Справа № № 585/1569/24
Номер провадження 1-кс/585/541/24
У Х В А Л А

І М Е Н ЕМ У К Р АЇ Н И

05 квітня 2024 року м.Ромни

Слідчий суддя Роменського міськрайонного суду Сумської області - ОСОБА_1

за участю особи, яка подала скаргу ОСОБА_2

секретаря - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ромни скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність уповноваженої особи Роменського РВП ГУ НП в Сумській області, яка полягає у невнесенні відомостей в ЄРДР за заявою про кримінальне правопорушення та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області надійшла скарга ОСОБА_2 на бездіяльність уповноваженої службової особи Роменського РВП ГУ НП в Сумській області, яка полягає у невнесенні відомостей в ЄРДР за заявою про кримінальне правопорушення та зобов`язання вчинити дії.

У судовому засіданні ОСОБА_2 на стадії роз`яснення особі права на заявлення відводу слідчому судді, секретарю судового засідання, заявив про недовіру до слідчого судді та секретаря судового засідання, однак наполягав на тому, що це є висловленням особистої думки, а не заява про відвід слідчому судді або секретарю.

Наведений виступ скаржника слідчим суддею визнається неприйнятним та таким, що є безпосереднім проявом неповаги до судді та суду вцілому, у зв`язку із чим підлягає визнанню зловживанням особою процесуальним правом, що не може залишатись поза увагою суду та повинно мати відповідні процесуальні наслідки.

Так, з огляду на попередню процесуальну поведінку ОСОБА_2 в межах судового розгляду скарги за №585/1190/24, розгляд якої відбувався під головуванням слідчого судді Роменського міськрайонного суду ОСОБА_1 , ухвалою слідчого судді від 13.03.2024 р. відповідно було роз`яснено особі про неприпустимість поведінки та образливих висловлювань, що мають ознаки неповаги до судді, суду, інших учасників процесу та про можливість настання процесуальних наслідків.

Таку ухвалу слідчого судді ОСОБА_2 отримував особисто, із її змістом ознайомлений, оскільки у своєму виступі перед судом коментував зміст рішення слідчого судді у справі за №585/1190/24, у зв`язку із чим насьогодні відсутні підстави вважати, що особі не відомо про можливість настання процесуальних наслідків.

Не зважаючи на викладене, вжиття судом належних заходів з метою проактивного роз`яснення особі щодо неприпустимості обраного ним способу спілкування у судовому засіданні, вжиті слідчим суддею заходи не досягли своєї мети, оскільки скаржник продовжив висловлюватись у зневажливій формі при зверненні до судді та суду вцілому, висловлювати припущення щодо неналежної кваліфікації головуючого судді у справі, інших суддів суду, секретаря судового засідання, наводив свої міркування щодо змісту інших судових рішень судді.

При цьому у своєму виступі скаржник наполягав на тому, що при оголошенні складу суду, яким здійснюється скарга, суддя зобов`язаний оголошувати прізвище ім`я та по-батькові повністю, оскільки, у іншому випадку, головуючий суддя у справі не є фізичною особою та громадянином у розумінні статті 28 ЦК України, оскільки (далі пряма мова) «Як я маю звертатись до суду, Ваша Честь Цвєлодуб? Чи ви не маєте по-батькові, оскільки не маєте батька, чи ви взагалі нагуляна?»

Наведені вище висловлювання є окремою формою висловлення неповаги безпосередньо до особи судді, яка здійснює розгляд скарги, оскільки є очевидно образливими висловами, спрямованими на особистість головуючого судді у справі та її родинні зв`язки, висловлені з метою отримати емоціональний відгук або спровокувати конфліктну ситуацію у ході розгляду справи за скаргою, яку особа сама до суду і подала.

Така поведінка особи очевидно свідчить, що ОСОБА_2 , реалізовуючи своє право на судовий захист та доступ до суду, не має на меті отримати захист або відновити своє порушене право, оскільки правом на обґрунтування перед судом своєї правової позиції нехтує, а час судового розгляду використовує для висловлення образ на адресу головуючого судді у справі, що є неприпустимим.

Так, відповідно до частин 1 і 2 ст. 1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Конвенція 1950 року, ратифікована Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, є одним із видів міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Також ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У підпункті «а» п. 3 ст. 35 Конвенції зазначено, що Суд визнає неприйнятною будь-яку індивідуальну заяву, подану згідно зі статтею 34, якщо він вважає, що ця заява є несумісною з положеннями Конвенції або протоколів до неї, явно необґрунтованою або є зловживанням правом на подання заяви.

Відповідно до положення п. 4 цієї статті Конвенції Суд відхиляє будь-яку заяву, яку він вважає неприйнятною згідно із цією статтею. Він може зробити це на будь-якій стадії провадження у справі.

