Справа № 204/1953/24
Провадження № 1-кс/204/522/24
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 березня 2024 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро клопотання слідчої Слідчого відділу Управління СБ України у Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна, подане в рамках кримінального провадження № 0000013 від 7 лютого 2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

4 березня 2024 року до суду надійшло клопотання слідчої слідчого відділу Управління СБ України у Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене заступником керівника Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_4 про арешт майна, подане в рамках кримінального провадження № 0000013 від 7 лютого 2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначає, що Слідчим відділом Управління СБ України у Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000013 від 07.02.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України. Згідно повідомлення з СіЗ ДВКР СБ України В ОТУ «Донецьк» ОСУВ «Таврія», військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 , яка дислокувалася у Дніпропетровській області, 11.01.2024 вчинив поширення інформації про розташування ЗСУ за можливості їх ідентифікації на місцевості, не дивлячись на те, що така інформація не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами, в умовах воєнного стану. Так, 29.02.2024 під час огляду місця події, на підставі добровільної згоди старшого помічника начальника штабу з кадрів і стройової частини старшого лейтенанта ОСОБА_5 , останнім було видано мобільний телефон марки «LG V30S+» IMEI: НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , який належить військовослужбовцю старшому сержанту ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В ході огляду місця події, мобільний телефон марки «LG V30S+» IMEI: НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , було оглянуто, без проникнення в систему мобільного телефону, оскільки для відшукання відомостей, необхідних для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні потрібні спеціальні експертні знання. Цього ж дня, мобільний телефон марки «LG V30S+» IMEI: НОМЕР_2 , НОМЕР_3 який належить ОСОБА_6 , визнано речовим доказом, оскільки є обґрунтовані підстави вважати, що зазначений предмет був знаряддям вчинення кримінального правопорушення та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Зазначене у клопотанні майно містить відомості, які мають значення для досудового розслідування кримінального провадження, а саме здійснення військовослужбовцем ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , протиправних дій спрямованих на поширення інформації про розташування ЗСУ за можливості їх ідентифікації на місцевості, не дивлячись на те, що така інформація не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами, в умовах воєнного стану. Незастосування арешту щодо зазначеного предмету може унеможливити використання його як доказу у кримінальному провадженні, у зв`язку з тим, що зазначене майно може бути втрачено, знищено, перетворено, переміщено та відчужено на користь третіх осіб. Крім цього, на даний час існують обставини, які підтверджують, що незастосування арешту на зазначене в клопотанні майно призведе до вжиття невстановленими в ході досудового розслідування особами заходів щодо зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування та відчуження останнього. Необхідність накладення арешту шляхом заборони користування, розпорядження майном зумовлена тим, що існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Тому, слідчий звертається до суду з даним клопотанням.

Слідча у судове засідання не з`явилася, але надала суду заяву в якій підтримала своє клопотання, просила задовольнити та розглядати без її участі.

Вивчивши подане клопотання та додані матеріали, якими обґрунтовується необхідність арешту майна, вважаю за необхідне задовольнити клопотання, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України, встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У судовому засіданні встановлено, що Слідчим відділом Управління СБ України у Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000013 від 7 лютого 2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України.

29 лютого 2024 року під час огляду місця події приміщення тилового пункту управління В/Ч НОМЕР_1 , який тимчасово розташований по вулиці Квітуча у м. Покровськ Донецької області, проведеного на підставі добровільної згоди старшого помічника начальника штабу з кадрів та стройової частини старшого лейтенанта ОСОБА_5 , були виявлено та вилучено мобільний телефон марки «LG V30S+» IMEI: НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , який належить військовослужбовцю старшому сержанту ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постановою слідчої слідчого відділу Управління СБ України у Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 1 березня 2024 року, вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000013.

Вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Таким чином, беручи до уваги вищевикладене, а також з метою забезпечення збереження речових доказів, суд приходить до висновку, що клопотання слідчого необхідно задовольнити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 167, 168, 170-175 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 29 лютого 2024 року під час проведення огляд місця події приміщення тилового пункту управління В/Ч НОМЕР_1 , який тимчасово розташований по вулиці Квітуча у м. Покровськ Донецької області, а саме: мобільний телефон марки «LG V30S+» IMEI: НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , який належить військовослужбовцю старшому сержанту ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1