Справа №693/238/19
1-кп/705/165/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2024 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових

заходів медичного характеру ОСОБА_4

законного представника ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умань кримінальне провадження про застосування примусових заходів медичного характеру відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Медовата Жашківського району Черкаської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого,

за ознаками вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 26.03.2018 близько 22 години 00 хвилин, знаходячись поблизу гаражів багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 , діючи спільно з ОСОБА_7 , матеріали досудового розслідування стосовно якого виділено в окреме кримінальне провадження (№ 0000077), шляхом зламу навісного замка проник до гаража, що належить на праві приватної власності ОСОБА_8 , звідки таємно викрав болгарку «Протон МШУ 125/10/10», вартістю згідно з висновком судової товарознавчої експертизи, 634,00 грн., а також електродриль «BSB» 510Е та зварювальний апарат «Граніт Іса 250», вартість яких не встановлено, спричинивши потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 634,00 грн.

Крім того, ОСОБА_4 близько 22.10 год., знаходячись поблизу гаражів багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 , діючи спільно з ОСОБА_7 , матеріали досудового розслідування стосовно якого виділено в окреме кримінальне провадження (№ 0000077), шляхом зняття одної із шиферин з даху гаража, що належить на праві власності ОСОБА_9 , проник до приміщення вказаного гаража, звідки таємно викрав зарядний пристрій «Tesla» потужністю 6 Аmp, вартістю, згідно з висновком судової товарознавчої експертизи 467,00 грн., набір розвідних ключів «Преміум» вартістю, згідно судової товарознавчої експертизи 252,50 грн., набір шестигранних ключів «Преміум», вартістю, згідно судової товарознавчої експертизи67,00 грн., машинку кутову шліфувальну «ТА-01-411», вартістю, згідно судової товарознавчої експертизи 610,00 грн., п`ять спінінгів китайського виробництва «крокодил» вартістю, згідно судової товарознавчої експертизи 1110,00 грн., та дві котушки до спінінга «CTR 240» вартістю, згідно судової товарознавчої експертизи 202,00 грн., три котушки спінінга «Cobra» та акумуляторну батарею «Premium» потужністю 60 АН, вартість яких не встановлена. Після скоєного ОСОБА_7 та ОСОБА_10 з викраденим зникли з місця події, спричинивши потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 2708,50 грн.

Такі дії ОСОБА_4 містять ознаки суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням в приміщення.

За результатом проведеного досудового розслідування у кримінальному провадженні прокурором надіслано до суду складене слідчим та затверджене ним клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, в якому просить застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Медовата Жашківського району Черкаської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним типом нагляду.

В судовому засіданні особа стосовно якої вирішується питання щодо застосування заходів медичного характеру ОСОБА_4 підтвердив свою причетність до вчинення наведених вище суспільно небезпечних діянь та надав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним обставинам вчинення суспільно небезпечних діянь. Пояснив, що в кінці березня 2018 року в темну пору доби він разом зі своїм знайомим на ім`я ОСОБА_11 , перебуваючи в с. Соколівка Жашківського району, проникли до двох гаражів у дворі багатоповерхового будинку, в одному зламавши навісний замок, а в другому знявши шиферину з криші, та викрали різноманітне майно, яким мали розпорядитися на власний розсуд. Не заперечує проти застосування відносно нього примусових заходів медичного характеру.

