Справа № 991/1195/24
Провадження 1-кс/991/1207/24
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

20 лютого 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

підозрюваного ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до документів, подане у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000364 від 04.08.2023,

ВСТАНОВИВ:

Вказане клопотання надійшло до Вищого антикорупційного суду 14.02.2024 і на підставі протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду було передано на розгляд слідчого судді ОСОБА_1 .

1. Зміст поданого клопотання

У своєму клопотанні адвокат просить надати йому тимчасовий доступ до відомостей, які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме - копію звернення уповноважених осіб до Голови ІНФОРМАЦІЯ_2 з проханням виділити грошові кошти у сумі 49 400 гривень для їх використання в рамках кримінального провадження № 0000364 з метою документування протиправних дій ОСОБА_3 , копію дозволу Голови ІНФОРМАЦІЯ_2 від 21.09.2023 р. на виділення за рахунок коштів загального фонду державного бюджету грошових коштів у сумі 49 400 гривень для їх використання в рамках кримінального провадження № 0000364 з метою документування протиправних дій ОСОБА_3 , належним чином завірену копію видаткового касового ордеру на видачу грошових коштів у сумі 49 400 гривень для їх використання уповноваженими особами в рамках кримінального провадження № 0000364 з метою документування протиправних дій ОСОБА_3 .

Як вказує адвокат, 03.02.2024 ним направлено адвокатський запит на адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 з проханням надати відповідні відомості, однак будь-якої відповіді на вказаний час не було надано.

Також адвокат вказав, що стороною обвинувачення стороні захисту надано матеріали досудового розслідування кримінального провадження № 0000364 від 04.08.2023 р.

На думку адвоката, запитувана інформація не містить таємницю досудового розслідування, однак її отримання можливо виключно в порядку, визначеному КПК України, крім того ІНФОРМАЦІЯ_1 виступає представником влади, здійснює свої визначені законом повноваження і в порядку їх реалізації вирішує питання, що впливають на права та обов`язки суб`єкта звернення.

Адвокатом направлено адвокатський запит до ІНФОРМАЦІЯ_3 з метою отримання зазначених відомостей. Однак, будь-якої відповіді до цього часу не надано, що адвокат розцінює як відмову у наданні інформації на запит. Таким чином, іншим способом аніж отримання тимчасового доступу сторона захисту позбавлена отримати необхідну інформацію.

На обгрунтування зазначених таких відомостей, адвокат зазначає, що у випадку відсутності таких документів у ІНФОРМАЦІЯ_1 виникне питання фальсифікацію посадовими особами останньої доказів сторони обвинувачення: протокол «ідентифікації та вручення заявнику 49 400 грн. на документування». У разі сумнівності таких документів (наприклад, невідповідності суми у видатковому касовому ордері або погоджувально дозвільній документації, заявленій стороною обвинувачення «сумі неправомірної вигоди» в розмірі 49 400 грн.) буде виявлене банальне підроблення службових документів повноважними особами сторони обвинувачення.

Як вказує адвокат, існують достатні підстави вважати, що вказані відомості та копії документів можуть вплинути н встановлення законності здобуття стороною обвинувачення доказів у кримінальному провадженні стосовно підзахисного ОСОБА_3 , для чого сторона захисту вимушена звернутися до слідчого судді за отриманням дозволу на тимчасовий доступ до документів, які містять вказані відомості, та на їх вилучення.

2. Позиція учасників судового засідання

У судовому засіданні адвокат підтримав подане ним клопотання та просив його задовольнити.

Представник володільця документів у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомленим про дату та час судового засідання.

Керуючись положеннями ст. 163 КПК України, слідчий суддя вирішив здійснювати розгляд клопотання за відсутності такої особи, оскільки її неявка не є перешкодою для розгляду клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів.

3. Мотиви та оцінка слідчого судді

Тимчасовий доступ до речей і документів є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Загальні вимоги щодо порядку застосування будь-яких заходів забезпечення визначені статтями 131 та 132 КПК України.

Статтями 159-166 КПК України визначено спеціальні вимоги щодо застосування такого виду заходу забезпечення як тимчасовий доступ до речей і документів.

За змістом вказаних загальних та спеціальних норм, тимчасовий доступ до речей і документів може бути застосований, якщо:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування тимчасового доступу до речей і документів;

2) запитувані речі і документи самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні;

3) запитувані речі або документи не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, або ж якщо вони її містять, сторона кримінального провадження має довести можливість використання наявних у них відомостей в якості доказів, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів;

4) за допомогою такого заходу забезпечення може бути виконане завдання, для виконання якого сторона звертається із відповідним клопотанням;

5) запитувані речі або документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної чи юридичної особи;

6) запитувані речі і документи неможливо отримати без застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження;

7) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні.

У випадку встановлення відсутності хоча б однієї з вказаних обставин, слідчий суддя, керуючись положеннями ст. 132 та ст. 163 КПК України, має відмовити у задоволенні відповідного клопотання.

При цьому, встановлюючи першу з вказаних обставин, слідчий суддя враховує, що клопотання подане стороною захисту. У зв`язку з цим важливо, що ч. 3 ст. 42 КПК України встановлює право підозрюваного збирати і подавати слідчому, прокурору, слідчому судді докази. Таке право покликане забезпечити дотримання прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, та з`ясування обставин, які спростовують підозру, пом`якшують чи виключають кримінальну відповідальність підозрюваного.

Крім того, однією із засад кримінального провадження є змагальність сторін, зміст якої полягає у тому, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Беручи до уваги вказане, слідчий суддя вважає, що при розгляді клопотання про тимчасовий доступ до речей та документів від представника сторони захисту не може вимагатись доведення наявності обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення. Натомість, сторона захисту, в т.ч. підозрюваний має довести, серед іншого, лише факт наявності кримінального провадження відносно нього і як наслідок виникнення у нього права на захист.

