Справа № 521/2017/23
Номер провадження:1-кп/521/724/24
УХВАЛА

11 березня 2024 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси в складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

при судовому розгляді кримінального провадження №521/2017/23 щодо:

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Херсоні, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

На розгляді колегії суддів Малиновського районного суду м. Одеси перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, при викладених в обвинувальному акті обставинах.

У судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою на шістдесят днів. Клопотання мотивовано тим, що на теперішній час у кримінальному провадженню у відношенні обвинуваченого продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме: ризик можливого переховування обвинуваченого від суду, незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні та вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення, тому застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити дієвості судового провадження. Окрім цього, прокурор вважала за доцільне не визначити розмір застави як альтернативного запобіжного заходу.

Захисники обвинуваченого, кожен окремо, заперечували проти задоволення клопотання прокурора, з тих підстав, що враховуючи стадію судового провадження, ризики зменшилися та відпали, тому просили суд визначити розмір застави як альтернативного запобіжного заходу.

Обвинувачений підтримав думку своїх захисників.

Розглянувши клопотання прокурора про продовження застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вислухавши думку учасників судового засідання, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора та продовжити відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Строк тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою, встановлений ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 19.01.2024, спливає 18.03.2024. Враховуючи неможливість до спливу строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою закінчити судовий розгляд кримінального провадження та прийняти остаточне рішення колегія суддів, керуючись зазначеними нормами процесуального права, зобов`язана розглянути та вирішити заявлене прокурором клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Частиною 6 статті 176 КПК України передбачено, що під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Прокурор не має права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Зокрема, обґрунтованість ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України полягає в тому, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, покарання за який передбачено позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавленням волі, з конфіскацію майна. Можливість призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі може викликати загрозу його втечі, про що неодноразово зазначалося у рішеннях ЄСПЛ, зокрема, у справі «Ілійков проти Болгарії», і відповідно до якого «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Також, ризик незаконного впливу на свідків залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме усно шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст. 23 КПК України. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України. Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

За змістом ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, при вирішенні питання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 колегія суддів також враховує наступні обставини: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей.

Доводи захисників в обґрунтування заперечень проти клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою колегія суддів відхиляє, оскільки вони не спростовують обставин, що вказують на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, необхідних для тримання під вартою.

Обставин, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, на думку суду, немає.

Також, колегія суддів приходить до висновку про неможливість запобігти встановленим вище вказаним ризикам шляхом застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 менш суворого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Враховуючи положення ч. 4 ст. 183 КПК України, суд вважає за необхідне не визначати розмір застави, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим його процесуальних обов`язків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 183, 314-315, 334, 372 КПК України, суд

УХВАЛИЛА:

Клопотання прокурора про продовження строку дії обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, задовольнити.

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на дві місяці (60 днів), тобто до 09.05.2024 включно.

Розмір застави, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_7 його процесуальних обов`язків, не визначати.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому, захисникам та направити до Державної установи «Одеський слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_12

Суддя:

ОСОБА_13