Обставини вчинення ОСОБА_4 суспільно небезпечного діяння підтверджуються сукупністю наступних доказів, досліджених безпосередньо судом під час судового розгляду, а саме:

- показаннями потерпілого ОСОБА_9 , який пояснив, що в березні 2018 року, зранку виявив крадіжку належного йому майна з гаража, що розташований у дворі багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 . До гаража проникли шляхом пошкодження та зняття шиферу з даху. Частину викраденого майна йому було повернуто працівниками поліції в той же день;

- показаннями потерпілого ОСОБА_8 , який пояснив, що зранку в березні 2018 року підійшовши до свого гаража, що у дворі будинку, побачив, що навісний замок зірвано, ворота гаража відкриті та викрадено речі. У зв`язку з цим він звернувся до сільського голови та викликав поліцію. Через день працівниками поліції крадії були виявлені та йому частково повернуто викрадене майно, в тому числі електродріль, яку було виявлено в будинку, де перебував ОСОБА_12 та ще один хлопець. Оскільки в день виявлення крадіжки його знайомий ОСОБА_13 повідомив, що у сусідньому селі бачив двох хлопців зі спінінгами, тому він поїхав разом з працівниками поліції та під час виявлення викраденого майна і бачив ОСОБА_12 ;

- показаннями свідка ОСОБА_14 , який пояснив, що з знайомий з потерпілим ОСОБА_15 . Точної дати коли це було не пам`ятає, але зустрівшись із знайомим ОСОБА_15 , останній сказав, що його гараж обікрали, та забрали в тому числі спінінги. На наступний день він зустрів свого односельця ОСОБА_4 , який їхав на велосипеді та віз зв`язані спінінги. Він зрозумів, що оскільки останній ніколи не рибалив, то має намір їх збути. Одразу згадав, що йому розказував ОСОБА_15 про крадіжку та зрозумів, що це саме ті спінінги, що були викрадені. Впевнений в цьому, оскільки є рибалкою та розуміється на рибальському знарядді;

- протоколом прийняття заяви ОСОБА_8 про вчинене кримінальне правопорушення від 27.03.2018;

- протоколом прийняття заяви ОСОБА_9 про вчинене кримінальне правопорушення від 27.03.2018;

- протоколом огляду місця події від 27.03.2018 за адресою: АДРЕСА_2 ;

- заявою ОСОБА_7 від 29.03.2018 на ім`я слідчого Жашківського ВП УВП ГУНП в Черкаській області про видачу предметів;

- заявою ОСОБА_4 від 29.03.2018 на ім`я начальника Жашківського ВП ГУНП в Черкаській області про видачу предметів;

- протоколом огляду предметів від 17.05.2018 з фототаблицею, згідно якого оглянуто: електродриль марки «Blaucraft» BSB 510E, зарядного пристрою Tesla ЗУ-15860 6/12V, 6А, 15-80 АН, світлодіодного індикатора, набору шестигранних ключів «Преміум», набору рожково-накидних ключів марки «Преміум», кутової шліфувальної машини ТА-01-411 (125/950Вт), чотирьох спінінгів китайського виробництва «Крокодилів», двох катушок до спінінга марки «Cobra», двох катушок марки «CTR 240», акумуляторної батареї «FireBall Premium»;

- постановою про визнання речовими доказами від 17.05.2018, а саме: електродрилі марки «Blaucraft» BSB 510E, акумуляторної батареї «Преміум» потужністю 60 Аh, зарядного пристрою Tesla 6А, набору ключів «Преміум», набору шестигранних ключів марки «Преміум», кутової шліфувальної машини ТА 01411, чотирьох спінінгів китайського виробництва «крокодили», двох катушок до спінінга марки «Cobra», двох катушок марки «CTR 240»;

- висновком судово товарознавчої експертизи від 27.06.2018, згідно якої ринкова вартість викраденого майна станом на 26.03.2018 року складає 4922,00 грн.;

- висновком судово-психіатричного експерименту № 39 від 01.02.2019, у відповідності до якого у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на період часу, до якого відноситься скоєння інкримінованого йому правопорушення, наявні прояви хронічного психічного захворювання у формі легкої розумової відсталості (рівень помірно-вираженої дебільності) в стані декомпенсації, з вираженими емоційно-вольовими, шизотиповими, депресивними розладами і епізодами галюцинаторних проявів (F-70.1 за міжнародною класифікацією хвороб 10 перегляду), через що на вказаний період часу він не міг усвідомлювати своїх дій і керувати ними.

