Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2024 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва в складі

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

та його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

та його захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

та його захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

та його захисника ОСОБА_10 ,

обвинуваченого ОСОБА_11 ,

та його захисника ОСОБА_12 ,

представника потерпілих

ОСОБА_13 , ОСОБА_14 адвоката ОСОБА_15 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Подільського районного суду м.Києва клопотання адвоката ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 та закриття цього кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до відповідальності, на підставі ст. 49 КК України, та клопотання адвоката ОСОБА_10 про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_9 та закриття цього кримінального провадження у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до відповідальності, на підставі ст. 49 КК України,

у кримінальному провадженні, відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000389 від 21 грудня 2016 року відносно

ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27, ч.2 ст.28, ч.3 ст. 365 КК України, ч.3 ст.27, ч.1 ст.366 КК України, ч.3 ст. 27, ч.2 ст.28, ч.2 ст.383 КК України, ч.3 ст.27, ч.2 ст.28, ч.2 ст.384 КК України,

ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 365 КК України, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 383 КК України, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 383 КК України, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 384 КК України, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 384 КК України,

ОСОБА_8 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 365 КК України, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 384 КК України,

ОСОБА_9 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 365 КК України, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 384 КК України,

ОСОБА_11 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 365 КК України, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 384 КК України,

встановив:

В провадженні Подільського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27, ч.2 ст.28, ч.3 ст. 365 КК України, ч.3 ст.27, ч.1 ст.366 КК України, ч.3 ст. 27, ч.2 ст.28, ч.2 ст.383 КК України, ч.3 ст.27, ч.2 ст.28, ч.2 ст.384 КК України, ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 365 КК України, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 383 КК України, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 383 КК України, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 384 КК України, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 384 КК України, ОСОБА_8 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 365 КК України, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 384 КК України, ОСОБА_9 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 365 КК України, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 384 КК України, ОСОБА_11 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 365 КК України, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 384 КК України.

За протоколом автоматизованого розподілу справи між суддями дане кримінальне провадження надійшло до Подільського районного суду м. Києва в провадження судді ОСОБА_1 21.01.2021 року.

Як вбачається із обвинувального акту, ОСОБА_4 , будучи призначений наказом від 04.07.2011 № 364 о/с ГУМВС України в м. Києві на посаду заступника начальника Головного управління МВС України в м. Києві - начальника кримінальної міліції, та маючи спеціальне звання - полковник міліції, згідно зі статтею 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» від 23.12.1993, будучи працівником правоохоронного органу, на якого відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України від 28.06.1996, ч. 1 ст. 3, ч. 1 ст. 5 Закону України «Про міліцію» від 20.12.1990 покладено обов`язки діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією і законами України, та являючись представником влади і службовою особою, обвинувачується у вчиненні 23.01.2014 злочинів у сфері службової діяльності та проти правосуддя.

Так, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 365 КК України в редакції Закону від 21.02.2014, а саме в організації перевищення влади та службових повноважень за попередньою змовою групою осіб, тобто організації умисного вчинення працівниками правоохоронного органу за попередньою змовою групою осіб дій, які явно виходять за межі наданих їм прав і повноважень, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, інтересам окремих громадян та державним інтересам, а також супроводжувалось насильством, застосуванням спеціальних засобів, болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого, діями, які спричинили тяжкі наслідки; кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 383 КК України в редакції Закону від 13.04.2012, тобто в організації завідомо неправдивого повідомлення слідчому про вчинення злочину, поєднаному з обвинуваченням особи в тяжкому злочині, а також із штучним створенням доказів обвинувачення, вчиненому за попередньою змовою групою осіб; кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 384 КК України в редакції Закону від 16.05.2013, тобто в організації надання завідомо неправдивих показань потерпілими та свідками під час провадження досудового розслідування, поєднаного зі штучним створенням доказів обвинувачення, вчиненому за попередньою змовою групою осіб; кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 366 КК України в редакції Закону від 18.04.2013, а саме в організації службового підроблення, тобто в організації вчинення та керуванні вчиненням складання службовою особою завідомо неправдивого офіційного документу.