У розумінні ЄСПЛ звернення до суду з використанням нецензурної лексики, образливих і лайливих слів, символів у поданих до суду документах і у спілкуванні із судом, з іншими учасниками процесу, їхніми представниками, а також вчинення інших аналогічних дій констатується як зловживання правом на подання заяви. Так, Суд, застосовуючи пп. «а» п. 3 ст. 35 Конвенції, оголошує неприйнятною будь-яку індивідуальну заяву, подану згідно зі ст. 34, якщо він вважає, що ця заява є зловживанням правом на її подання. Зокрема, Суд вказав на зловживання правом на подання заяви, коли заявник під час спілкування з ЄСПЛ вживав образливі, погрозливі або провокативні висловлювання проти уряду-відповідача, його представника, органів влади держави-відповідача, проти ЄСПЛ, його суддів, Секретаріату ЄСПЛ або його працівників (див. ухвали щодо прийнятності у справах «Ржегак проти Чеської Республіки» від 14 травня 2004 року (Rehak v. the Czech Republic, заява № 67208/01), «Дюрінже та Грандж проти Франції» від 4 лютого 2003 року (Duringer and Grunge v. France, заяви № 61164/00 і № 18589/02), «Guntis Apinis проти Латвії» від 20 вересня 2011 року (Guntis APINIS against Latvia, заява № 46549/06).

У свою чергу аналогічної позиції дотримується Велика Палата Верховного Суду, (справи № 199/6713/14-ц, № 9901/34/19, № 9901/324/19), а саме, що учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу. Нецензурна лексика, образливі та лайливі слова чи символи, зокрема, для надання особистих характеристик учасникам справи, іншим учасникам судового процесу, їх представникам і суду (суддям) не можуть використовуватися ні в заявах по суті справи, заявах із процесуальних питань, інших процесуальних документах, ні у виступах учасників судового процесу та їх представників.

Відповідно до ст. 6 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів», здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права. Втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою дискредитації суду або впливу на безсторонність суду, заклики до невиконання судових рішень забороняються і мають наслідком відповідальність, установлену законом.

Прояв неповаги до суду чи судді з боку осіб, які є учасниками процесу або присутні в судовому засіданні, має наслідком відповідальність, установлену законом (ст. 129 Конституції України та ст. 50 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів»).

Повага до суду і його рішень зміцнюють державність, правопорядок і законність, та ведуть до справді правової держави.

Особа, що подає скаргу до слідчого судді, користується правами та обов`язками заявника чи потерпілого у кримінальному провадженні в частині, яка стосується його порушеного права, що не звільняє скаржника від обов`язку із дотримання загальних засад кримінального провадження, зокрема п. 4 ч. 1 ст. 7 КПК України, згідно якого зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, окрім іншого, відноситься повага до людської гідності.

Також положеннями ч. 1 ст. 11 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження повинна бути забезпечена повага до людської гідності, прав і свобод кожної особи.

При цьому, як убачається із ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу. Тобто на практиці в деяких випадках це може обумовити необхідність ухвалення рішень, які прямо не передбачені КПК України.

Таким чином, нецензурна лексика, образливі та лайливі слова чи символи, зокрема, для надання особистих характеристик учасникам справи, іншим учасникам судового процесу, їх представникам і суду (суддям) не можуть використовуватися ні в заявах по суті справи, заявах із процесуальних питань, інших процесуальних документах, ні у виступах учасників судового процесу та їх представників.

Водночас використання учасниками судового процесу нецензурної лексики, образливих і лайливих слів, символів у поданих до суду документах і у спілкуванні із судом, з іншими учасниками процесу, їхніми представниками, а також вчинення інших аналогічних дій свідчать про очевидну неповагу до їх честі та гідності з боку осіб, які такі дії вчиняють, оскільки вказані дії суперечать основним засадам (принципам) кримінального провадження, а також його завданню.

КПК України не містить відповідного окремого положення, яке визначає випадки та наслідки такого зловживання.

Разом з тим заборона зловживання процесуальними правами є загальноправовим принципом і поширюється на всі види судочинства.

За таких обставин, беручи до уваги вищезазначені положення нормативно-правових актів та практику ЄСПЛ, оскільки скаржником у ході судового розгляду було допущено неприпустимі та образливі висловлювання при зверненні до головуючого судді у справі, що є беззаперечним зловживанням особою наданим їй процесуальним правом та не вимагає окремої правової оцінки, слідчий суддя приходить до висновку, що скаргу ОСОБА_2 слід залишити без розгляду.

У зв`язку із зазначеним, керуючись ст.ст.6, 7, 9, 11, 22, 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність уповноваженої особи Роменського РВП ГУ НП в Сумській області, яка полягає у невнесенні відомостей в ЄРДР за заявою про кримінальне правопорушення та зобов`язання вчинити дії залишити без розгляду.

Ухвала слідчого судді окремому оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Роменського

міськрайонного суду ОСОБА_1