КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 04 квітня 2024 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 04.04.2024 залишено без задоволення скаргу захисника підозрюваної ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 на повідомлення старшого детектива Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 , про підозру у кримінальному провадженні № 0001468 від 21.10.2022, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою скасувати повідомлення про підозру від 11.01.2024 щодо ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України. Також просив зобов`язати уповноважену особу Офісу Генерального прокурора вчинити дії щодо виключення з ЄРДР відомостей про набуття ОСОБА_7 статусу підозрюваної.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, апелянт вказував про

_____________________________________________________________________________________Справа № 761/10088/24 Слідчий суддя - ОСОБА_10

Апеляційне провадження № 11-сс/824/3236/2024 Суддя-доповідач - ОСОБА_1

відсутність достатніх доказів для підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень.

При цьому зазначав, що слідчий та прокурор зробили висновок про винуватість, форму вини, мотив та мету вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7 тільки на підставі того, що остання перебувала з 14.08.2021 на посаді директора ТОВ «ТРЕЙДІНГ НЕЙКОМ СІТІ».

При цьому стороною обвинувачення проігноровано показання ОСОБА_11 та ОСОБА_12 (мати та батько ОСОБА_7 ), які зазначали, що ОСОБА_7 зареєструвала вказане товариство за грошову винагороду та функцій директора не виконує, що викликає сумніви щодо наявності складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

ОСОБА_7 повідомила сторону обвинувачення про те, що вона не має відношення до складання та подання до ГУ ДПС у Київській області податкової декларації з ПДВ за березень 2023, а також додатків до неї та заяви про повернення суми бюджетного відшкодування.

В матеріалах провадження відсутні почеркознавчі експертизи, які б підтверджували, що ОСОБА_7 підписувала будь-які документи фінансово-господарської діяльності ТОВ «ТРЕЙДІНГ НЕЙКОМ СІТІ», що могло б підтвердити або спростувати її причетність до діяльності підприємства.

Крім того, на день складання повідомлення про підозру ОСОБА_7 не перебувала на посаді директора ТОВ «ТРЕЙДІНГ НЕЙКОМ СІТІ».

Результати судової економічної експертизи по матеріалам кримінального провадження № 0001468, викладені у Висновку експерта № 3869 від 20.12.2023 ґрунтуються на припущеннях, а саме за умови встановлення факту здійснення операцій з реалізації товарно-матеріальних цінностей без їх фіксації в документах бухгалтерського податкового обліку.

Крім того, в Акті перевірки від 16.06.2023 №12808/10-36-07-05/44132405 вказане порушення, щодо дотримання законодавства при декларуванні за березень 2023 від`ємного значення ПДВ, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, не встановлено, при цьому діяльність підприємства досліджувалася за один і той самий період.

Також апелянт посилається на порушення процесуального порядку вручення письмового повідомлення про підозру.

До ОСОБА_7 безпідставно застосували загальний порядок виклику, як до особи, що мешкає на території України, оскільки остання з жовтня 2022 перебуває за межами України.

11.01.2024 повідомлення про підозру було вручене члену родини, а саме матері ОСОБА_7 - ОСОБА_11 , проте відсутні докази, що станом на 11.01.2024 остання була членом сім'ї ОСОБА_7 та проживала разом із нею за однією адресою, як то передбачено ч. 2 ст. 135 КПК України.

Крім того, батьки ОСОБА_7 повідомляли, що їх донька не проживає разом з ними з 2016 року та у 2022 виїхала за межі України і на даний час проживає в м. Жирон, Іспанія.

Твердження сторони обвинувачення про належне вручення письмового повідомлення про підозру та повістки про виклик шляхом направлення на телефонний номер НОМЕР_1 , яким нібито користується ОСОБА_7 , є необґрунтованим, оскільки жодним чином не підтверджено перебування вказаного номеру телефону у власності та постійному користуванні ОСОБА_7 .

Також, вручення повідомлення про підозру здійснив детектив ТУ БЕБ в Одеській області ОСОБА_13 , який не входить до складу групи детективів у даному кримінальному провадженні.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши доводи захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 , який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити в повному обсязі, думку прокурора ОСОБА_5 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Як убачається із матеріалів судового провадження, Головним підрозділом детективів Бюро економічної безпеки України, під процесуальним керівництвом Офісу Генерального прокурора, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000005, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.02.2024. :і 1 ІЯ

11.01.2024 у межах вказаного кримінального провадження старшим детективом Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України ОСОБА_8 , за погодженням з прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 , складено повідомлення ОСОБА_7 про підозру у вчиненні закінченого замаху на за володіння чужим майном, а саме державними коштами в умовах воєнного стану, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, в особливо великому розмірі, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 191 КК України, та у внесенні до офіційних документів за відомо неправдивих відомостей, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 1 ст. 366 КК України.

Постановою старшого детектива Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України ОСОБА_8 від 15.02.2024 ОСОБА_7 оголошено в державний та міжнародний розшук.

14.03.2024 захисник ОСОБА_14 в інтересах ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва зі скаргою в порядку п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, в якій просив скасувати повідомлення про підозру від 11.01.2024 щодо ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, та зобов`язати уповноважену особу Офісу Генерального прокурора вчинити дії щодо виключення з ЄРДР відомостей про набуття ОСОБА_7 статусу підозрюваної.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 04.04.2024 залишено без задоволення скаргу захисника підозрюваної ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 на повідомлення старшого детектива Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 , про підозру у кримінальному провадженні № 0001468 від 21.10.2022, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні скарги, слідчий суддя виходив з того, що повідомлення про підозру відповідає вимогам ч. 1 ст. 277 КПК України, та при врученні повідомлення про підозру дотримано вимоги ст. 278 КПК України.

З такими висновками слідчого судді суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції.