На час проведення експертизи у ОСОБА_4 відмічаються прояви хронічного психічного захворювання у формі легкої розумової відсталості (рівень помірно-вираженої дебільності) в стані декомпенсації, з вираженими емоційно-вольовими, шизотиповими, депресивними розладами і епізодами галюцинаторних проявів, через що він не може усвідомлювати свої дії і керувати ними, не може правильно сприймати обставини, що мають значення по справі, не може самостійно приймати участь при проведенні слідчих дій і розгляді справи в суді, і за своїм психічним станом через відмічені в клінічній картині прояви інтелектуальної дефіцитарності, виражені емоційно-вольові розлади, шизотопові прояви та прояви некритичності, що становить пасивний тип суспільної небезпеки і може привести до скоєння суспільно-небезпечних дій, ОСОБА_4 потребує госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом і лікування в примусовому порядку;

- висновком судово-психіатричного експерта № 670 від 15.12.2023, проведеного на виконання ухвали суду від 26.07.2023, у відповідності до якого ОСОБА_4 , на теперішній час виявляє ознаки хронічного психічного захворювання у формі легкої розумової відсталості (рівень вираженої дебільності) з психоподібними розладами збудливо-дисоціального типу в стані медикаментозної субкомпенсації, з шизотиповими, депресивними розладами, епізодами психотичних переживань в минулому, що позбавляє його здатності на даний час усвідомлювати свої дії та керувати ними, перешкоджає йому правильно сприймати обставини, що мають значення у справі та давати про них покази під час судового розгляду.

Питання осудності, як юридичне, виходить за межі компетенції судової психолого-психіатричної експертизи.

З огляду на виявлені у ОСОБА_4 психологічні феномени, у межах виявленого у нього хронічного психічного захворювання, експерт зазначає, що можна прийти до висновку, що ОСОБА_4 виявляє клінічні ознаки суспільної небезпеки та потребує надання йому амбулаторної психіатричної допомоги з метою його обов`язкового лікування та запобіганню вчинення ним суспільно-небезпечних діянь.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають встановленню під час досудового розслідування у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів медичного характеру, ці докази передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості не викликають.

Згідно з ч.2 ст.19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

За встановлених обставин суд, керуючись законом, оцінюючи належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, та сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, вважає доведеним поза будь-яким розумним сумнівом факт вчинення ОСОБА_4 суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням в приміщення, які ОСОБА_4 вчинив у стані неосудності.

Прокурор у судовому засіданні подане клопотання підтримав та просив з урахуванням висновку судово-психіатричного експерта, психічного стану здоров`я ОСОБА_4 та наявних клінічних ознак суспільної небезпеки застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Захисник особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення клопотання щодо застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 .

Законний представник особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_5 в судовому засіданні вважала за можливе застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_4 та у вирішення виду заходу покладалась на розсуд суду.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку встановлених Кримінальним та Кримінальним процесуальним кодексами України, цим законом та іншими законами за рішенням суду застосовуються примусові заходи медичного характеру.

За змістом статті 93 КК України, примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Відповідно п.1 ч.1 ст.94 КК України, залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати, зокрема, примусовий захід медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

У відповідності до ч. 2 ст. 94 КК України надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку може бути застосоване судом стосовно особи, яка страждає на психічні розлади і вчинила суспільно небезпечне діяння, якщо особа за станом свого психічного здоров`я не потребує госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги.

Згідно ч. 3 та ч. 4 ст. 503 КПК України кримінально-правова оцінка суспільно небезпечного діяння, вчиненого у стані неосудності, повинна ґрунтуватися лише на відомостях, які характеризують суспільну небезпеку вчинених дій. При цьому не враховуються попередня судимість, факт вчинення раніше кримінального правопорушення, за який особу звільнено від відповідальності або покарання, факт застосування до неї примусових заходів медичного характеру.

Примусові заходи медичного характеру застосовуються лише до осіб, які є суспільно небезпечними.

