Справа 522/7069/23
Провадження 1-кп/522/341/24
УХВАЛА

03.04.2024 м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000948 від 04.04.2023, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Широка Балка Білозерського району, Херсонської області, громадянки України, освіта середня, не одружена, дітей немає, місце проживання: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

На розгляді перебуває кримінальне провадженняза обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_4 терміном на шістдесят днів, посилаючись на продовження існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які не змінились та не відпали.

Захисник заперечував проти задоволення клопотання прокурора, посилаючись на те, що ризики, заявлені прокурором є необґрунтованими, та вважав, що до обвинуваченої може бути застосовано більш м`який запобіжний захід - у виді домашнього арешту.

Обвинувачена підтримала позицію захисника.

Заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт та додані матеріали, суд встановив наступне.

Так, ухвалою суду від 15.02.2024 обвинуваченій ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до 14.04.2024.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

За змістом ст. 199 КПК України підставою для продовження строку тримання під вартою є обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Вирішуючи питання про доцільність продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує, що ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України та у разі визнання винуватою, їй загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.

З урахуванням викладених обставин, суд приходить до висновку про доведеність прокурором лише існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування обвинуваченої від суду, зважаючи на тяжкість покарання, що загрожує останній у разі визнання її винуватою.

Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті (тримання під вартою).

Згідно з Указом Президента України від 5 лютого 2024 року № 49/2024 строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року продовжено строком на 90 діб. Законом України № 3564-IX від 06.02.2024 зазначений Указ затверджено.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування до обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - не встановлено.

Доказів того, що стан здоров`я обвинуваченої не дозволяє утримувати її в умовах слідчого ізолятору суду не надано та в ході розгляду не встановлено.

При прийнятті рішення, суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої тривале безперервне тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції.

Так, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване.

За даних обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для продовження строку дії єдиного можливого обраного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою у межах визначених ст. 197 КПК України, тобто до шістдесяти днів.

На підставі ст.ст. 110,177,178, 182,183, 199, 314, 315, 331, 370, 372, 376 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити, продовжити обвинуваченій ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до шістдесяти днів, тобто до 01 червня 2024 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченою, яка тримається під вартою в той же строк з моменту вручення їй копії ухвали.

Копію ухвали негайно вручити обвинуваченій, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Суддя ОСОБА_1