Справа № 367/2253/24
Провадження №1-кс/367/296/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

19 березня 2024 року Слідчий суддя Ірпінського міського суду Київської області ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

власника майна - ОСОБА_4 та його представника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ірпінь клопотання прокурора Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про арешт майна, подане у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000284 від 07.03.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Ірпінського міського суду Київської області надійшло вищевказане клопотання, в якому прокурор Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 просить накласти арешт на тимчасово вилучені слідчим СВ ВП № 2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_6 в ході огляду місця події 06.03.2024 року, у період часу з 11 год. 00 хв. по 11 год. 30 хв., на відкритій ділянці місцевості, а саме на узбіччі автодороги по вулиці Садова, поблизу домогосподарства АДРЕСА_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_1 , яке поміщено до спеціального пакету за № PSP 1194901, два ключі до автомобілю «ЗИЛ», які поміщено до спеціального пакету за № PSP 1194902, вантажний самоскид марки «ЗИЛ-ММЗ», моделі 4502, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 , в кузові якого наявний ґрунт, який поміщено до арешт. майданчику, та на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , шляхом тимчасового позбавлення їх власника права розпорядження, користування цим майном та його відчуження.

В обґрунтування поданого клопотання прокурор зазначає, що слідчим відділенням відділу поліції № 2 Бучанського районного правління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000284 від 07.03.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239-1 КК України.

06.03.2024 року до ЧЧ ВП № 2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області надійшло повідомлення про те, що в АДРЕСА_2 , було зупинено автомобіль марки «ЗИЛ», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перевозив верхній шар ґрунту без належних документів.

У подальшому, 06.03.2024 року в період часу з 11 год. 00 хв. по 11 год. 30 хв., слідчим СВ ВП № 2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_6 було проведено огляд місця події на відкритій ділянці місцевості, а саме на узбіччі автодороги по АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_1 , яке поміщено до спеціального пакету за № PSP 1194901; два ключі до автомобілю «ЗИЛ», які поміщено до спеціального пакету за № PSP 1194902; вантажний самоскид марки «ЗИЛ-ММЗ», моделі 4502, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 , в кузові якого наявний ґрунт, який поміщено до арешт. майданчику. Даним автомобілем керував ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В ході проведення досудового розслідування було встановлено, що даний транспортний засіб має державний номерний знак НОМЕР_3 та на праві приватної власності належить ОСОБА_4 .

Прокурор вказує, що вилучені в ході огляду предмети були об`єктом кримінально-протиправних дій, містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у зв`язку з чим постановою слідчого від 07.03.2024 року визнані речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Прокурор в клопотанні вказує, що підставою для арешту майна, щодо якого заявляється клопотання та його метою є, відповідно до п. 1, 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, забезпечення збереження речових доказів та спеціальна конфіскація.

У судовому засіданні прокурор просив задовольнити клопотання.

У судовому засіданні власника майна ОСОБА_4 та його представник - адвокат ОСОБА_5 просили відмовити у задоволенні клопотання прокурора, зазначаючи про те, що ОСОБА_4 , маючи у власності вантажний автомобіль, перевозив ґрунт з однієї своєї ділянки на іншу в межах одного населеного пункту.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього документи, дійшов висновку про задоволення клопотання з наступних підстав.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділенням відділу поліції № 2 Бучанського районного правління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000284 від 07.03.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239-1 КК України. 06.03.2024 року до ЧЧ ВП № 2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області надійшло повідомлення про те, що в АДРЕСА_2 , було зупинено автомобіль марки «ЗИЛ», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перевозив верхній шар ґрунту без належних документів. 06.03.2024 року в період часу з 11 год. 00 хв. по 11 год. 30 хв., слідчим СВ ВП № 2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_6 було проведено огляд місця події на відкритій ділянці місцевості, а саме на узбіччі автодороги по АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_1 , яке поміщено до спеціального пакету за № PSP 1194901; два ключі до автомобілю «ЗИЛ», які поміщено до спеціального пакету за № PSP 1194902; вантажний самоскид марки «ЗИЛ-ММЗ», моделі 4502, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 , в кузові якого наявний ґрунт, який поміщено до арешт. майданчику. Даним автомобілем керував ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вищезазначене майно постановою слідчого від 07.03.2024 року визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні. В ході проведення досудового розслідування було встановлено, що даний транспортний засіб має державний номерний знак НОМЕР_3 та на праві приватної власності належить ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з п. 1, 2 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, спеціальної конфіскації.

Положеннями ч. 3 ст. 170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Крім того, відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого частиною першою статті 150, статтею 154, частинами другою і третьою статті 159-1, частиною першою статті 190, статтею 192, частиною першою статей 204, 209-1, 210, частинами першою і другою статей 212, 212-1, частиною першою статей 222, 229, 239-1, 239-2, частиною другою статті 244, частиною першою статей 248, 249, частинами першою і другою статті 300, частиною першою статей 301, 302, 310, 311, 313, 318, 319, 362, статтею 363, частиною першою статей 363-1, 364-1, 365-2 цього Кодексу.

Підставою для арешту майна, щодо якого заявляється клопотання та його метою є, відповідно до п. 1, 2 ч. 2 ст. 170 КПК України забезпечення збереження речових доказів та спеціальна конфіскація.

Так, слідчим суддею встановлено, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, є свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 , в якому вказано, що власником автомобіля «ЗИЛ-ММЗ», модель «4502», типу вантажний самоскид-с, д.н.з. НОМЕР_3 , є ОСОБА_4 .

Оскільки майно, на яке прокурор просить накласти арешт, може зберегти на собі сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання прокурора Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про арешт майна, подане у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000284 від 07.03.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239-1 КК України, підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 96-1, 98, 131, 132, 170-173, 369-372 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про арешт майна, подане у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000284 від 07.03.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239-1 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучені слідчим СВ ВП № 2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_6 в ході огляду місця події 06.03.2024 року, у період часу з 11 год. 00 хв. по 11 год. 30 хв., на відкритій ділянці місцевості, а саме на узбіччі автодороги по вулиці Садова, поблизу домогосподарства АДРЕСА_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_1 , яке поміщено до спеціального пакету за № PSP 1194901, два ключі до автомобілю «ЗИЛ», які поміщено до спеціального пакету за № PSP 1194902, вантажний самоскид марки «ЗИЛ-ММЗ», моделі 4502, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 , в кузові якого наявний ґрунт, який поміщено до арешт. майданчику, та на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , шляхом тимчасового позбавлення їх власника права розпорядження, користування цим майном та його відчуження.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено о 15 год. 30 хв. 22.03.2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1