Справа № 466/1580/24
Провадження № 1-кп/466/466/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2024 року Шевченківський районний суд міста Львова у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000053 від 01.02.2024 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, розлученого, згідно ст. 89 КК України, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , -

у вчиненні кримінального проступку , передбаченого ч.2 ст.125 КК України,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 , 29.01.2024р., близько 14:30 год., перебуваючи на зупинці громадського транспорту, що за адресою: м. Львів, пр. Чорновола, 101, на ґрунті особистих неприязних стосунків із своєю матір`ю, ОСОБА_5 , маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, умисно наніс їй декілька ударів кулаками по обличчю, по голові та декілька ударів ногами по ногах, чим, своїми діями, згідно висновку експерта № 66 від 01.02.2024, спричинив потерпілій тілесні ушкодження у вигляді травми обличчя і голови, струсу головного мозку та синця в ділянці правої щоки, травму лівої ноги у вигляді забою м`яких тканин лівої гомілки. Струс головного мозку відноситься до тілесного ушкодження легкого ступеня тяжкості з короткочасним розладом здоров`я. Синець і забій м`яких тканин гомілки відноситься до тілесного ушкодження легкого ступеня.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального проступку визнав повністю та підтвердив вказані в обвинувальному акті обставини. Пояснив, що дійсно 29.01.2024 року, на зупинці громадського транспорту, що за адресою: м. Львів, пр. Чорновола, 101, в ході конфлікту з потерпілою, завдав їй тілесні ушкодження. У скоєному щиро розкаюється, просить його суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_4 у судовому засіданні підтвердила вказані в обвинувальному акті обставини, просила призначити обвинуваченому покарання в межах санкції ч.2 ст.125 КК України. Цивільний позов не заявляла, оскільки син перед невибачився.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню щодо тих обставин, які ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються, і немає сумнівів у добровільності їх позиції, обмежився допитом обвинуваченого та потерпілої,що з`явилась в засідання.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини, його вина у вчиненні інкримінованого кримінального проступку повністю і об`єктивно стверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження № 0000053.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку повністю і об`єктивно доведена, його дії правильно кваліфіковано за ч.2 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, наслідки правопорушення, особу винуватого, позицію потерпілої, яка просила обвинуваченого суворо не карати, оскільки вона йому пробачила, на даний час вони не конфліктують. Обставини, які пом`якшують покарання щире каяття; обставини, які обтяжують покарання вчинення правопорушення щодо особи похилого віку та щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

При призначенні покарання суд керується положеннями ст.50 КК України, частина 2 якої визначає, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання в межах санкції ч.2 ст.125 КК України , у виді штрафу.

Запобіжний захід обвинуваченому у даному кримінальному провадженні не обирався.

Цивільний позов не заявлений. Процесуальних витрат немає.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд, -

ухвалив :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у скоєнні кримінального проступку , передбаченого ч.2 ст.125 України, та обрати покарання у виді штрафу у розмірі 80( вісімдесяти ) неоподаковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1360 ( одну тисячу триста шістдесят ) гривень .

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова.

Копію вироку негайно вручити засудженому та прокуророві.

Суддя ОСОБА_1