Справа № 216/654/24
провадження 1-кп/216/389/24
ВИРОК

іменем України

02 липня 2024 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 , представника потерпілого адвоката ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні у залі суду №2 кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0001574 від 08.08.2023 року, за обвинуваченням:

1) ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, громадянина України, розлученого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не є депутатом, не є особою з інвалідністю та особою, котра перебуває на соціальному забезпеченні, військовослужбовця 47 окремої механізованої бригади 9 армійського корпусу сухопутних військ Збройних Сил України (військова частина НОМЕР_1 ), зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого;

2) ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Кривого Рогу, громадянина України, одруженого, маючого середньо-спеціальну освіту, офіційно не працюючого, на утриманні маючого малолітню дитину: Синицю ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , не є депутатом, не є особою з інвалідністю та особою, яка перебуває на соціальному забезпеченні, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Досудовим розслідуванням встановлено, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 на всій території України введено воєнний стан.

Указом Президента України № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 26.03.2022, строком на 30 діб. Даний Указ затверджено Законом України № 2119-ІХ від 15.03.2022. Указом Президента України № 259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 25.04.2022, строком на 30 діб. Даний Указ затверджено Законом України № 2212-ІХ від 21.04.2022. Указом Президента України № 341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 25.05.2022, строком на 90 діб. Даний Указ затверджено Законом України № 2263-IX від 22.05.2022. Указом Президента України № 573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 23.08.2022 строком на 90 діб. Даний Указ затверджено Законом України № 2500-ІХ від 15.08.2022. Указом Президента України № 757/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 21.11.2022 строком на 90 діб. Даний Указ затверджено Законом України № 2738-ІХ від 16.11.2022. Указом Президента України №58/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб. Даний Указ затверджено Законом України № 2915-ІХ від 07.02.2023. Указом Президента України №254/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 01 травня 2023 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб. Даний Указ затверджено Законом України № 9259-ІХ від 01.05.2023. Указом Президента України №451/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 26 липня 2023 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб. Даний Указ затверджено Законом України № 3275-ІХ від 27.07.2023. Указом Президента України №734/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 06 листопада 2023 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб. Даний Указ затверджено Законом України № 3429-ІХ від 28.11.2023.

21.04.2023 наказом № 112 командира військової частини НОМЕР_2 старшого солдата ОСОБА_6 призначено на посаду водія 2 розвідувального відділення розвідувального взводу штабної роти, ВОС - 790037А.

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) № 319 від 05.11.2023 старший солдат ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зарахований до списків особового складу 47 окремої механізованої бригади НОМЕР_3 армійського корпусу сухопутних військ Збройних Сил України (військова частина НОМЕР_1 ), де проходить військову службу по теперішній час.

Згідно з вимогами ст. ст. 17, 65 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком для громадян України; ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначають, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Проте, старший солдат ОСОБА_6 будучи військовою службовою особою, відповідно до вимог ст. ст. 6, 9, 11, 16, 49, 127-128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №548-XIV, ст. ст. З, 4, 6 Дисциплінарною статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-XIV, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, військової присяги, віддано служити "Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим та виявляти повагу до командирів начальників, беззастережно, неухильно, точно та у встановлений строк виконувати їх накази, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки, додержуватися вимог військових статутів, дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, незважаючи на це, усупереч вимог вищенаведеного законодавства, ОСОБА_6 діючи із хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, проявляючи особливу з зухвалість, спонтанно та безпричинно спричинив побої та тілесні ушкодження, вчиненого групою осіб.

Так, 23.06.2023 приблизно о 18:30 годині військовослужбовець 47 окремої механізованої бригади 9 армійського корпусу сухопутних військ Збройних Сил України (військова частина НОМЕР_1 ) у званні «старший солдат» ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом зі своїм знайомим ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , знаходились на території домоволодіння АДРЕСА_1 , де спільно відпочивали за вказаною адресою.

Під час відпочинку вищезазначених осіб, у ОСОБА_6 виникло бажання піти до місця мешкання свого сусіда ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який в той час займався господарсько-побутовою роботою спільно зі своїм знайомим ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , на подвір`ї домоволодіння будинку АДРЕСА_1 , та з`ясувати особисті сусідські відносини.