Як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був призначений наказом ГУМВС України в м. Києві від 29.07.2013 № 570 о/с на посаду старшого оперуповноваженого сектору моніторингу управління боротьби з незаконним обігом наркотиків Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м.Києві, та маючи спеціальне звання - майор міліції, присвоєне наказом ГУМВС України в м. Києві від 31.08.2011 № 518 о/с, згідно зі статтею 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» від 23.12.1993 був працівником правоохоронного органу, на якого відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України від 28.06.1996, ч. 1 ст. 3, ч. 1 ст. 5 Закону України «Про міліцію» від 20.12.1990 покладено обов`язки діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією і законами України, та являвся представником влади і службовою особою.

Так, ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 365 КК України в редакції Закону від 21.02.2014, а саме в перевищенні влади та службових повноважень за попередньою змовою групою осіб, тобто в умисному вчиненні працівником правоохоронного органу за попередньою змовою групою осіб дій, які явно виходять за межі наданих їм прав і повноважень, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, інтересам окремих громадян та державним інтересам, а також супроводжувалось насильством, застосуванням спеціальних засобів, болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого, діями, які спричинили тяжкі наслідки; кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 384 КК України в редакції Закону від 16.05.2013, тобто в наданні завідомо неправдивих показань свідком під час провадження досудового розслідування, поєднаному зі штучним створенням доказів обвинувачення, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

05.02.2024 року на електронну пошту суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 на підставі ч. 1 ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000389 на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України. В обґрунтування заявленого клопотання адвокат вказав, що інкриміновані обвинуваченому ОСОБА_4 кримінальні правопорушення, передбачені ч.3 ст.27, ч.1 ст.366,ч.3 ст. 27, ч.2 ст.28, ч.2 ст.383, ч.3 ст.27, ч.2 ст.28, ч.2 ст.384 КК України є нетяжкими злочинами, інкриміноване обвинуваченому ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.27, ч.2 ст.28, ч.3 ст. 365 КК відносяться до тяжкого злочину. ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що кримінальні правопорушення було вчинено 23.01.2014 року, і на даний час минуло більше десяти років. При цьому протягом цього строку ОСОБА_4 не вчиняв нового злочину та не ухилився від слідства або суду. Строки у цьому кримінальному провадженні не зупинялись і не переривались. Враховуючи викладене, з огляду на положення п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 49 КК захисник просив звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та закрити кримінальне провадження щодо нього у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до відповідальності.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 підтримав подане ним клопотання. Зазначив, що дотримання умов, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України, є безумовною й обов`язковою підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав клопотання свого захисника про закриття кримінального провадження та погодився на закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, на підставі положень ст. 49 КК, у зв`язку із закінченням строків давності. Також обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив, що процедура та наслідки закриття кримінального провадження йому роз`яснені та зрозумілі, а також право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. Зазначив також, що вину не визнає, при цьому просить закрити кримінальне провадження з нереабілітуючих підстав, на підставі положень ст. 49 КК.

Також сторона захисту просить повернути заставодавцю ОСОБА_16 внесену суму застави в сумі 49 620 грн., сплачену за ухвалою Подільського районного суду від 03.06.2022 року про обрання запобіжного заходу у виді застави.

Окрім того, за ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 09.11.2017 року №127/24024/17 накладено арешт на вилучене 27.04.2017 року в ході обшуку домоволодіння ОСОБА_4 майно.

Ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 12.12.2017 року ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області №127/24024/17 скасовано, однак стороною обвинувачення вказане майно не повернуто.

Тому просять зобов`язати прокурора повернути належне ОСОБА_4 майно.

05.02.2024 року на електронну пошту суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_17 про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_9 на підставі ч. 1 ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000389 на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України. В обґрунтування заявленого клопотання адвокат вказав, що інкриміноване обвинуваченому ОСОБА_9 кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.28, ч. 2 ст.384 КК України є нетяжким злочином, кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.28, ч. 3 ст.365 КК України відносяться до тяжкого злочину. ОСОБА_9 обвинувачується у тому, що кримінальні правопорушення було вчинено 23.01.2014 року, і на даний час минуло більше десяти років. При цьому протягом цього строку ОСОБА_9 не вчиняв нового злочину та не ухилився від слідства або суду. Строки у цьому кримінальному провадженні не зупинялись і не переривались. Враховуючи викладене, з огляду на положення п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 49 КК захисник просив звільнити ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності та закрити кримінальне провадження щодо нього у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до відповідальності.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_17 підтримав подане ним клопотання. Зазначив, що дотримання умов, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України, є безумовною й обов`язковою підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Обвинувачений ОСОБА_9 у судовому засіданні підтримав клопотання свого захисника про закриття кримінального провадження та погодився на закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, на підставі положень ст. 49 КК, у зв`язку із закінченням строків давності. Також обвинувачений ОСОБА_9 підтвердив, що процедура та наслідки закриття кримінального провадження йому роз`яснені та зрозумілі, а також право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. Зазначив також, що вину не визнає, при цьому просить закрити кримінальне провадження з нереабілітуючих підстав, на підставі положень ст. 49 КК.

