Справа № 451/272/24
Провадження № 1-кс/451/7/24
УХВАЛА

про арешт майна

27 лютого 2024 року місто Радехів

Слідчий суддя Радехівського районного суду Львівської області ОСОБА_1 ,при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання дізнавача СД відділення поліції №1 Червоноградського РВП ГУ Національної поліції у Львівській області капітана поліції ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Радехівського відділу Червоноградської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за реєстраційним №0000026 від 24.02.2024, за ознаками кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 309 КК України,

установила:

в обґрунтування поданого клопотання дізнавач покликається на те, зокрема, що 24.02.2024 в ході проведення обшуку у гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя с. Криве, Червоноградського району, Львівської області було виявлено та вилучено зіп-пакет із речовиною білого кольору, яку поміщено в спец пакет Національної поліції України №WAR1229707, мобільний телефон марки iPhone 7, який поміщено в спец пакет Національної поліції України №WAR1229565, пакет «Нова пошта», який поміщено в спец пакет Національної поліції України №WAR229708 та вилучено у відділення поліції №l Червоноградського районного відділу поліції ГУ Національної поліції у Львівській області, що знаходиться за адресою: м. Радехів вул. Львівська, 9 Львівської області до вирішення питання по суті.

Таким чином, на переконання дізнавача існує сукупність підстав вважати, що вилучене у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя с. Криве, Червоноградського району, Львівської області майно, а саме: зіп-пакет із речовиною білого кольору, мобільний телефон марки iPhone 7 та пакет «Нова пошта», є доказами вчиненого кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, тобто засобами та предметами вчинення кримінального правопорушення, які зберегли на собі його сліди, містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження №0000026.

Дізнавач та прокурор у судове засідання не прибули. Подали на розгляд суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, клопотання про арешт майна підтримують (а.с. 14,15).

Володілець майна ОСОБА_5 у судове засідання не прибув, однак подав до суду заяву про розгляд клопотання у його відсутності, проти його задоволення не заперечує (а.с.16).

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, відповідно до вимог частини 4 статті 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.

Суд, вивчивши викладені у клопотанні аргументи та додані до нього матеріали, доходить такого висновку.

Дослідженими у судовому засіданні фактичними обставинами встановлено, що відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 309 КК України, внесені до ЄРДР за реєстраційним №0000026 від 24.02.2024 (а.с.5). Відповідно до рапорту від 24.02.2024 капітана поліції ОСОБА_6 в ході проведення відпрацювання щодо виявлення осіб, які можуть бути причетні до вчинення правопорушення в сфері незаконного обігу наркотичних речовин у ОСОБА_5 було виявлено поліетиленовий пакет, у якому знаходилась речовина білого кольору ззовні схожа на амфетамін (а.с.7). Згідно пояснень ОСОБА_5 від 24.02.2024, останній замовив 1 г амфетаміну за ціною 750 грн через телеграм бот (а.с.8).Згідно протоколу огляду від 24.02.2024, у ОСОБА_5 було виявлено зіп-пакет із речовиною білого кольору, мобільний телефон марки iPhone 7 (а.с.9-11). Відповідно до постанови дізнавача від 24.02.2024 вилучене майно (зіп-пакет із речовиною білого кольору, яку поміщено в спец пакет Національної поліції України №WAR1229707, мобільний телефон марки iPhone 7, який поміщено в спец пакет Національної поліції України №WAR1229565, пакет «Нова пошта», який поміщено в спец пакет Національної поліції України №WAR229708) визнано та долучено до матеріалів кримінального провадження (дізнання)№0000026 в якості речового доказу (а.с.12).

Вирішуючи питання підставності накладення арешту на майно слідчий суддя зважає на вимоги статей 98 та 170 КПК України, які визначають поняття доказів, встановлюють підстави та порядок накладення арешту на майно.

З системного аналізу даних норм КПК України слідує, що арешт може бути накладено виключно на майно, щодо якого особа наділена правом на відчуження, розпорядження та/або користування.

Слідчий суддя враховує, що дізнавачем належним чином обґрунтована правова підстава для арешту майна - мобільного телефону марки iPhone 7 , оскільки це майно може бути використане як докази у кримінальному провадженні, матеріали клопотання свідчать про наявну обґрунтовану підозру у вчиненні суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність. Клопотання про арешт майна подано у визначений КПК України строк.

