Справа №949/531/24
Провадження №1-кс/949/287/24
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

02 липня 2024 року слідчий суддя Дубровицького районного суду Рівненської області ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 на відмову слідчого у наданні матеріалів досудового розслідування для ознайомлення,

В С Т А Н О В И В:

На розгляд слідчого судді Дубровицького районного суду Рівненської області надійшла скарга представника ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 , у якій він просить зобов`язати старшу слідчу СВ Відділення поліції №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 надати матеріали досудового розслідування №0000102 від 18 березня 2024 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 240-1 КК України для ознайомлення.

Скаргу обгрунтовує тим, що в провадженні старшої слідчої СВ Відділення поліції №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 перебувають матеріали досудового розслідування №0000102, відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені 18 березня 2024 р. за ч.1 ст. 240-1 КК України.

Постановою старшої слідчої ОСОБА_4 від 21 червня 2024 року відмовлено у задоволенні поданого, відповідно до статей 64-2, 220, 221 КПК України клопотання про надання матеріалів досудового розслідування №0000102 для ознайомлення. Вказана постанова мотивована тим, що на даний час питання про арешт майна вирішено та ухвала про арешт майна вручена фактичному володільцю та його представнику, а тому підстав для ознайомлення немає. Вказану відмову адвокат ОСОБА_3 вважає такою, що прийнята з порушенням завдань та основних засад кримінального процесуального законодавства, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України, практики Європейського суду з прав людини, адже можливість учасника справи ознайомлюватися із матеріалами кримінального провадження є важливою гарантією реалізації принципу змагальності (рівності) сторін та справедливого судового розгляду. Також посилається на ч.3 ст.64-2 КПК України, яка визначає процесуальні права сторони захисту підозрюваного, обвинуваченого, які має третя особа в частині, що стосується арешту майна. Тому вважає, що при проведенні досудового розслідування, в частині, що стосується арешту майна, третій особі належить передбачене ст. 221 КПК України право підозрюваного на ознайомлення із матеріалами досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.221 КПК України.

Дослідивши подану скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого лише в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Так, оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування врегульовано главою 26 КПК України.

Статтями 303, 304 КПК України визначено рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, право на оскарження та строк подання скарги.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування встановлені п.1-10 ч.1 ст.303 КПК України.

Так, ч.1 ст.303 КПК України визначений вичерпний перелік дій, рішень та бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування. Натомість ч. 2 ст.303 КПК України передбачено, що скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду лише під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Слідчим суддею встановлено, що 18 червня 2024 року адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 звернувся до старшої слідчої ВП №1 Сарненського РВП ГУНП України в Рівненській області ОСОБА_4 із клопотанням, у якому просив надати для ознайомлення матеріали досудового розслідування №0000102, внесені до ЄРДР 18 березня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.240-1 КК України

Постановою старшої слідчої ВП №1 Сарненського РВП ГУНП України в Рівненській області ОСОБА_4 від 21 червня 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання про надання матеріалів досудового розслідування №0000102 від 18 березня 2024 року для ознайомлення. Вказана постанова із посиланням на ч.3 ст. 64-2, ст.221 КПК України мотивована тим, що на даний час питання про арешт майна вирішено та ухвала про арешт майна вручена фактичному володільцю та його представнику, а тому підстав для ознайомлення немає.

Положеннями п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України чітко передбачений перелік бездіяльності, що підлягають до оскарження і відповідно до наведеної норми така бездіяльність передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.

У п. 1.3 Узагальнень про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування, які містяться у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 9-49/0/4-17 від 12.01.2017 зазначено, що бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.

Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.

Бездіяльність слідчого або прокурора у вигляді нездійснення процесуальної дії ненаданні стороні захисту матеріалів досудового розслідування для ознайомлення, має місце у випадку несвоєчасного розгляду клопотання або у випадку фактичного нездійснення такої процесуальної дії без винесення постанови про повну або часткову відмову у задоволенні відповідного клопотання.

Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яке рішення, дію або бездіяльність, а лише передбачену наведеною вище нормою і щодо обов`язків, строк виконання, яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.

Представник скаржника у поданій скарзі посилається на постанову старшої слідчої від 21 червня 2024 року про відмову в задоволенні клопотання від 18 червня 2024 року щодо ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, яке, як встановлено слідчим суддею було розглянуто старшою слідчою у встановлений ст. 220 КПК України строк та з прийняттям рішення, яке оформлено відповідним процесуальним документом - постановою.

