Справа № 481/824/24
Провадж.№ 1-кс/481/403/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.06.2024 року Слідчий суддя Новобузького районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новий Буг клопотання представника володільця майна ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , на підставі матеріалів кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000277 від 17.05.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, про скасування арешту майна,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні СВ ВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області перебуває кримінальне провадження №0000277 від 17.05.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом того, що 16.05.2024 невідомі особи у захисному лісовому насадженні, що розташоване вздовж залізниці між залізничною станцією Казанка та Новоданилівка здійснили незаконну порубку дерев до ступеня припинення росту, та які в подальшому перевозили за допомогою транспортного засобу Газель, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

21.05.2024 року по даному кримінальному провадженню, ухвалою слідчого судді Новобузького районного суду Миколаївської області, було накладено арешт у вигляді заборони користування, розпорядження майном, вилученим 16.05.2024 року, під час огляду місця події, ділянки автодороги, розташованої на відстані близько 40 м від АДРЕСА_1 , в рамках кримінального провадження №0000277 від 17.05.2024 року, а саме на автомобіль ГАЗ 3302, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебував у фактичному користуванні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованим власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , є ОСОБА_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

25.06.2024 року до суду надійшло клопотання представника володільця(користувача) майна ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна, а саме: на автомобіль ГАЗ 3302, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебував у фактичному користуванні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованим власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , є ОСОБА_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , з обґрунтуванням того, що 21.06.2024 року слідчим СВ ВП № 1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_6 винесена постанова про закриття даного кримінального провадження.

Представник користувача майна ОСОБА_3 , адвокат ОСОБА_4 та користувач майна ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив клопотання розглядати без його участі, заявлене клопотання підтримав та просив його задовольнити.

В судове засідання прокурор Казанківського відділу Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_7 не з`явився, про час, дату та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином, від останнього надійшла заява, у якій він просить розглянути клопотання про скасування арешту майна без його участі та проти зняття арешту не заперечує.

Відповідно до вимог ч.2 ст.174 КПК України, неявка учасника справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Дослідивши письмові докази та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що заявлене клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Під час розгляду клопотання про скасування арешту встановлено, що СВ ВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному проваджені №0000277 від 17.05.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом того, що 16.05.2024 невідомі особи у захисному лісовому насадженні, що розташоване вздовж залізниці між залізничною станцією Казанка та Новоданилівка здійснили незаконну порубку дерев до ступеня припинення росту, та які в подальшому перевозили за допомогою транспортного засобу Газель, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

21.05.2024 року по даному кримінальному провадженню, ухвалою слідчого судді Новобузького районного суду Миколаївської області, було накладено арешт у вигляді заборони користування, розпорядження майном, вилученим 16.05.2024 року, під час огляду місця події, ділянки автодороги, розташованої на відстані близько 40 м від АДРЕСА_1 , в рамках кримінального провадження №0000277 від 17.05.2024 року, а саме на автомобіль ГАЗ 3302, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебував у фактичному користуванні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованим власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , є ОСОБА_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Так, статями 7, 16, КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Як вбачається з матеріалів справи, арешт на тимчасово вилучене майно за ухвалою слідчого судді від 21.05.2024 року був накладений обґрунтовано.

Між тим, статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст.28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Слідчий суддя враховує те, що в ході проведення досудового розслідування виконані всі першочергові і необхідні слідчі дії за вказаним кримінальним провадженням, після чого слідчим СВ ВП № 1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_6 21.06.2024 року винесена постанова про закриття кримінального провадження, що вказує на відсутність подальшої потреби у застосуванні арешту майна.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про скасування арешту на заявлене майно підлягає задоволенню, оскільки у застосуванні цього заходу на теперішній час відпала потреба.

Керуючись ст.ст. 174, 369-372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання представника користувача майна ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , на підставі матеріалів кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000277 від 17.05.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, про скасування арешту майна, задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Новобузького районного суду Миколаївської області від 21.05.2024 року, який полягає у вигляді заборони користування, розпорядження майном, вилученим 16.05.2024 року, під час огляду місця події, ділянки автодороги, розташованої на відстані близько 40 м від вул. Горького, с-ще Казанка Миколаївської області, в рамках кримінального провадження №0000277 від 17.05.2024 року, а саме на автомобіль ГАЗ 3302, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебував у фактичному користуванні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованим власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , є ОСОБА_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1