Також просили повернути заставодавцю внесену суму застави 49 620 грн., сплачену за ухвалою Подільського районного суду від 03.06.2022 року про обрання запобіжного заходу у виді застави та скасувати арешт на транспортний засіб автомобіль марки «Mercedes-Benz», 2000 року випусук, д.н.з. НОМЕР_1 , належний ОСОБА_9 , накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 30.06.2017 року.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти звільнення ОСОБА_4 та ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України. Вказав, що строки притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , передбачені ст. 49 КК України, закінчились.

Потерпілі ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_13 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_14 в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Від потерпілого ОСОБА_18 в матеріалах справи наявна письмова заява про розгляд справи у його відсутності ( а.с.45, т.10).

Від потерпілого ОСОБА_19 в матеріалах справи наявна письмова заява про розгляд справи у його відсутності ( а.с. 220, том 10, а.с.119, т.10).

Від потерпілого ОСОБА_20 в матеріалах справи наявна письмова заява про розгляд справи у його відсутності ( а.с.75, т.11).

Від потерпілого ОСОБА_21 в матеріалах справи наявна письмова заява про розгляд справи у його відсутності ( а.с.175, т.11).

Від потерпілого ОСОБА_13 в матеріалах справи наявна письмова заява про розгляд справи у його відсутності ( а.с. 120, том 10, а.с.8, т.11).

Від потерпілого ОСОБА_22 в матеріалах справи наявна письмова заява про розгляд справи у його відсутності ( а.с.63, т.10).

Від потерпілого ОСОБА_23 в матеріалах справи наявна письмова заява про розгляд справи у його відсутності ( а.с.66, т.10).

Від потерпілого ОСОБА_14 в матеріалах справи наявна письмова заява про розгляд справи у його відсутності ( а.с.58, т.11).

Представник потерпілих ОСОБА_13 , ОСОБА_14 адвокат ОСОБА_15 заперечувала проти клопотань про звільнення обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності.

Представник потерпілих ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_13 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_14 адвокат ОСОБА_25 направила до суду заперечення, згідно яких просила відмовити у задоволенні клопотань про звільнення від кримінальної відповідальності обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_9 .

Обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , їхні захисники адвокати ОСОБА_7 , ОСОБА_12 підтримали клопотання обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_9 та їхніх захисників про закриття кримінального провадження відносно них у справі.

Розглянувши клопотання, заслухавши учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.

Приписами частини 3 статті 288 КПК України визначено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 04 червня 2020 року (справа №127/26665/16-к; провадження №51-1066км20), положеннями ч. 4 ст. 286 КПК визначено, що в разі, якщо під час судового розгляду сторона у кримінальному провадженні звернеться до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання. Ця норма, як і положення ст. 49 КК України є імперативними нормами, які передбачають не право суду, а його обов`язок розглянути відповідне питання.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 за ч.3 ст.27, ч.1 ст.366,ч.3 ст. 27, ч.2 ст.28, ч.2 ст.383, ч.3 ст.27, ч.2 ст.28, ч.2 ст.384 КК України є нетяжкими злочинами, кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.27, ч.2 ст.28, ч.3 ст. 365 КК - тяжкий злочин.

Так, кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , вчинено 23.01.2014 року.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами кримінального провадження, станом на день подання та розгляду цього клопотання, з дня вчинення інкримінованих обвинуваченому ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27, ч.2 ст.28, ч.3 ст. 365 КК України, ч.3 ст.27, ч.1 ст.366 КК України, ч.3 ст. 27, ч.2 ст.28, ч.2 ст.383 КК України, ч.3 ст.27, ч.2 ст.28, ч.2 ст.384 КК України, пройшло десять років.

При цьому протягом цього строку ОСОБА_4 не вчинив нового кримінального правопорушення, що підтверджується витягом з інформаційно-аналітичної системи "Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості".

Даних про те, що в зазначені строки ОСОБА_4 ухилявся від слідства чи суду матеріали кримінального провадження не містять. Вказаний строк не зупинявся та не переривався.