Згідно п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Аналіз положень п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України дає підстави вважати, що в ході розгляду скарги на повідомлення про підозру підлягають з`ясуванню дотримання під час повідомлення про підозру Глави 22 КПК України, у тому числі щодо відповідності підозри вимогам ст. 277 КПК України.

Відповідно до ст. 277 КПК України, повідомлення про підозру має містити такі відомості:

1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення;

2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру;

3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення;

4) зміст підозри;

5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру;

7) права підозрюваного;

8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Як убачається зі змісту повідомлення про підозру ОСОБА_7 від 11.01.2024 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, за формою та змістом вказане повідомлення відповідає вимогам ст. 277 КПК України, та містить усі передбачені вказаною статтею відомості, у тому числі зміст підозри, стислий виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 із зазначенням часу, місця їх вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру.

Підстав для висновку про недотримання органом досудового розслідування вимог, визначених Главою 22 КПК України, під час складення повідомлення про підозру та порядку його вручення, колегія суддів не вбачає.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що повідомлення про підозру складено без достатніх доказів на підтвердження обставин інкримінованих ОСОБА_7 дій, посилання на відсутність у діях останньої складу злочинів, з тих підстав, що ОСОБА_7 зареєструвала товариство за грошову винагороду та функцій директора не виконує, та не має відношення до складання та подання до ГУ ДПС у Київській області податкової декларації з ПДВ за березень 2023, а також додатків до неї та заяви про повернення суми бюджетного відшкодування, а також доводи про неналежність та недопустимість зібраних у справі доказів, фактично зведені до питань доведеності винуватості, правильності кваліфікації дій підозрюваного, оцінки належності та допустимості зібраних у справі доказів.

Однак, з`ясування вказаних обставин не є предметом доказування при розгляді скарги на повідомлення про підозру.

Так, перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри з врахуванням положень ст. 17 КПК України не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий.

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, правильності кваліфікації дій та винуватості особи в його вчиненні, вирішуються судом під час ухваленні вироку, тобто на стадії судового провадження.

Обставини здійснення підозрюваною конкретних дій та доведеність його винуватості, дослідження та оцінка зібраних у справі доказів з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а сукупності таких доказів - з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, потребують перевірки та оцінки у кримінальному провадженні під час судового розгляду по суті.

Такий висновок узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Посилання апелянта на недотримання органом досудового розслідування порядку повідомлення про підозру ОСОБА_7 , ретельно перевірялися колегією суддів під час апеляційного розгляду, але не знайшли свого підтвердження.

Так, згідно ч. 1 ст. 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 КПК України, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.

Згідно ч. 1 ст. 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 КПК України, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.

Письмове повідомлення про підозру, згідно вимог ч. 1 ст. 278 КПК України, вручається особі в день його складання слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Порядок вручення повідомлення передбачено статтею 135 КПК України, згідно якої частини 1 якої, особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 135 КПК України, у разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Як убачається із матеріалів судового провадження, згідно даних довідки старшого детектива Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України ОСОБА_8 із долученими до нього роздруківками, слідчим у додатку «Viber» за контактним телефоном НОМЕР_1 , який використовується ОСОБА_7 , 11.01.2024 скеровано повідомлення про підозру, пам`ятку про процесуальні права та обов`язки підозрюваного, та повістку про виклик до слідчого на 19.01.2024. О 16 год 51 хв 11.01.2024 ОСОБА_7 підтвердила отримання направлених їй документів та ознайомлення із ними.

Крім того, повідомлення про підозру від 11.01.2024 о 15 год. 52 хв. вручено матері ОСОБА_7 - ОСОБА_11 , що підтверджується даними протоколу огляду від 15.02.2024.

З наведеного убачається, що органом досудового розслідування вжито заходів для вручення ОСОБА_7 повідомлення про підозру від 11.01.2024 у спосіб, передбачений ст. ст. 135, 136, 278 КПК України, для вручення повідомлень, зокрема шляхом направлення повідомлення про підозру по телефону та вручення дорослому члену сім`ї, що у відповідності до положень ч. 1 ст. 42 КПК України свідчить про набуття ОСОБА_7 статусу підозрюваної у кримінальному провадженні.

Крім того, чинний КПК України не вимагає наявності доказів одночасного вручення особі повідомлення про підозру усіма передбаченими законом способами. Відтак, оскільки ОСОБА_7 повідомлено про підозру у встановлено законом порядку у спосіб, передбачений ст.ст. 135, 136, 278 КПК України, шляхом направлення повідомлення про підозру по телефону та вручення дорослому члену сім`ї, то доводи апелянта про відсутність у матеріалах справи доказів направлення такого повідомлення шляхом використання міжнародної правової допомоги, не впливають на правильність висновку слідчого судді щодо наявності у ОСОБА_7 статусу підозрюваної у даному кримінальному провадженні.

Доводи захисника про те, що вручення повідомлення про підозру здійснив детектив ТУ БЕБ в Одеській області ОСОБА_13 , який не входить до складу групи детективів, спростовуються даними постанови керівника Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки ОСОБА_15 від 08.09.2023 про внесення змін до складу слідчої групи (том 4, а.с. 5).

Під час апеляційного розгляду колегією суддів не здобуто доказів порушення стороною обвинувачення вимог ст. ст. 276-278 КПК України під час складення та вручення повідомлення про підозру ОСОБА_7 від 11.01.2024, які б слугували підставою для його скасування.

Інші наведені у апеляційній скарзі доводи висновків слідчого судді не спростовують.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, перевіркою матеріалів судового провадження в апеляційному порядку колегією суддів не встановлено.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 277, 278, 303, 404, 405, 407, 412, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 залишити без задоволення, аухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 04 квітня 2024 року, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді:

____________ ___________ ___________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3