УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2024 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні № 220 230 000 000 012 00 від 28.11.2023, у якому

гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Харкова, громадянин України, українець, з вищою освітою, фізична особа-підприємець, перебуває у зареєстрованому шлюбі, має неповнолітню дитину 2009 року народження, зареєстрований за адресою - АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою - АДРЕСА_2 , не судимий,

підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України,

у с т а н о в и в :

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло погоджене прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 клопотання слідчого ГСУ СБ України ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 220 230 000 000 012 00 від 28.11.2023.

На обґрунтування клопотання зазначено, що 02.04.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру за ч. 1 ст. 111-2 КК України, відповідно до якої останній, перебуваючи за місцем свого фактичного мешкання за адресою - АДРЕСА_2 , починаючи з 2020 року по 2024 рік активно співпрацював з ООО «Атомэнергопроект» (рос.) через представника останнього - головного інженера громадянина Російської Федерації (далі - РФ) ОСОБА_7 .

Вказана співпраця полягала у проектуванні робіт по реконструкції атомних електростанцій на території РФ, які належать державній корпорації АО «Концерн Росэнергоатом» (рос.), зокрема, модернізація обладнання ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Спілкування з останнім відбувалося засобами зв`язку Viber, вихідні дані для роботи йому надсилалися на електронну пошту, після виконання поставлених завдань ОСОБА_5 повертав в електронному вигляді готові проектні матеріали на електронну пошту ОСОБА_7 . За виконану роботу ОСОБА_5 щомісяця отримував від громадянина РФ ОСОБА_10 на свою банківську карту винагороду у розмірі близько 20-30 тис.грн.

У подальшому результати виконаних ОСОБА_5 робіт передавалися ОСОБА_11 на адресу ООО «Атомэнергопроект» (рос.) для використання у тендерних закупівлях на замовлення АО «Концерн Росэнергоатом» (рос.).

Фактично у період 2020-2024 років ОСОБА_5 , умисно, з метою отримання прибутку та особистого збагачення, а також завдання шкоди Україні, здійснив збір необхідних даних, провів відповідні розрахунки, склав та підготував не менше 10 проектів та звітів у сфері атомної енергетики по Балаковській, Ростовській та інших АЕС, які розташовані на території РФ та належать АО «Концерн Росэнергоатом» (рос.).

При цьому ОСОБА_5 , будучи обізнаним про факт ведення РФ агресивної війни проти України, під час підготовки та передачі аналітичних досліджень по атомних енергоблоках АЕС представникам держави-агресора, усвідомлював той факт, що своїми діями він фактично порушує санкційну політику України, направлену проти країни-агресора, допомагає у розвитку атомної енергетики РФ, яка сприяє безперебійному функціонуванню і електропостачанню її військово-промислового комплексу, військових частин, діяльності підприємств важкої та легкої промисловості, що у свою чергу дає можливість державі-агресору нарощувати виробництво зброї та боєприпасів, які у подальшому використовуються для тривалого ведення бойових дій на території України.

Крім того, ОСОБА_5 у період 2022-2024 років своїми умисними діями допоміг державі-агресору завдати шкоди Україні шляхом реалізації та підтримки рішень, прийнятих президентом та урядом РФ щодо розвитку техніки, технологій і наукових досліджень у сфері використання атомної енергії у РФ.

Таким чином, ОСОБА_5 у період 2022-2024 років, умисно, з корисливих мотивів, з метою завдання шкоди Україні, використовуючи власні знання та навички у сфері атомної енергетики, здійснив збір та аналіз необхідної інформації, провів відповідні розрахунки, за результатами чого підготував на замовлення ООО «Атомэнергопроект» (рос.) аналітичні дослідження по енергоблоках атомних електростанцій, які знаходяться на території РФ та належать Державній корпорації АТ «Концерн Росенергоатом», тим самим допоміг державі-агресору завдати шкоди Україні шляхом реалізації та підтримки рішень; добровільної підготовки та передачі матеріальних ресурсів чи інших активів представникам держави-агресора.

До підозрюваного ОСОБА_5 03.04.2024 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні постановою першого заступника Генерального прокурора від 10.04.2024 продовжено до трьох місяців, тобто по 19.05.2024.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15.05.2024 строк досудового розслідування продовжено до шести місяців, тобто по 19.08.2024.

