова, є особою з інвалідністю з дитинства. Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №481 від 15.08.2023 р. в період інкримінованого їй діяння ОСОБА_11 не була здатна повною мірою усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Обвинувачена вперше притягається до кримінальної відповідальності, посередньо характеризуються за місцем свого постійного проживання, перебуває на обліку лікаря психіатра з 27.12.2012 року з діагнозом: легка розумова відсталість. Можливо тому, вона не оцінила адекватно обстановку під час вчинення злочину і дії самого потерпілого, зокрема відсутність у нього будь-яких протиправних намірів стосовно неї. До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченої, суд відносить щиросердне каяття, яке полягає в тому, що обвинувачена давала послідовні правдиві покази, які викривають її злочинні дії, активно сприяла своїм діями органам досудового слідства у розкритті вчиненого злочину. Суд приймає до уваги позицію потерпілого, який пробачив обвинувачену та просив призначити їй мінімальне покарання. Крім того, злочин вчинений обвинуваченою є незакінченим. З урахуванням викладених обставин, суд, враховуючи усі обставини вчинення злочину, вважає за необхідне призначити обвинуваченій покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції відповідної частини статті КК України, яке буде достатнім для виправлення її та попередження вчинення ним та іншими особами нових злочинів.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 відповідно до обвинувального акту під час досудового розслідування і судом не встановлені.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Керуючись ст.ст. 370, 371, 374, 376 КПК України,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на сім років.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченої ОСОБА_3 залишити без змін у вигляді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили.

Строк відбуття покарання обвинуваченій ОСОБА_3 рахувати з 14 червня 2023 року, відповідно до протоколу затримання.

Речові докази: осади з об`єктів №1-3, залишки змивів з об`єктів №3-4, витяжка з об`єкту №3, контроль марлі, нігтьові зрізи з рук ОСОБА_3 , зразок крові потерпілого ОСОБА_5 , зразок крові ОСОБА_3 , ніж, ватні тампони з залишками змивів з рук ОСОБА_3 ковдру зі слідами РБК, які знаходяться в камері схову речових доказів Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області знищити.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення шляхом подачі апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили з моменту проголошення рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити, що учасники судового розгляду мають право отримати копію вироку.

Після проголошення вироку його копію негайно направити начальнику ДУПВ 4 для вручення обвинуваченій ОСОБА_3 і вручити прокурору.

Головуючий суддя: ОСОБА_1