В цей час, ОСОБА_12 , діючи із хуліганських спонукань, прийшов до місця проживання ОСОБА_4 та почав з`ясовувати сусідські відносини, проявляючи явну неповагу до останнього, що виразилось у висловлюванні нецензурною лайкою у його бік, бажаючи протиставити себе ОСОБА_4 , проявляючи особливу зухвалість, спонтанно та безпричинно почав душити руками ОСОБА_4 , проте останній зміг відбитись вищезазначених дій та між вказаними особами виникла словесна суперечка та штовханина, яка продовжилась на відкритій ділянці місцевості біля будинку АДРЕСА_1 .

Цим часом, на вказану ділянку місцевості вийшов ОСОБА_11 та зміг розборонити штовханину між зазначеними особами, а ОСОБА_7 вийшов з будинку та побачив, що йому на зустріч йде ОСОБА_4 , та діючи із хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, бажаючи протиставити себе ОСОБА_4 та самоствердитись за рахунок застосування до нього грубої фізичної сили, проявляючи особливу зухвалість, спонтанно та безпричинно, умисно зі значною силою завдав одного удару кулаком правої руки по лівій частині обличчя ОСОБА_4 , та від нанесеного удару останній не втримав рівновагу та впав спиною на поверхню землі, чим спричинив потерпілому фізичного болю.

В той же час, ОСОБА_6 підійшов до лежачого животом до гори ОСОБА_4 та продовжив вчинювати хуліганські дії, порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, бажаючи протиставити себе ОСОБА_4 та показати свою зневагу до нього безпричинним застосуванням грубої фізичної сили, проявляючи особливу зухвалість, умисно завдав потерпілому понад 10 ударів кулаком по обличчю та ногам, а потім наніс декілька ударів взутою лівою ногою по ступні правої ноги потерпілого ОСОБА_4 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому нижньої третини правої малогомілкової кістки з тозривом міжгомілкового синдесмозу.

В процесі учинення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 даних хуліганських дій. з будинку АДРЕСА_1 вийшла мати ОСОБА_4 - ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , та почала захищати свого сина, тим самим уникнула в такий спосіб подальшого хуліганства поєднаного з насильством зі сторони ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Таким чином, в результаті спільних хуліганських дій ОСОБА_6 та ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_4 були спричинені побої, що призвели до фізичного болю, а також тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому нижньої третини правої малогомілкової кістки з розривом міжгомілкового синдесмозу, які згідно з висновком судово-медичної експертизи № 1871 від 24.11.2023, призвели до тривалого розладу здоров`я (більше 21 доби) та за своїм характером відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості.

Зазначені дії ОСОБА_6 та ОСОБА_7 кваліфіковані за ч. 2 ст. 296 КК України, за ознакою хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, яка виразилася в спричинені побоїв та тілесних ушкоджень, вчиненого групою осіб.

01 липня 2024 року до суду надано угоду про примирення, укладену між потерпілим та обвинуваченими.

Зокрема, за умовами угоди обвинувачені повністю визнали свою винуватість в пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 296 КК України, а також сторони дійшли згоди щодо можливості призначення покарання обвинуваченому:

1) ОСОБА_6 , який на теперішній час приймає безпосередню участь в забезпеченні, проведенні і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України шляхом відсічі збройної агресії з боку Російської Федерації проти України, сторони дійшли згоди про можливість застосування ст. 58 КК України та призначити йому покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців строком на 1 (один) рік із відрахування в дохід держави 10 (десяти) відсотків із суми грошового забезпечення;

2) ОСОБА_7 , який має на утримання одну неповнолітню дитину та раніше не судимий, сторони дійшли згоди про призначення ОСОБА_7 покарання, яке передбачене санкцією ч.2 ст.296 КК України, у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі та звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням на підставі ст.ст.75, 76 КК України

