Справа № 761/7419/24
Провадження №1-кп/761/2853/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2024 року місто Київ

Шевченківський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві кримінальне провадження №0000478 від 29 січня 2024 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Карабчиїв Ружинського району Житомирської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, раніше не судмого, працюючого за контрактом, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

У С Т А Н О В И В:

Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому продовжено Указом Президента України від 06.11.2023 № 734/2023 з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб.

Таким чином, на момент вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення в України був оголошенеий та діяв воєнний стан.

29 січня 2024 року о 16:37 годині, тобто в період дії воєнного стану, ОСОБА_3 , перебував у приміщенні відділення №99 ТОВ «Нова Пошта», розташованого за адресою: м. Київ, вул. Салютна, 5-Б, де отримав для огляду адресовану йому посилку з експрес накладною № 5542, у якій знаходились чоловічі кросівки (снікерси) з написом «CS», чорного кольору, які він приміряв на себе. Під час примірки у ОСОБА_3 виник прямий умисел на таємне викрадення зазначених кросівок, вчинене в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій раптово виниклий прямий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , 29 січня 2024 року о 16:42 годині, перебуваючи у приміщенні відділення №99 ТОВ «Нова Пошта», розташованого за адресою: м. Київ, вул. Салютна, 5-Б, не розрахувавшись за отриману посилку, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є непомітними для оточуючих, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливим мотивом, в умовах воєнного стану, таємно викрав чоловічі кросівки (снікерси) з написом «CS», чорного кольору, вартістю 1026 гривень 43 копійки, що належать ОСОБА_5 та будучи взутим у викрадене майно з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_5 майнової шкоди на суму 1026 гривень 43 копійки.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні повністю визнав винуватість в інкримінованому йому злочині та пояснив, що злочин скоєно ним при обставинах викладених в обвинувальному акті та встановлених в судовому засіданні. Пояснив, що 29 січня 2024 року у вечірній час у приміщенні відділення №99 ТОВ «Нова Пошта», розташованого за адресою: м. Київ, вул. Салютна, 5-Б, за замовленням, він отримав посилку, в якій знаходилися чоловічі кросівки (снікерси) з написом «CS», чорного кольору, вартістю 1026 гривень 43 копійки, які він взув під час примірки та вирішив викрасти. Так, власні кросовки він залишив в коробці та не розрахувавшись пішов додому. Через кілька годин він був затриманий працівниками поліції. Визнає, що вчинив крадіжку, у скоєному щиро кається. Він відшкодував спричинену шкоду, що підтверджено документально, при цьому потерпілий та представник ТОВ «Нова Пошта» претензій до нього не мають.

Потерпілий подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Прокурор та обвинувачений в судовому засіданні вважали за можливе розглянути зазначене кримінальне провадження в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України.

За таких обставин, суд вважає недоцільним дослідження доказів відносно тих обставин, які ніким не оспорюються і обмежується допитом обвинуваченого в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України та дослідженням характеризуючих матеріалів. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники процесу зміст обставин, які ніким не оспорюються, чи не має сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що в такому разі вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Судом встановлено, що наявні підстави для визнання винуватості обвинуваченим, оскільки з реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що при досудовому розслідуванні зібрано достатньо доказів для обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, а тому визнання обвинуваченим винуватості є цілком виправданим.

Оцінивши в сукупності всі докази у справі, в межах обраного обсягу та порядку, суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 винний у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Відповідно до ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України є тяжким злочином.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного ним злочину, ту обставину, що тяжких наслідків від скоєного не настало, особу обвинуваченого, а саме: відношення обвинуваченого до скоєного ним злочину, який усвідомив неправомірність вчиненого ним діяння і критично оцінює скоєне, готовий нести відповідальність.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст.66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Обираючи ОСОБА_3 вид та міру покарання, суд у відповідності до вимог ст.65 КК України враховує, обставини, які пом`якшують покарання, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який повністю визнав себе винним у вчиненому, майнову шкоду повністю відшкодовано, шляхом повернення грошових коштів, раніше не судимий, має постійне місце проживання та реєстрації, тривалий час працевлаштований, має на утриманні двох неповтолітніх дітей: дочку ОСОБА_6 , 2015 року народження, та сина ОСОБА_7 2007 року народження, а також непрацездатного батька, суд дійшов висновку, що необхідним та достатнім для виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді позбавлення волі в межах ч.4 ст.185 КК України із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України та встановленням іспитового строку тривалістю 1 (один) рік, що є достатнім для того, щоб він в умовах здійснення контролю за поведінкою довів своє виправлення.

Суд переконаний, що відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України, дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).

Цивільний позов у справі відсутній.

Питання щодо речових доказів у кримінальному проваджені, суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати суд вирішує відповідно до вимог ст.124 КПК України, а саме: процесуальні витрати у зв`язку із залученням експерта у сумі 3786 гривень 40 копійок підлягають стягнення з ОСОБА_3 (вартість трасологічної експертизи №СЕ-19/111-24/11632-Д від 23.02.2024 року становить 2271,84 гривень; вартість товарознавчої експертизи №СЕ-19/111-24/6194-ТВ від 01.02.2024 року становить 1514,56 гривень)

Питання про скасування арешту майна суд вирішує відповідно до вимог ч.4 ст.174 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним за ч.4 ст.185 Кримінального кодексу України та призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробувальним строком на 1 (один) роки.

Покласти на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п. п. 1, 2, ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти повноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 , застосованого ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 31 січня 2024 року, у вигляді особистого зобов`язання на строк до 30 березня 2024 року, включно, залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати у зв`язку із залученням експерта у сумі 3786 гривень 40 копійок.

Речові докази: 1 диск CD-R з відеозаписом, зберігати у справі.

Речові докази: мобільний телефон марки «Redmi Note 11», переданий під зберігальну розписку ОСОБА_3 , залишити власнику.

Речові докази: порожню картонну коробку (сейфпакет №3489298); чоловічі кросівки (снікерси) з написом «CS», чорного кольору (сейфпакет №3489249), які передано на зберігання до камери схову речових доказів Шевченківського УП ГУНП у м. Києві квитанція №97/SHEV_ZAGAL/2024/133010/1, повернути ОСОБА_3 .

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 21 лютого 2024 року на мобільний телефон марки «Redmi Note 11», а також на чоловічі кросівки (снікерси) з написом «CS», чорного кольору, скасувати.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1