Справа № 308/9605/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, кримінальне провадження №0001017, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 02.05.2024 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород Закарпатської області, громадянина України, українця за національністю, тимчасово не працюючого, зареєстрованого за адресою розлученого, на утриманні 1 неповнолітня дитина, АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 Кримінального кодексу України,-

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнане судом доведеним.

ОСОБА_4 18 лютого 2024 близько 17 години 07 хвилини зайшов до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , де у нього виник протиправний корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, на виконання якого останній діючи повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою особистої наживи та збагачення за рахунок викраденого чужого майна, скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу о 17 годині 08 хвилини викрав зі стелажу, на якому розміщенні електронні товари, зарядний пристрій «Power Bank», марки «kIGo» KP-56 10 000 mAh 10+, у кількості 1 шт. вартістю 496 гривень 00 копійок, після заховав його під верхній одяг та близько 18 години 09 хвилин, пройшов повз каси, не розплатившись за даний товар, покинув місце події разом з викраденим товаром, розпорядившись останнім на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 завдав ТОВ «Вигідна покупка» матеріальних збитків на загальну суму 496 гривні 00 копійок.

Крім цього, ОСОБА_4 21 квітня 2024 близько 13 години 00 хвилини, більш точного часу не встановлено, зайшов до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , де у нього виник протиправний корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, на виконання якого останній діючи повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою особистої наживи та збагачення за рахунок викраденого чужого майна, скориставшись тим, що за ними ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу о 13 годині 08 хвилини, викрав зі стелажу, на якому розміщенні електронні товари, бездротові навушники марки «HAVIT» TW 976 Black, у кількості 1 шт., вартістю 524 гривні 00 копійок, після заховав їх під верхній одяг та близько 13 години 11 хвилин, пройшов повз каси, не розплатившись за даний товар, покинув місце події разом з викраденим товаром, розпорядившись останнім на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 завдав ТОВ «Вигідна покупка» матеріальних збитків на загальну суму 524 гривні 00 копійок.

Отже, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.4 ст.185 Кримінального кодексу України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом.

Позиція сторони захисту та сторони обвинувачення в судовому засіданні.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, визнав повністю, підтвердивши обставини, а саме: час, місце та спосіб вчинення ним інкримінованого йому органом досудового розслідування злочину, що викладені в обвинувальному акті. Додатково пояснив, що викрадені ним товари збув перехожим за 200 грн. кожен.

Цивільний позов обвинувачений визнав.

Представник потерпілого ТОВ «Вигідна покупка» в судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву про проведення судового розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 без його участі.

Прокурор зазначила, що у судовому засіданні достеменно встановлено, що інкриміноване протиправне діяння вчинено обвинуваченим, тому просить суд визнати його винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням.

Підстави, за яких суд не досліджує докази сторони обвинувачення та захисту, а також уважає доведеною винуватість поза розумним сумнівом.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті. При цьому суд роз`яснив обвинуваченому положення ч. 3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.

Тож, беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений ОСОБА_4 правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Суд також пересвідчився в добровільності позиції обвинуваченого та не знайшов підстави вважати, що останній себе оговорює або в інший спосіб викривлює визнані ним у судовому засіданні обставини, чи визнає їх під примусом.

Це узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Ураховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дійшов висновку, щодо доведеності винуватості ОСОБА_4 поза розумним сумнівом у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

У судовому засіданні було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, у вчиненому щиро каявся, засудив свою протиправну поведінку. Крім того, протягом усього строку досудового розслідування, також визнавав свою винуватість, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, у зв`язку з чим, на думку суду, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Також суд бере до уваги, що і державне обвинувачення в особі прокурора уважає наявність таких обставин, що пом`якшують покарання, - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, які вказані в обвинувальному акті.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться у абз. 2 п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04.06.2010 «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки», якщо злочини, які утворюють повторність, відповідають одному і тому самому складу злочину, їх кваліфікація здійснюється за однією статтею або частиною статті Особливої частини КК.

У таких випадках повторність злочинів повинна зазначатись у процесуальних документах, які стосуються обвинувачення особи, як кваліфікуюча ознака відповідних злочинів.

Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 № 7 за сукупністю злочинів (ст.70 КК України) покарання призначається у випадках самостійної кваліфікації вчиненого як за різними статтями, так і за різними частинами однієї статті кримінального закону, якими передбачено відповідальність за окремі склади злочинів і які мають самостійні санкції.

За окремими епізодами злочинної діяльності або за окремими пунктами статті (частини статті) КК, які не мають самостійної санкції, покарання не призначається.

Як встановлено судом, ОСОБА_4 вчинив крадіжку майна потерпілого ТОВ «Вигідна покупка» 18.02.2024 року та 21.04.2024, при цьому його дії були кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), в умовах воєнного стану, та таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Разом з тим, епізоди злочинної діяльності ОСОБА_4 вчинені та охоплюються єдиною правовою кваліфікацією за ч. 4 ст. 185 КК України, а отже за ними не може бути призначено окреме покарання.

За змістом статей 50, 65 КК України особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості злочину.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинений злочин, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових злочинів як самим засудженим, так і іншими особами.

Зокрема, індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

Отже, обираючи вид та строк покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який за ч.4 ст.185 КК України відноситься до категорій тяжких відповідно до ст. 12 КК України, його вид та суспільну небезпечність, зокрема, що злочин вчинено в умовах воєнного стану.

Також суд бере до уваги вже наведені відомості про особу обвинуваченого, який винуватість у вчиненні злочину визнав, розлучений, на утриманні має 1 дитину, не працює, хоча і має середню освіту, по медичну допомогу в КНП «Закарпатський обласний медичний центр психічного здоров`я та медицини залежностей» не звертався, бажає виправити свою протиправну поведінку.

Урахувавши зазначені обставини, наявність обставини, що пом`якшує покарання, а також відсутність таких, що його обтяжують, суд дійшов висновку про необхідність призначення ОСОБА_4 покарання в межах санкцій ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років.

З врахуванням положень ч.1 ст.75 КК України суд звільняє ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк, та покладає на засудженого обов`язки, передбачені ч.1, 2 ст. 76 цього Кодексу.

Таке покарання, на переконання суду, відповідає положенням статей 65-68 КК України та буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особистості обвинуваченого та є достатнім, для досягнення, відповідно до ст.50 КК України мети покарання.

Підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому, залишення його без розгляду.

В рамках кримінального провадження потерпілим ТОВ «Вигідна покупка» заявлено цивільний позов про відшкодуванні матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, на суму 798,00 грн..

Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, в залежності від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Розмір спричиненої потерпілому ТОВ «Вигідна покупка» матеріальної шкоди, викликаної заволодінням товарно матеріальними цінностями, становить 798,00 грн.

З огляду на таке на користь потерпілого ТОВ «Вигідна покупка» підлягає стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 матеріальна шкода, завдана кримінальним правопорушенням, в сумі 798,00 грн.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Ураховуючи те, що строк дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_4 сплинув і за клопотанням сторони обвинувачення не продовжувався, а сторони провадження не заявили клопотання про застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили відносно обвинуваченого ОСОБА_4 .

Питання речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України слід стягнути на користь держави процесуальні витрати за проведення товарознавчих експертиз, витрати на проведення якої становлять 3 029,12 гривень.

Керуючись ст. 7, 100, 124, 349, 368-370, 373, 374, 376, 377, 394, 395 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 /п`ять/ років.

Згідно із ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком на 2 /два/ роки.

На підставі п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Покласти нагляд за особою, звільненою від відбування покарання з випробуванням, на орган з питань пробації за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_4 .

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили - не обирати.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджену вартість проведення судових експертиз у сумі 3 029,12 гривень.

Цивільний позов ТОВ «Вигідна покупка» про відшкодування матеріальної шкоди - задовольнити. Стягнути з ОСОБА_4 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вигідна покупка» матеріальну шкоду в розмірі 798,00 грн.

Речові докази по справі: односторонній оптичний диск з написом: «крадіжка «Автора», АДРЕСА_3 від 21.04.2024 року; односторонній оптичний диск з написом: «крадіжка з магазину «Автора», АДРЕСА_2 від 18.02.2024 року - залишити зберігати при матеріалах судової справи.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст.394КПКУкраїни цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, потерпілому в порядку, визначеному ст. 376 КПК України.

Суддя ОСОБА_5