Справа № 302/373/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.03.2024 смт.Міжгір`я

Слідчий суддя Міжгірського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю: старшого дізнавача ОСОБА_3 , володільця майна ОСОБА_4 та власника майна, щодо якого вирішується питання про накладення арешту ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 , погоджене з начальником Міжгірського відділу Хустського окружної прокуратури ОСОБА_6 , про арешт майна,

за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000045 від 27 березня 2024 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

27.03.2024 року старший дізнавач СД відділення поліції № 2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, яке погоджене з начальником Міжгірського відділу Хустського окружної прокуратури ОСОБА_6 , про арешт майна, та у поданому клопотанні просить застосувати захід забезпечення кримінального провадження арешт майна на: транспортний засіб марки «Урал» д.н.з. НОМЕР_1 , із причепом до нього марки «2ПТС4» д.н.з. НОМЕР_2 , деревину породи «Бук», загальна маса якої, відповідно до ТТН №511204 від 26.03.2024 становить 15 м?., які передані на зберігання ЗАТ «Міжгірський лісокомбінат», що за адресою: АДРЕСА_1 та товарно-транспортна накладну №511204 від 26.03.2024, яка упакована в паперовий пакет НПУ із пояснювальним написом.

В обґрунтування поданого клопотання старший дізнавач зазначає, що сектором дізнання відділенням поліції № 2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000045 від 27 березня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що 26.03.2024, біля 16-00 години по автодорозі в с. Сойми, Хустського району, Закарпатської області, водій транспортного засобу марки «Урал» НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_2 , під час зупинки його працівниками поліції, пред`явив товарно-транспортну накладну на деревину, яку перевозив, видану на його ім`я та яка не збігається із кількістю завантаженої деревини, а тому виникли підстави, що вказана товарно-транспортна накладна містить ознаки підробки.

З метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального проступку, які могли б фактично втратитись, або знищитись, у зв`язку з невідкладними обставинами пов`язаними із ризиком втрати слідів та інших речових доказів які можуть вказати на особу, що вчинила вищевказаний проступок, на підставі ч.1 ст.237 ч.3 ст.214 КПК України (згідно з яких проведення огляду місця події у невідкладних випадках дозволяється проводити до внесення відомостей у ЄРДР) 26.03.2024 року, в період часу з 16 години 20 хвилин до 17 години 30 хвилин, був проведений огляд місця події, а саме на ділянці автодороги «Нижні Ворота Колочава - Буштино», в с. Сойми, Хустського району, Закарпатської області, а саме транспортного засобу марки «Урал» д.н.з. НОМЕР_1 , із пречіпом до нього марки «2ПТС4» д.н.з. НОМЕР_2 , які завантажені деревиною породи «Бук», загальна маса, якої відповідно до ТТН №511204 від 26.03.2024 становить 15 м?.

В ході вказаного огляду місця події було виявлено та вилучено: транспортний засіб марки «Урал» д.н.з. НОМЕР_1 , із причепом до нього марки «2ПТС4» д.н.з. НОМЕР_2 ; деревина породи «Бук», загальна маса, якої відповідно до ТТН №511204 від 26.03.2024 становить 15 м?.; товарно-транспортна накладна №511204 від 26.03.2024 року.

27.03.2024 року, з метою використання як доказу факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження дізнавачем винесено постанову про визнання речових доказів щодо об`єктів, які вилучені під час огляду місця події 26.03.2024 року.

В ході досудового розслідування встановлено, що весь перелік виявленого та вилученого в ході огляду місця події, фактично можуть бути предметом скоєння кримінального правопорушення, і можуть бути використані як доказ, обставин, що доказуються під час досудового розслідування.

Враховуючи викладене, дізнавач вважає, що з метою забезпечення кримінального провадження, зокрема, збереження речових доказів, недопущення їх приховування, пошкодження, псування, знищення, втрати, перетворення чи відчуження, слідчий просить накласти арешт на вилучене 26.03.2024 року під час огляду місця подій майно. Та до клопотання про арешт майна слідчим додано матеріали на підтвердження підстав, зазначених у клопотанні.

В судовому засіданні дізнавач СД ВП № 2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 підтримав подане клопотання про накладення арешту на майно та просить клопотання задовольнити у повному обсязі за підставами, викладеними у ньому.

В судовому засіданні володілець (користувач) майна ОСОБА_4 в частині накладення арешту на транспортний засіб марки транспортний засіб марки «Урал» д.н.з. НОМЕР_1 , із причепом до нього марки «2ПТС4» д.н.з. НОМЕР_2 заперечує та просить в цій частині в задоволенні клопотання дізнавача відмовити, посилаючись на необґрунтованість та відсутність будь-яких підстав для накладення арешту на це майно. В частині накладення арешту на товарно-транспортну накладну, просить вирішити дане питання на розсуд суду.

В судовому засіданні власник майна ОСОБА_5 в частині накладення арешту на транспортний засіб марки транспортний засіб марки «Урал» д.н.з. НОМЕР_1 , із причепом до нього марки «2ПТС4» д.н.з. НОМЕР_2 заперечує, просить в задоволенні клопотання дізнавача відмовити та повернути йому належне майно, вказуючи про те, що придбану ним в порядку черговості деревину він перевозив на власному транспорті, за належно оформленими документами. Просить в задоволенні клопотання повністю відмовити.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання старшого дізнавача, яке погоджено з прокурором, та додані до клопотання документи на його обґрунтування щодо необхідності накладення арешту на перелічене у клопотанні майно, та проаналізувавши докази на підтвердження та обґрунтування заявленого слідчим клопотання у їх сукупності, приходжу до висновку про необхідність задоволення клопотання дізнавача частково, з наступних підстав.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти (документи), які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Згідно до ч.11 ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинувачем, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує свої доводи клопотання.