Так, слідчий суддя дослідивши долучені до клопотання матеріали встановив, що адвокатом доведено, що ОСОБА_3 має статус підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000364 від 04.08.2023, а тому він та його захисник наділені правами, передбаченими ст. 42 КПК, зокрема збирати та подавати докази.

Оцінюючи значення запитуваних відомостей, слідчий суддя вважає обгрунтованим, що запитувані відомості можуть мати значення для забезпечення інтересів сторони захисту та досягнення дієвості кримінального провадження. Зокрема, слідчий суддя вважає, що перевірка стороною захисту законності проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні дійсно має значення для кримінального провадження, з огляду на можливість оспорювання перед судом допустимість та достовірність доказів. Тому такі відомості мають значення для повного і неупередженого дослідження всіх обставин, надання їм належної правової оцінки та забезпечення належної підготовки захисту, зокрема, побудови та планування тактики та стратегії захисту підозрюваного. Також слідчий суддя погоджується, що запитувані матеріали у подальшому зможуть бути використані стороною захисту у процесі спростування позиції сторони обвинувачення.

Однак, слідчий суддя вважає, що захисником не доведено факту того, що відповідні відомості можуть перебувати саме у володінні ІНФОРМАЦІЯ_4 , оскільки захисником не надано відомостей, які би підтвердили факт використання таких коштів працівниками відповідного органу. Відомості щодо використання коштів загального фонду державного бюджету при документуванні протиправних дій ОСОБА_3 містяться виключно у тексті адвокатського запиту до ІНФОРМАЦІЯ_4 , проте на підтвердження дійсності такої інформації слідчому судді нічого не надано.

При цьому, слідчий суддя також бере до уваги, що вказане кримінальне провадження, за твердженнями адвоката, перебуває на стадії завершення, і сторона захисту здійснює ознайомлення із матеріалами досудового розслідування. Під час такого ознайомлення адвокатом не було виявлено запитуваних відомостей, що і слугувало підставою для звернення до правоохоронних органів. У той же час, слідчий суддя позбавлений можливості перевірити такі відомості, оскільки захисником не надано інформацію щодо обсягу вивчених матеріалів та відсутності у такому переліку запитуваних адвокатом відомостей.

Водночас, положення ст. 160 КПК України покладає обов`язок на сторону кримінального провадження, яка звернулася до слідчого судді із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, обґрунтувати можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншим способом довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Враховуючи недоведеність отримання запитуваних відомостей самостійно, шляхом ознайомлення із матеріалами досудового розслідування, слідчий суддя вважає зазначене клопотання необгрунтованим, а тому воно не підлягає задоволенню.

При цьому, слідчий суддя відзначає, що відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про державну таємницю» Звід відомостей, що становлять державну таємницю, формує Служба безпеки України на підставі рішень державних експертів з питань таємниць. Зазначений Звід та зміни до нього набирають чинності з моменту опублікування в офіційних виданнях України.

Пунктом 4.5.3 Зводу відомостей, що становлять державну таємницю, передбачено, що відомості (за кодами економічної класифікації видатків) про потреби, фінансування, витрачання, матеріально-технічне забезпечення, які стосуються проведення або забезпечення негласної оперативно-розшукової, контррозвідувальної чи розвідувальної діяльності, відносяться до відомостей, що становлять державну таємницю.

Крім того, пунктом 4.12.3 Зводу визначено, що відомості про факт або методи проведення негласної слідчої (розшукової) дії, відносяться до відомостей, що становлять державну таємницю.

Відповідно до пунктів 5.1, 5.2 Інструкції про організацію проведення негласних слідчих (розшукових) дій та використання їх результатів у кримінальному провадженні № № 114/1042/516/1199/936/1687/5 від 16 листопада 2012 року постанова слідчого, прокурора про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, клопотання про дозвіл на проведення негласної слідчої (розшукової) дії, ухвала слідчого судді про дозвіл на проведення негласної слідчої (розшукової) дії та додатки до нього, протокол про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, які містять відомості про факт та методи проведення негласної слідчої (розшукової) дії, а також відомості, що дають змогу ідентифікувати особу, місце або річ, щодо якої проводиться або планується проведення такої дії, розголошення яких створює загрозу національним інтересам та безпеці, підлягають засекречуванню.

Засекречування таких матеріальних носіїв інформації здійснюється слідчим, прокурором, співробітником уповноваженого оперативного підрозділу, слідчим суддею шляхом надання на підставі Зводу відомостей, що становлять державну таємницю(Розгорнутих переліків відомостей, що становлять державну таємницю), відповідному документу грифа секретності.

Запитувані адвокатом відомості належать до виду документів, які містять інформацію, що є державною таємницею.

На це вказують положення п. 4.5.3 та 4.12.3 Зводу відомостей, що становлять державну таємницю, затверджених Наказом Служби безпеки України від 23 грудня 2020 № 383, а також ч.1ст. 246 КПК України, з гідно з якими відомості про факт або методи проведення негласної слідчої (розшукової)дії не підлягають розголошенню.

Частиною 6 статті 163 КПК України встановлено заборону надання доступу до документів, що містять відомості, які становлять державну таємницю, особі, що не має до неї допуску відповідно до вимог закону.

Під час розгляду клопотання захисника про тимчасовий доступ, адвокатом не зазначено та не надано доказів того, що він має доступ до державної таємниці.

У зв`язку з цим, слідчий суддя приходить висновку, що відповідне клопотання про тимчасовий доступ до документів не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 26, 42, 131, 132, 159-166, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

1.Клопотання захисника ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до документів, подане у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000364 від 04.08.2023,- залишити без задоволення.

2.Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1