Істотними обставинами для цього провадження сторони визначили те, що вина ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними матеріалами кримінального провадження. Обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 щиро каються у вчиненні вказаного кримінального правопорушення. Потерпілий ОСОБА_4 та обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 примирилися між собою та внаслідок вчинення зазначеного вище кримінального правопорушення потерпілому ОСОБА_4 спричинена матеріальна та моральна шкода, яку останній оцінює в загальному розмірі 140000 (сто сорок тисяч) гривень та яка на теперішній час не відшкодована, однак вказану шкоду обвинувачений ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 одноособово зобов`язується відшкодувати на користь потерпілого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , протягом 5 (п`яти) місяців, починаючи з «01» вересня 2024 року, тобто в строк до «10» січня 2025 року, перераховуючи «08» числа кожного місяця визначену суму в розмірі 28000 (двадцять вісім тисяч) гривень до повного погашення суми в розмірі 140000 (сто сорок тисяч) гривень, шляхом перерахування визначеної суми коштів за місяць в розмірі 28000 (двадцять вісім тисяч) гривень на картковий рахунок № НОМЕР_4 , який відкритий на ім`я ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_9 у «ПРИВАТ БАНК», що є безумовною та обов`язковою умовою для укладання угоди про примирення, ініціатором якої виступив особисто обвинувачений ОСОБА_6 та на виконання якої останній добровільно погодився. Окрім викладеного, обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 зобов`язуються беззастережно визнати свою винуватість у зазначеному вище кримінальному правопорушенні, яке передбачене ч.2 ст.296 КК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 повністю визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.296 ч.2 КК України, та пояснив, що йому цілком зрозумілі надані законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст.473 КПК України, характер обвинувачення, а також вид покарання, яке буде застосоване до нього у разі затвердження угоди судом. При цьому, обвинувачений повідомив про добровільність своєї позиції, просить суд затвердити угоду про примирення та призначити йому узгоджене покарання, в скоєному щиро кається, примирився з потерпілим, має реальну можливість виконання узгодженого покарання за вчинене кримінальне правопорушення.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.296 ч.2 КК України, та пояснив, що йому цілком зрозумілі надані законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст.473 КПК України, характер обвинувачення, а також вид покарання, яке буде застосоване до нього у разі затвердження угоди судом, а також обов`язки виконати дії на користь потерпілого ОСОБА_4 , зазначені в угоді. При цьому, обвинувачений повідомив про добровільність своєї позиції, просить суд затвердити угоду про примирення та призначити йому узгоджене покарання, в скоєному щиро кається, примирився з потерпілим, має реальну можливість виконання узгодженого покарання за вчинене кримінальне правопорушення, а також майнові дії на користь потерпілого ОСОБА_4 на відшкодування завданої матеріальної та моральної шкоди.

У підготовчому судовому засіданні потерпілий та його представник пояснили, що їм цілком зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені ст.473 КПК України, та просять затвердити угоду про примирення. Підтвердили, що потерпілий примирився з обвинуваченими, між потерпілим та обвинуваченим ОСОБА_6 . ОСОБА_4 досягнуто згоду щодо вчинення дій майнового характеру на користь потерпілого, на відшкодування завданої матеріальної та моральної шкоди.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти затвердження угоди про примирення та призначення обвинуваченим узгодженого сторонами міри покарання.

Згідно п.1 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Відповідно до ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

В підготовчому судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, за ознакою хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, яка виразилася в спричинені побоїв та тілесних ушкоджень, вчиненого групою осіб, яке віднесене до нетяжкого злочину.

При цьому судом з`ясовано, що усі сторони кримінального провадження, зокрема і обвинувачені, розуміють, що відповідно до ст.473 КПК України наслідком укладання та затвердження зазначеної угоди для потерпілого, обвинувачених є обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст.394 та 424 КПК України, а для обвинувачених - також їх відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 пункту 1 частини 4 ст.474 КПК України, для потерпілого позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Також судом з`ясовано, що обвинувачені розуміють, що у разі невиконання угоди про примирення відповідно до ст.476 КПК України потерпілий має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку, та що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення обвинувачених до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про примирення.

