Справа № 404/988/24
Номер провадження 1-кс/404/463/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2024 року м. Кропивницький

Слідчий суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП №2 Кропивницького РУП ГУ Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_3 , погоджене з начальником Бобринецького відділу Знам`янської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до речей та документів, у кримінальному провадженні №0000007 від 19.01.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий, за погодженням з начальником Бобринецького відділу Знам`янської окружної прокуратури ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді з клопотанням, про проведення тимчасового доступу до оригіналів документів, з можливістю їх вилучення, які знаходяться у володінні АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » код ЄДРПОУ: НОМЕР_1 , юридична адреса: АДРЕСА_1 .

Враховуючи такі обставини, відповідно до ч.4 ст.107 КПК України розгляд клопотання проведено за відсутності учасників процесу та без фіксації судового процесу технічними засобами.

Дослідивши клопотання, додані до нього документи, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подано до суду клопотання, зважаючи на реальну загрозу зміни або знищення вищевказаної інформації, вважаю можливим відповідно до ч.2 ст.163 КПК України розглянути клопотання за відсутності представника особи, у володінні якої знаходяться речі та документи, так як слідчим наведені обґрунтовані ризики можливої зміни чи знищення речей та документів до яких планується отримати тимчасовий доступ.

Клопотання слідчого обґрунтоване тим, що за версією сторони обвинувачення Бобринецьким відділом Знам`янської окружної прокуратури внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за фактом привласнення грошових коштів під час виконання укладеного договору між замовником ІНФОРМАЦІЯ_2 та підрядником ФОП ОСОБА_5 , при здійсненні закупівель по об`єкту: «Поточний ремонт дороги по вул. Перемоги (від буд. 3 до с. Живанівка), окремими ділянками, правий проїзд, смт. Компаніївка Кропивницького району Кіровоградської області (ДК 021:2015-45230000-8 будівництво трубопроводів, ліній зв`язку та електропередач, шосе, доріг, аеродромів і залізничних доріг; «вирівнювання поверхонь», відповідно до договору про закупівлю №26/10 від 26.10.2023 року, на загальну суму 1 397 580 грн. під час виконання робіт в період з 26.10.2023 по 06.11.2023 в період дії воєнного стану ФОП ОСОБА_5 вчинили привласнення грошових коштів виділених на поточний ремонт дороги по вул. Перемоги (від буд. 3 до с. Живанівка), окремими ділянками, правий проїзд, смт. Компаніївка Кропивницького району Кіровоградської області, шляхом зловживання своїм службовим становищем.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що в задоволенні клопотання необхідно відмовити, з наступних підстав.

Друге відділення Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області проводить досудове розслідування по кримінальному провадженню за ч. 4 ст. 191 КК України.

За версією сторони обвинувачення, способом заволодіння є завищення найменувань, виду та обсягу будівельних робіт.

Разом з цим у клопотанні відсутні реальні обставини, а насамперед реалістичні докази заявленого способу та самої події заволодіння, тобто неможливо зробити висновок яке саме кримінальне правопорушення було вчинено. До матеріалів клопотання долучений:

Рапорт оперативного уповноваженого та прокурора, у будь-якому випадку, не можна вважати допустимим доказом показань з чужих слів, якщо вони даються слідчим, прокурором, співробітником оперативного підрозділу або іншою особою стосовно пояснень осіб, наданих слідчому, прокурору або співробітнику оперативного підрозділу під час здійснення ними кримінального провадження (ч. 7 ст. 97 КПК України). Рапорт є формою ділового мовлення між представниками правоохоронних органів, а не джерелом доказів, отже не створює юридичних наслідків під час оцінки доказів, незалежно від методології проведення оцінювання: поза розумного сумніву чи обґрунтованості підозри. Рапорт є завідомо недопустимим доказом, на який не можна послатись при доказуванні. Рапорт працівника правоохоронного органу не може слугувати однозначним доказом винуватості особи, про що 20 лютого 2024 року зазначав Верховний Суд по справі 524/4668/17.

Договір про закупівлю №26/10, укладений за типовою формою затвердженою додатком до Закону України «Про публічні закупівлі», який містить уніфіковані істотні умови укладання і виконання угод, які однаково діють по всій території України, щодо всіх суб`єктів закупівель та надання послуг. За таких умов посилання слідчого на типовий договір не містить достовірних доказів на підтвердження ознак вчинення злочину.