Судом також встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє свої права, визначені ч. 3 ст. 285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, яка є нереабілітуючою, а також наслідки закриття кримінального провадження з цієї підстави. Обвинувачений просить звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку зі спливом строків давності.

Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_9 за ч.2 ст.28, ч. 2 ст.384 КК України є нетяжким злочином, за ч.2 ст.28, ч. 3 ст.365 КК України - тяжким злочином.

Дані кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_9 вчинено 23.01.2014 року.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами кримінального провадження, станом на день подання та розгляду цього клопотання, з дня вчинення інкримінованих обвинуваченому ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 365 КК України, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 384 КК пройшло десять років.

При цьому протягом цього строку ОСОБА_9 не вчинив нового кримінального правопорушення, що підтверджується витягом з інформаційно-аналітичної системи "Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості".

Даних про те, що в зазначені строки ОСОБА_9 ухилявся від слідства чи суду матеріали кримінального провадження не містять. Вказаний строк не зупинявся та не переривався.

Судом також встановлено, що обвинувачений ОСОБА_9 цілком розуміє свої права, визначені ч. 3 ст. 285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, яка є нереабілітуючою, а також наслідки закриття кримінального провадження з цієї підстави. Обвинувачений просить звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку зі спливом строків давності.

Також суд зазначає, що за змістом статей 284- 288 КПК підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

Отже, наявність таких умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення кримінальним процесуальним законом не передбачено.

Норма ст. 49 КК України передбачає, що особа може бути звільнена від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, якщо саме з дня вчинення нею кримінального правопорушення минули певні строки. При цьому, заявлене клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності на стадії судового розгляду передбачає, що обвинувачений фактично відмовляється від свого права на повний судовий розгляд, а закриття кримінального провадження з цих підстав не вказує про його невинуватість, тобто не реабілітує його за вчинені дії.

До того ж сама норма ст. 49 КК України у своєму змісті закріплює те, що від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності особа може бути звільнена, якщо саме з дня вчинення нею кримінального правопорушення минули певні строки.

З огляду на те, що на момент розгляду клопотань закінчився строк давності притягнення обвинуваченого ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27, ч.2 ст.28, ч.3 ст. 365 КК України, ч.3 ст.27, ч.1 ст.366 КК України, ч.3 ст. 27, ч.2 ст.28, ч.2 ст.383 КК України, ч.3 ст.27, ч.2 ст.28, ч.2 ст.384 КК України, та обвинуваченого ОСОБА_9 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 365 КК України, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 384 КК України, та беручи до уваги наявність їхньої беззаперечної згоди, останні підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за такі кримінальні правопорушення на підставі п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України.

При цьому, згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України наслідком звільнення особи від кримінальної відповідальності є закриття судом кримінального провадження. Так, згідно з ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

За таких обставин, суд, встановивши наявність передбачених законом підстав для звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, а також врахувавши відсутність заперечень зі сторони обвинуваченого, дійшов висновку про необхідність закриття кримінального провадження.

Також суд встановивши наявність передбачених законом підстав для звільнення обвинуваченого ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності, а також врахувавши відсутність заперечень зі сторони обвинуваченого, дійшов висновку про необхідність закриття кримінального провадження.

Щодо заявлених потерпілими цивільних позовів суд зазначає наступне.

Так, потерпілими ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_13 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_14 до обвинуваченого ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_9 , Головного управління Національної поліції в м. Києві, Міністерства внутрішніх справ, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Державна казначейська служба України, заявлено цивільні позови про відшкодування моральної шкоди.

В силу вимог ст. 129 КПК України суд вирішує цивільний позов у кримінальному провадженні по суті лише у випадку ухвалення обвинувального вироку, постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи у разі встановлення відсутності події кримінального правопорушення.

Водночас у випадку закриття кримінального провадження на встановлених КПК України підставах, суд зобов`язаний роз`яснити цивільному позивачеві його право пред`явити аналогічний позов у порядку цивільного судочинства, що закріплено у ч. 7 ст. 128 КПК України.

Тому, у зв`язку зі звільненням обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності у зв`язку зі спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, заявлені потерпілими цивільні позови ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_13 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_14 про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином, слід залишити без розгляду.

Разом з тим, звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності не позбавляє потерпілих можливості звернутися до суду з цивільними позовами про відшкодування заподіяної внаслідок кримінального правопорушення шкоди в порядку цивільного судочинства.