Відповідно до вимог ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України), розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно ч.4 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

На підставі п.2 ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи. Тобто заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 року у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Однак, з клопотання дізнавача вбачається, що при підготовці клопотання ним не дотримано зазначених вимог Закону.

Клопотання дізнавача про арешт тимчасово вилученого майна в частині накладення арешту на майно - транспортний засіб марки «Урал» д.н.з. НОМЕР_1 , із причепом до нього марки «2ПТС4» д.н.з. НОМЕР_2 , деревину породи «Бук», загальна маса якої, відповідно до ТТН №511204 від 26.03.2024 року, становить 15 м?., які передані на зберігання ЗАТ «Міжгірський лісокомбінат», що за адресою АДРЕСА_1 , задоволенню не підлягає, оскільки дізнавачем не доведено, що незастосування заборони на використання вищезазначеного рухомого майна може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити даному кримінальному провадженню.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що старший дізнавач звернувся до слідчого судді Міжгірського районного суду Закарпатської області з клопотанням про накладення арешту на майно, в якому зазначив, що арешт необхідно застосувати з метою збереження речових доказів, недопущення їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження, а також з`ясування всіх інших обставин справи, в тому числі автомобіль із причепом та деревину породи «бук».

В порушення вимог ст.171 КПК України, звертаючись із клопотанням про арешт майна, дізнавач лише формально послався на те, що вказане майно відповідає критеріям ст.98 КПК України, не обґрунтувавши свою позицію.

Запропонований органом досудового розслідування захід забезпечення кримінального провадження є невідповідним предмету злочину, що розглядається у рамках даного кримінального провадження за ст.358 КК України.

Очевидним є те, що для доказування обставин об`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, відсутні потреби у накладенні арешту на рухоме майно та деревину, а фіксування факту використання завідомо підробленого документа здійснюється шляхом проведення інших слідчих, процесуальних дій.

У поданому в клопотанні дізнавачем не конкретизовано, не обґрунтовано як само по собі накладення арешту на майно, а саме на: транспортний засіб марки «Урал» д.н.з. НОМЕР_1 , із причепом до нього марки «2ПТС4» д.н.з. НОМЕР_2 та деревину породи «Бук», загальною масою 15 м?, можуть бути використані в рамках даного кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого саме за ч.4 ст.358 КК Украйни.

Предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України є підроблення документів, печаток, штампів та бланків, збут чи використання підроблених документів, печаток, штампів.

При цьому, об`єктивна сторона злочину полягає у використанні завідомо підробленого документа.

Отже, фабула вказаного витягу та диспозиція ч.4 статті 358 КК України свідчить про те, що предметом у вказаному кримінальному провадженні є саме товарно-транспортна накладна №511204 від 26.03.2024 року, яка була вилучена 26.03.2024 року під час огляду місця події.

Одночасно з цим, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого в частині накладення арешту на: товарно-транспортну накладну №511204 від 26.03.2024 підлягає задоволенню, оскільки зазначене майно є безпосереднім предметом даного кримінального правопорушення, та містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто містить ознаки речових доказів, зазначених в ст.98 КПК України, постановою старшого дізнавача зазначене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, у разі невжиття заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна існують ризики приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, передачі зазначеного майна, які очевидними і реальними. Стосовно іншого майна, зазначеного дізнавачем у клопотанні, слідчий суддя відмовляє, оскільки запропонований органом досудового розслідування захід забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на транспортні засоби та деревину, є невідповідними предмету злочину, що розглядається у рамках даного кримінального провадження за правовою кваліфікацією ч.4 ст.358 КК України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.167,170-173 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання старшого дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 , про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, яке вилучено під час огляду місця події, який проводився 26.03.2024 року в період часу з 16 годин 20 хвилин по 17 годин 30 хвилин, а саме на:

- товарно-транспортну накладну (ліс) серії НОМЕР_3 від 26.03.2024 року.

Заборонити будь-яким особам розпоряджатися, користуватися та відчужувати вищезазначене майно до прийняття рішення про скасування арешту.

Старшому дізнавачу СД ВП № 2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 вирішити питання щодо подальшого збереження арештованого майна.

В задоволенні решти клопотання в частині накладення арешту на транспортні засоби: - автомобіль вантажний лісовоз-Е марки «Урал» зеленого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1982 року випуску, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , належить ОСОБА_5 , мешканцю АДРЕСА_3 , - причіп марки «2ПТС4» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію машини серії НОМЕР_5 , належить ОСОБА_5 , мешканцю АДРЕСА_1 , - деревину породи «Бук» загальною масою, відповідно до ТТН №511204 від 26.03.2024 року, 15,0000 м? - відмовити.

Вилучене під час огляду місця події від 26 березня 2024 року майно, а саме: автомобіль марки «Урал» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , причіп марки «2ПТС4» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , деревину породи «Бук» загальною масою 15,0000 м? - повернути власнику, а саме: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню старшим дізнавачем ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення, відповідно до п.9 ч.1 ст.309, ст.395 КПК України.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, проте не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя Міжгірського районного суду Закарпатської області: ОСОБА_7