На думку слідчого, продовжують існувати ризики вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування; знищити, сховати документи, речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків та інших осіб у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та наполягав на його задоволенні з наведених у ньому підстав.

Захисник заперечувала проти задоволення клопотання, посилаючись на відсутність зазначених прокурором ризиків, відсутність у підозрюваного наміру переховуватись від органу досудового розслідування та суду. Просила застосувати запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Підозрюваний підтримав думку захисника.

Слідчий суддя, заслухавши сторони кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, дійшов висновку про таке.

Відповідно до ст. 199 КПК України на слідчого суддю покладений обов`язок при розгляді клопотання про продовження строку тримання особи під вартою з`ясувати обставини, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, свідчать про існування раніше заявлених або нових ризиків, які виправдовують тримання особи під вартою, а також чинники, що перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» обґрунтованість підозри є необхідною умовою законності тримання особи під вартою та згідно з практикою ЄСПЛ передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає, що наданими органом досудового розслідування матеріалами достатньою мірою підтверджується наявність в діях гр. ОСОБА_5 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК.

Вирішуючи питання існування зазначених ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком у цьому випадку слід вважати дію, яка може бути вчинена з високим ступенем ймовірності.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Таким чином, слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя враховує, що такі дії цілком вірогідні з огляду на покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину.

Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні у справі «В. проти Швейцарії» зауважив, що небезпеку переховування не можна вимірювати тільки залежно від суворості можливого покарання, її треба визначати, зокрема, з урахуванням характеру підозрюваного, його моральних якостей, наявності у нього коштів, зв`язків з державою, у якій його переслідують.

Характер інкримінованого підозрюваному злочину, що вчинений, зокрема, в умовах воєнного стану, шляхом добровільного збору, підготовки та передачі матеріальних ресурсів представникам держави-агресора, свідчать про наявність достатніх підстав для критичної оцінки моральних якостей підозрюваного, що підтверджує високу ймовірність свідомої позапроцесуальної поведінки останнього.

Також не виключено, що безпосередній зв`язок ОСОБА_5 з представниками РФ унеможливить встановлення місцезнаходження останнього у разі його виїзду за межі України або на тимчасово окуповану територію.

Крім того, вагомим є наведений стороною обвинувачення ризик того, що ОСОБА_5 , перебуваючи на свободі, може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні та/або вчинити інше кримінальне правопорушення.

За результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів, викладених стороною обвинувачення та стороною захисту, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК.

У силу ст. 178 КПК слідчий суддя враховує вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих діянь.

Водночас слідчий суддя звертає увагу, що стороною захисту не надано доказів на спростування доводів прокурора щодо існування ризиків, а тому вважає, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 .

Зазначене приводить до висновку, що встановлені вище обставини є вагомими для продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Однією з обставин, з якою закон пов`язує можливість продовження строку тримання особи під вартою, є необхідність проведення певних слідчих та процесуальних дій, без виконання яких неможливо закінчити досудове розслідування.

Як випливає з клопотання та доводів прокурора, на теперішній час необхідно, зокрема, встановити та допитати осіб, яким можуть бути відомі обставини вчинення кримінального правопорушення; отримати висновки комп`ютерно-технічної експертизи; провести огляд інформації на електронних носіях інформації; отримати інформацію про рух коштів по особистих банківських карткових рахунках підозрюваного; на підставі зібраних доказів визначитись з остаточною кваліфікацією дій підозрюваного; виконати інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії, необхідність у проведенні яких виникне під час досудового розслідування; виконати зі стороною захисту вимоги ст. 290 КПК України.

Сукупність викладеного, дані про обставини вчинення інкримінованого ОСОБА_5 злочину, приводять слідчого суддю до переконання, що доводи сторони обвинувачення про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу є обґрунтованими.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що строк тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою необхідно продовжити.

При цьому відповідно до положень ч. 4 ст. 183 КПК слідчий суддя може не визначати розмір застави при постановленні ухвали про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальних провадженнях щодо злочинів, передбачених, зокрема, ст. 111-2 КК.

На підставі викладеного, керуючись ст. 176, 177, 178, 193, 194 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :

Клопотання слідчого ГСУ СБ України ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити строк тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою без визначення розміру застави по 22 липня 2024 року включно.

На ухвалу слідчого судді до Київського апеляційного суду прокурором, підозрюваним, його захисником упродовж п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1