З огляду на викладене та зважаючи на те, що арешт зазначеного в клопотанні майна є необхідним для досягнення його завдання та мети застосування, а також з метою збереження цього майна, яке, у визначеному законом порядку, визнано речовими доказами, тому в частині накладення арешту на це майно клопотання є підставним та обґрунтованим.

Водночас, суд зазначає, що вимога сторони обвинувачення, викладена у прохальній частині клопотання про заборону відчуження, розпорядження та користування майном - мобільним телефоном марки iPhone 7, не ґрунтується на вимогах КПК України, оскільки така вимога охоплюється змістом поняття арешту, передбаченого частиною 1 статті 170 КПК України, згідно з яким арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення. Відтак, така вимога задоволенню не підлягає.

Щодо накладення арешту на зіп-пакет із речовиною білого кольору та пакет «Нова пошта», суд зазначає наступне.

Так, згідно частини 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з приписами пункту 1 частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до частини 3 статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень частини 1 статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За змістом приписів частини 1 статті 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Водночас, слідчий суддя звертає увагу на норми Цивільного кодексу України, які визначають поняття «майно».

Так, за змістом частини 1 статті 190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки (стаття 179 ЦК України).

Отже, законодавцем визначено поняття майна, як зокрема, речі, щодо яких можуть виникати цивільні права та обов`язки.

Відповідно до положень Додатку 1 до Постанови Верховної Ради України від 17 червня 1992 року № 2471-ХІІ, яка чинна на даний час, наркотичні, психотропні, сильнодіючі отруйні лікарські засоби (за винятком отримуваних громадянами за призначенням лікаря) відносяться до видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України.

У даному випадку, на переконання слідчого судді, клопотання дізнавача щодо накладення арешту на майно, а саме: зіп-пакет із речовиною білого кольору та пакет «Нова пошта», шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування ними, не відповідає вимогам кримінально-процесуального закону, зокрема, меті арешту.

Слідчим не доведено мети забезпечення арешту, зокрема в частині збереження речових доказів, з метою запобігання їх приховування, пошкодження, втрати, знищення, використання або перетворення, оскільки таке майно, на даний час, вже визнано речовим доказом та перебуває на відповідальному зберіганні в камері зберігання речових доказів відділення поліції №1 Червоноградського РВП ГУ НП в Львівській області, що виключає можливість такого майна бути прихованим, пошкодженим, втраченим, знищеним, використаним або перетвореним.

Окрім цього, обіг наркотичних речовин є забороненим, а тому ці речі не мають ознак майна, що перебуває чи може перебувати у вільному обігу, так як наркотичні речовини не можуть бути повернуті особам, у яких вони вилучені.

Накладення ж арешту з метою підтвердження того факту, що вказані речовини є наркотичним засобом, суперечить вимогам кримінально-процесуального закону, оскільки у випадку відсутності такого висновку, виникають сумніви у кримінально-правовій кваліфікації та наявності в діях особи складу вказаного кримінального правопорушення.

У зв`язку з наведеним, слідчий суддя вважає, що клопотання дізнавача СД відділення поліції №1 Червоноградського РВП ГУ Національної поліції у Львівській області капітана поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно - зіп-пакет із речовиною білого кольору та пакет «Нова пошта», є безпідставним, у зв`язку з чим, у його задоволенні слід відмовити.

Слідчий суддя вважає, що відмова в накладенні арешту не тягне за собою виконання вимог пункту 2 частини 1 статті 169 КПК України, оскільки майно, на яке слідчий просить накласти арешт в розумінні кримінально-процесуального закону, не є тимчасово вилученим.

Керуючись статтями 98, 167, 170, 172, 173, 372 КПК України, Радехівський районний суд Львівської області, -

постановив:

клопотання дізнавача СД відділення поліції №1 Червоноградського РВП ГУ Національної поліції у Львівській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за реєстраційним №0000026 від 24.02.2024, за ознаками кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 309 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно мобільний телефон марки iPhone 7, який поміщено в спец пакет Національної поліції України №WAR1229565, який вилучено у гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя с. Криве, Червоноградського району, Львівської області та знаходиться у відділенні поліції №l Червоноградського районного відділу поліції ГУ Національної поліції у Львівській області, що знаходиться за адресою: м. Радехів вул. Львівська, 9 Львівської області.

У задоволенні решти клопотання відмовити.

Копію ухвали негайно вручити (надіслати) дізнавачу СД відділення поліції №1 Червоноградського РВП ГУ Національної поліції у Львівській області та особі щодо майна якої вирішено питання про арешт.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддяОСОБА_7