Речові докази, процесуальні витрати відсутні.

Згідно з ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 12.12.2017 року ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 09.11.2017 року, якою задоволено клопотання прокурора та накладено арешт на належне на праві власності підозрюваному ОСОБА_4 майно, скасовано, а тому підстав для задоволення клопотання захисника ОСОБА_5 про зобов`язання прокурора повернути належне ОСОБА_4 майно, суд не вбачає.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 03.06.2022 року щодо ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у виді застави в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 49 620 (сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять) грн. 00 коп., із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Відповідно до даних квитанції банку від 06.07.2022 року платником ОСОБА_16 внесено у якості застави грошові кошти в сумі 49 620 грн. згідно ухвали від 03.06.2022 року № 757/72925/17-к.

Таким чином, у зв`язку із закриттям кримінального провадження слід скасувати запобіжний захід, застосований до обвинуваченого ОСОБА_4 , а суму внесеної застави повернути заставодавцю.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 03.06.2022 року щодо ОСОБА_9 було обрано запобіжний захід у виді застави в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 49 620 (сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять) грн. 00 коп., із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Відповідно до даних квитанції банку платником ОСОБА_26 внесено у якості застави грошові кошти в сумі 49 620 грн. згідно ухвали від 03.06.2022 року №757/72925/17-к.

Таким чином, у зв`язку із закриттям кримінального провадження слід скасувати запобіжний захід, застосований до обвинуваченого ОСОБА_9 , а суму внесеної застави повернути заставодавцю.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. 49 КК України, ст. 284-286, 369-372 КПК України, суд

постановив:

Клопотання адвоката ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 та закриття кримінального провадження №0000389 від 21 грудня 2016 року у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до відповідальності - задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звільнити від кримінальної відповідальності

- за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27, ч.2 ст.28, ч.3 ст. 365 КК України,

- за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27, ч.1 ст.366 КК України,

- за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 27, ч.2 ст.28, ч.2 ст.383 КК України,

- за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27, ч.2 ст.28, ч.2 ст.384 КК України.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000389 від 21 грудня 2016 року відносно ОСОБА_4 закрити.

Цивільний позов потерпілих ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_13 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_14 до ОСОБА_4 , Головного управління Національної поліції в м. Києві, Міністерства внутрішніх справ, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Державна казначейська служба України, про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином - залишити без розгляду.

Повернути заставодавцю ОСОБА_16 внесену згідно квитанції АТ «Ощадбанк» 06.07.2022 року, заставу сплачену за ОСОБА_4 , згідно ухвали Подільського районного суду м. Києва від 03.06.2022 року (№ 757/72925/17-к), Отримувач: Державна казначейська служба у Києві, рахунок отримувача: UA1012089, код отримувача: 26268059, банк отримувача: 820172, у сумі 49 620 (сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять) грн. 00 коп.

Клопотання адвоката ОСОБА_10 про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_9 та закриття кримінального провадження № 0000389 від 21 грудня 2016 року у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до відповідальності - задовольнити.

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , звільнити від кримінальної відповідальності

- за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 365 КК України,

- за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 384 КК України.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000389 від 21 грудня 2016 року відносно ОСОБА_9 закрити.

Цивільний позов потерпілих ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_13 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_14 до ОСОБА_9 , Головного управління Національної поліції в м. Києві, Міністерства внутрішніх справ, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Державна казначейська служба України, про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином - залишити без розгляду.

Повернути заставодавцю ОСОБА_26 сплачену заставу за ОСОБА_9 згідно квитанції АТ «Ощадбанк» заставу згідно ухвали Подільського районного суду м. Києва від 03.06.2022 року (№ 757/72925/17-к), Отримувач: Державна казначейська служба у Києві, рахунок отримувача: UA1012089, код отримувача: 26268059, банк отримувача: 820172, у сумі 49 620 (сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять) грн. 00 коп.

Скасувати накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області №127/13859/17 від 30.06.2017 року арешт на транспортний засіб марки «Mercedes-Benz», 2000 року випуск, д.н.з. НОМЕР_1 , належний ОСОБА_9 , накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 30.06.2017 року.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з моменту проголошення ухвали суду через Подільський районний суд м. Києва.

Оголошення повного тексту ухвали суду здійснити о 17 год. 40 хв. 04.03.2024 року.

СуддяОСОБА_1