Судом з`ясовано, що обвинувачені повністю усвідомлюють зміст укладеної з потерпілим угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнають себе винуватими, цілком розуміють свої права, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди та наслідки її невиконання.

При цьому, істотними обставинами для цього провадження, які визначили сторони є те, що вина ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними матеріалами кримінального провадження. Обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 щиро каються у вчиненні вказаного кримінального правопорушення. Потерпілий ОСОБА_4 та обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 примирилися між собою та внаслідок вчинення зазначеного вище кримінального правопорушення потерпілому ОСОБА_4 спричинена матеріальна та моральна шкода, яку останній оцінює в загальному розмірі 140000 (сто сорок тисяч) гривень та яка на теперішній час не відшкодована, однак вказану шкоду обвинувачений ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 одноособово зобов`язується відшкодувати на користь потерпілого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , протягом 5 (п`яти) місяців, починаючи з «01» вересня 2024 року, тобто в строк до «10» січня 2025 року, перераховуючи «08» числа кожного місяця визначену суму в розмірі 28000 (двадцять вісім тисяч) гривень до повного погашення суми в розмірі 140000 (сто сорок тисяч) гривень, шляхом перерахування визначеної суми коштів за місяць в розмірі 28000 (двадцять вісім тисяч) гривень на картковий рахунок № НОМЕР_4 , який відкритий на ім`я ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_9 у «ПРИВАТ БАНК», що є безумовною та обов`язковою умовою для укладання угоди про примирення, ініціатором якої виступив особисто обвинувачений ОСОБА_6 та на виконання якої останній добровільно погодився. Окрім викладеного, обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 зобов`язуються беззастережно визнати свою винуватість у зазначеному вище кримінальному правопорушенні, яке передбачене ч.2 ст.296 КК України.

Суд переконався, що умови угоди повністю відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та закону, інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Покарання, запропоноване сторонами, є у межах санкції ч.2 ст.296 КК України, відповідає положенням Загальної частини КК України.

При призначенні покарання ОСОБА_6 , суд також враховує, що останній вперше притягується до кримінальної відповідальності, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, на теперішній час приймає безпосередню участь в забезпеченні, проведенні і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України шляхом відсічі збройної агресії з боку Російської Федерації проти України, тому суд вважає за можливим застосувати ст. 58 КК України та призначити йому покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців.

ОСОБА_7 , який має на утримання одну неповнолітню дитину та в силу ст.. 89 КК України раніше не судимий, суд вважає за можливим призначити йому покарання, яке передбачене санкцією ч.2 ст.296 КК України, з випробуванням, що буде достатнім для його перевиховання та попередження скоєнню нових злочинів

Судом не встановлено жодних підстав для відмови в затвердженні угоди про примирення. На підставі викладеного, суд вважає можливим затвердити угоду про примирення, укладену між сторонами, та призначити обвинуваченим узгоджене сторонами покарання

Цивільний позов не заявлено, заходи забезпечення кримінального провадження, судові витрати, речові докази відсутні.

На підставі викладеного, керуючись 369-376, 395, 471, 532 Кримінального процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення, укладену 01 липня 2024 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , в межах кримінального провадження 0001574 від 08.08.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

1) ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 58 КК України замість покарання у виді одного року позбавлення волі остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців строком в 1 (один) рік із відрахуванням в дохід держави 10 (десяти) відсотків із суми грошового забезпечення.

2) ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, за який призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного основного покарання, якщо він протягом іспитового строку, визначеного судом у 2 (два) роки, не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно з ч. 1 п. п. 1, 2 та ч. 3 п. 2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

У разі невиконання затвердженої судом угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 296 КК України.

Запобіжний захід обвинуваченим до набрання вироком законної сили не обирати.

Цивільний позов не заявлено, речові докази, судові витрати відсутні, заходи забезпечення кримінального провадження відсутні. DVD-диски із записами слідчих дій зберігати у матеріалах кримінального провадження №0001574 (а.с. кр.пр. 45,49,53, 70,79).

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення:

- обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- потерпілим виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 КПК України;

- прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі її подання - вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_14