Тотожний правовий висновок поширюється на зміст додатку до договору, яким визначений графік виконання будівельних робіт та деталізовану роздруківку транзакції про переказ коштів за виконанні будівельні роботи. Надмірно формальне посилання слідчого на типову форму документів не свідчить про наявність ознак будь якого злочину.

Відповідь з ІНФОРМАЦІЯ_3 та ІНФОРМАЦІЯ_4 про відсутність відомостей щодо реєстрації за Виконавцем послуг техніки, спецтехніки і транспортних засобів не є кваліфікуючою ознакою та визначальною обставиною жодного кримінально карного діяння, оскільки відсутність реєстрації не свідчить про її фактичну наявність та набуття права користування на підставі оренди, лізингу, спільної господарської діяльності, корпоративних прав чи міжвідомчих правовідносин за договором чи законом.

Усі без винятку копії поданих господарських документів розцінюються як типовий доказ законної господарської діяльності підприємства чи установи, та не свідчить про вчинення будь-якого кримінального правопорушення.

Положеннями ст. ст. 2 та 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Частина 1 ст. 159 КПК України встановлює, що тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Згідно ст. 160 КПК України, у клопотанні про тимчасовий доступ до речей і документів зазначаються: короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; обґрунтування необхідності вилучення речей і оригіналів або копій документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.

На підставі ч. 7 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.

При цьому, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 164 КПК України, в ухвалі слідчого судді, суду про тимчасовий доступ до речей і документів має бути зазначено, серед іншого, розпорядження надати (забезпечити) тимчасовий доступ до речей і документів зазначеній в ухвалі особі та надати їй можливість вилучити зазначені речі і оригінали або копії документів, якщо відповідне рішення було прийнято слідчим суддею, судом.

Всупереч вимог ч. 5 ст. 160 КПК України, слідчий не зазначив конкретні обставини, і не долучив докази на підтвердження ознак вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України). У поданому клопотанні слідчий не врахував того, що відомості, які містяться в зазначених у клопотанні документах, як самі по собі, так і в сукупності з іншими речами та документами кримінального провадження мають суттєве значення для встановлення події кримінального правопорушення, обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, для належної кваліфікації скоєного кримінального правопорушення та можуть бути використані як докази.

Таким чином, у вказаному кримінальному провадженні слідчий не долучив докази що підтверджують наявність ознак обґрунтованої підозри настання самої події вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України. Подані до клопотання додатки містять типові документи, що є невідємною складовою складовою кожної цивільно-правової угоди отже, їх недостатньо для використання в якості доказу як підставу для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, зокрема, тимчасового доступу до речей і документів.

В порушення вимог ч. 5. ст. 163 КПК України, слідчий звернувся з клопотанням про надання тимчасового доступу до речей і документів без доведення стороною кримінального провадження наявності достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Слідчий подав клопотання без перевірки наявних в матеріалах справи документів на допустимість та належність доказів, достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, оскільки клопотання про доступ не містить інформації про дослідження будь-яких доказів, що свідчить про порушення представниками сторони обвинувачення вимог ч. 1 ст. 94 КПК України.

Згідно ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

У відповідності до практики Європейського суду з прав людини (п. 175 рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine), яка згідно положень ч.5 ст. 9 КПК України застосовується у кримінальному процесуальному законодавстві України, термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Крім того, склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, є матеріальним. Кримінальне правопорушення є завершеним з моменту заволодіння грошовими коштами. Загальна юридична невизначеність у чому полягає завищення обсягу будівельних робіт та невизначеність розміру шкоди переконує в тому що представники сторони обвинувачення не довели наявності обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Окрім того клопотання заявлено всупереч п. 3 ч. 3 ст. 132 КПК України, оскільки не було доведено, що тимчасовий доступ до документів та виїмка їх оригіналів може виконати будь-яке завдання, для виконання якого звернулися з клопотанням про тимчасовий доступ.

Клопотання суперечить ч. 4 ст. 132 КПК України, оскільки не містить оцінку можливості без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Незважаючи на положення ст. 160 КПК України в клопотанні про тимчасовий доступ до речей і документів не вказано значення речей і документів, доступ до яких він просив отримати, для встановлення обставин у кримінальному провадженні, а також не було обґрунтовано можливість використання як доказів відомостей, що містяться в документах у цьому кримінальному провадженні.