При вирішення питання чи слід застосовувати до ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним суспільно небезпечного діяння, яке у відповідності до ст.12 КК України підпадає під ознаки тяжкого злочину.

Також суд враховує особу ОСОБА_4 , зокрема те, що він не одружений, за місцем проживання характеризується негативно, як особа, що зловживає спиртними напоями та поводиться агресивно, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, хоча визнаний таким, що не має судимості, отримував амбулаторну психіатричну допомогу на виконання ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 11.02.2023, перебуває на обліку та звертався за медичною допомогою до лікаря-психіатра з 2001 року.

Відповідно до п.3 постанови Пленуму Верховного суду України від 03.06.2005 року № 7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» неосудність та обмежена осудність є юридичними категоріями, а тому визнання особи неосудною (ч. 2 ст. 19 КК України) чи обмежено осудною (ч. 1ст. 20 КК України) належить виключно до компетенції суду.

Разом з тим, слід враховувати, що примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має інший психічний розлад, які зумовлюють її неосудність або обмежену осудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів.

При цьому, зазначені заходи, перелік яких визначений ст.94 КК України, можуть застосовуватися до осіб, які вчинили суспільно небезпечні діяння у стані неосудності (обмеженої осудності) або вчинили злочини в стані осудності чи обмеженої осудності, але до постановлення вироку або під час відбування покарання захворіли на психічну хворобу, що позбавляє їх можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) чи керувати ними.

Так, згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 670 проведеної 15.12.2023 року, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру, передбачені ст. 94 КК України, у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги.

Отже, наявні у ОСОБА_4 на час вчинення кримінального правопорушення психічні розлади були виражені та обмежували його здатність усвідомлювати свої дії та керувати ними. Крім того, суд враховує те, що невжиття відносно ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру може зумовити заподіяння неминучої шкоди останньому або іншим особам.

Відповідно до ст. 513 КПК України, визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що суспільно небезпечне діяння, пов`язане з посяганням на власність, мало місце і вчинене в стані неосудності ОСОБА_4 , який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння становить певну небезпеку для суспільства, та потребує застосування примусових заходів медичного характеру, в зв`язку з чим з метою обов`язкового лікування та запобігання вчинення останнім суспільно небезпечних діянь, слід застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Вирішуючи питання процесуальних витрат у кримінальному провадженні, суд враховує правову позицію, викладену в постанові Верховного суду від 01.03.2021 у справі № 266/3090/18, згідно якої з огляду на положення ч. 1 ст. 122 КПК України процесуальні витрати сторони обвинувачення на проведення експертиз у певному кримінальному провадженні здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України без окремого судового рішення, а їх покладення на обвинуваченого здійснюється лише у разі ухвалення обвинувального вироку за умови належного документального підтвердження.

Оскільки в даному випадку судом вирішується питання про застосування заходів медичного характеру та обвинувальний вирок не ухвалюється, то суд вважає, що понесені стороною обвинувачення у кримінальному провадженні витрати на залучення експертів, а саме на проведення судової товарознавчої експертизи в розмірі 2574,00 грн. слід віднести на рахунок держави.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 13, 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст. ст. 19, 92-94 КК України, ст. ст. 369-372, 393, 395, 503-516 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Медовата, Жашківського району, Черкаської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , примусовий захід медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирався.

Процесуальні витрати у розмірі 2574,00 грн. віднести на рахунок держави.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Речові докази:

- електродриль «BSB 510Е» повернути потерпілому ОСОБА_8 ;

- чотири спінінги китайського виробництва, кутову шліфувальну машину «ТА-01-411», набір рижкових накидних ключів «Преміум», набір шестигранних ключів «Преміум», зарядний пристрій «Тесла», акумуляторну батарею «Преміум» потужністю 60 Аh, дві котушки виробництва СТR240, дві котушки виробництва COBRA повернути потерпілому ОСОБА_9 .

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1