Тобто, адвокатом ОСОБА_3 фактично оскаржується не бездіяльність старшої слідчої, а прийняте нею рішення за результатами розгляду клопотання, що стосується відмови у надання для ознайомлення матеріалів кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 221 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язаний за клопотанням сторони захисту, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, надати їм матеріали досудового розслідування для ознайомлення, за виключенням матеріалів про застосування заходів безпеки щодо осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, а також тих матеріалів, ознайомлення з якими на цій стадії кримінального провадження може зашкодити досудовому розслідуванню.

При цьому, вказаною нормою не встановлено строків, протягом яких слідчий, прокурор зобов`язаний за клопотанням належного суб`єкта - сторони захисту, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, надати їм матеріали досудового розслідування для ознайомлення.

Крім того, ознайомлення з матеріалами досудового розслідування до його завершення, передбачене ст. 221 КПК України, не відноситься до слідчих (розшукових) та негласних слідчих (розшукових) дій, визначених та регламентованих главами 20 та 21 КПК України.

В даному випадку слідчий суддя звертає увагу на те, що право на оскарження, зокрема рішень, дій або бездіяльності органу досудового розслідування не є беззастережним, таке право повинно узгоджуватися з вимогами встановленими національним законодавством, а саме кримінальним процесуальним законом.

Відносно посилання адвоката ОСОБА_3 на ч.3 ст. 64-2 КПК України, положеннями якої він обгрунтовав вимоги скарги слідчий суддя зазначає наступне.

Відповідно до ч.3 ст. 64-2 КПК України третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, має права та обов`язки, передбачені цим Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосуються арешту майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, повідомляється про прийняті процесуальні рішення в кримінальному провадженні, що стосуються арешту майна, та отримує їх копії у випадках та в порядку, встановлених цим Кодексом.

Тобто вказаною вище нормою передбачено права на вирішення, що мають стосуватися саме майна, проте інші процесуальні питання у кримінальному провадженні виходять за межі прав та інтересів такої особи.

Проте в матеріалах скарги відсутні докази на підтвердження того, що в рамках кримінального провадження №0000102 від 18 березня 2024 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 240-1 КК України на даний час вирішується питання про арешт майна. Також, як у поданому до старшої слідчої клопотанні, так і у поданій скарзі до суду, представник скаржника просить надати для ознайомлення матеріали кримінального провадження №0000102 без конкретизації питань, що стосуються саме арешту майна.

Крім того, ч. 1 ст. 37, ч.5 ст. 40 КПК України визначено, що слідчий, прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Тобто в рамках кримінального провадження слідчий та прокурор вправі самостійно приймати процесуальні рішення.

Слідчий суддя не має повноважень зобов`язати слідчого вчинити певні процесуальні дії, які не передбачені законом в контексті повноважень слідчого судді, і відносяться виключно до компетенції слідчого чи прокурора.

Слідчий суддя у кримінальному провадженні, згідно п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, вирішує лише ті питання, на розгляд яких його уповноважує закон, в той час як в поданій скарзі її ініціатор виносить на розгляд питання, які не охоплюються п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Таким чином, в даному випадку рішення, дія чи бездіяльність, які можуть бути оскаржені в порядку ч. 1 ст. 303 КПК України, відсутні. Інші положення глави 26 КПК України не відносять рішення слідчого або прокурора про відмову у задоволенні клопотання про надання стороні кримінального провадження для ознайомлення матеріалів досудового розслідування в порядку ст. 221 КПК України до тих рішень, що можуть бути оскаржені до слідчого судді на досудовому розслідуванні.

Між тим, як встановлено слідчим суддею, досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000102 не завершено, сторони кримінального провадження про завершення досудового розслідування не повідомлялись і доступ до матеріалів досудового розслідування сторонам не надавався.

З урахуванням практики ЄСПЛ «право на суд» не є абсолютним та безмежним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

На підставі вищевикладеного, враховуючи, що скарга не містить даних про предмет оскарження, визначений ч.1 ст.303 КПК України, слідчий суддя доходить висновку про відмову у відкритті провадження за даною скаргою.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.303, 304, 372 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на відмову слідчого у наданні матеріалів досудового розслідування для ознайомлення.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надіслати скаржнику, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її отримання.

Слідчий суддя:підпис

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Суддя Дубровицького

районного суду Рівненської області ОСОБА_1