Згідно ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора. В порушення вимог п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, було застосовано захід забезпечення кримінального провадження за відсутності доведення того, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні прокурора.

Разом з цим необхідно зауважити, що заявлені до вилучення документи складають проектну документацію об`єкта будівництва. Під час будівництва об`єкта архітектури здійснюється авторський та технічний нагляд. Відповідно до ч. ч. 1, 3, 4 ст. 11 Закону України «Про архітектурну діяльність», авторський нагляд здійснюється архітектором - автором проекту об`єкта архітектури, іншими розробниками затвердженого проекту або уповноваженими ними особами. Авторський нагляд здійснюється відповідно до законодавства та договору із замовником. У разі виявлення відхилень від проектних рішень, допущених під час будівництва об`єкта архітектури, та відмови підрядника щодо їх усунення особа, яка здійснює авторський або технічний нагляд, повідомляє про це замовника і орган державного архітектурно-будівельного контролю для вжиття заходів відповідно до законодавства. Таким чином, вилучення проектної документації та її складових, унеможливить проведення авторського нагляду та призведе до зупинення господарської діяльності, у тому числі інших учасників будівництва, замовника будівництва і генерального підрядника будівництва. За відсутності оригіналів документів установа не зможе діяти не лише як проектна організація за Об`єктом будівництва, але й здійснювати будь-яку господарську діяльність, що свідчить про перешкоджання подальшій правомірній господарській діяльності, призведе до надмірного обмеження діяльності, є неприйнятно обтяжливим заходом забезпечення кримінального провадження.

Представники сторони обвинувачення не довели і не долучили докази про те, що заявлені до вилученння документи, стосуються факту вчинення будь-якого кримінального правопорушення. Отже, вилучення вказаних документів є обмеженням права власності та права на ведення господарської діяльності, який суперечить вимогам розумності і співрозмірності завданням кримінального провадження.

Допущене процесуальне порушення перебуває у причинно-наслідковому зв`язку із протиправним обмеженням права власності на документи, які могли бути вилучені під час тимчасового доступу, як основоположного права людини в розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до частини першої статті 16 КПК України обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Закон вимагає провести ефективне досудове розслідування. Слідчий не виконав цю вимоги, тому не може бути застосований захід забезпечення, внаслідок якого буде порушено майнове право володільця документа.

Необхідно використовувати практику застосування оцінки доказів, висловлену Верховним Судом по справі № 991/722/21 від 21 листопада 2023 року, коли представники сторони обвинувачення своїми діями створили та/або сприяли створенню обставин, через які дослідження доказів стало недоступним для слідчого судді. Слідчий замовчує чи приховує докази висловлених ним припущень. Зазначену протиправну бездіяльність представників сторони обвинувачення неможливо компенсувати. Своїми діями слідчий створив невигідне становище для слідчого судді, коли виключена можливість захисту прав сторін та учасників кримінального провадження, зокрема: держави, замовника, виконавця. Цей принцип має застосовуватися, mutatis mutandis, до інших ситуацій, коли сторона через ті чи інші обставини обмежується у використанні можливостей для з`ясування важливих обставин справи. Наслідки поведінки сторони, яка своїми діями унеможливила або значно ускладнила дослідження важливих доказів, має тлумачитися на користь протилежної сторони, щоб не заохочувати сторону до використання таких прийомів.

Таким чином, у вказаному кримінальному провадженні не встановлено обставин вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, а, отже, і обґрунтованість підозри. Клопотання містить загальні формулювання, без прив`язки до конкретних обставин вчинення кримінального правопорушення, а, отже, не можуть слугувати підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, зокрема, тимчасового доступу до речей і документів.

Враховуючи вищевикладене, клопотання слідчого СВ ВП №2 Кропивницького РУП ГУ Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_3 погоджене з начальником Бобринецького відділу Знам`янської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до речей та документів, у кримінальному провадженні №0000007 від 19.01.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК Українизадоволенню не підлягає.

Крім того, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що рішення про відмову у задоволенні клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів не перешкоджає повторному зверненню з клопотанням відповідно до вимог кримінального процесуального закону.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 159, 160,163, 164, 165, 166, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволені клопотання слідчого СВ ВП №2 Кропивницького РУП ГУ Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_3 , погодженого з начальником Бобринецького відділу Знам`янської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до речей та документів, у кримінальному провадженні №0000007 від 19.01.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України- відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1