Справа №:755/3154/24
Провадження №: 1-кс/755/760/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" лютого 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Дніпровського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000600 від 21.02.2024 року, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з неповною середньою освітою, офіційно не працюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 360 КК України, -

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в:

22 лютого 2024 року слідчий Дніпровського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 .

Клопотання обґрунтоване тим, що 21.02.2024 року у нічний час доби, під час дії воєнного стану, ОСОБА_4 , маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, що поєднане із проникненням до сховища, а саме кабельно-провідникової продукції, прибув до будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_4 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, використовуючи металевий лом, який мав при собі, пошкодив замок вхідних дверей вказаного будинку, потрапив до підвального приміщення, де побачив 14 одиниць кабелів КПВ-ВП (350) 4х2х0,51 (U/UTP-cat 5E) СДПУ (Одескабель), які належать ТОВ «Санлайн.нет.юа» та, використовуючи заздалегідь підготовлений кухонний ніж, відрізав частину кабелів загальною довжиною 253 метри та поклав їх у будівельний мішок, після чого, утримуючи при собі викрадене майно, направився до виходу, намагаючись покинути місце вчинення кримінального правопорушення, однак був затриманий працівниками поліції, а тому ОСОБА_4 виконав всі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але правопорушення не було закінчено з причин, що не залежали від його волі.

Своїми злочинними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна, ОСОБА_4 намагався завдати матеріальної шкоди ТОВ «Санлайн.нет.юа» на загальну суму 3 202, 98 гривень.

Крім цього, 21.02.2024 року у нічний час доби ОСОБА_4 , маючи умисел, направлений на пошкодження телекомунікаційної мережі, перебуваючи поруч із будинком, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , підійшов до вказаного будинку та, використовуючи металевий лом, який мав при собі, шляхом пошкодження замка вхідних дверей, потрапив до підвального приміщення, де побачив 14 одиниць кабелів КПВ-ВП (350) 4х2х0,51 (U/UTP-cat 5E) СДПУ (Одескабель), які належать ТОВ «Санлайн.нет.юа» та, використовуючи заздалегідь підготовлений кухонний ніж, умисно відрізав від кабелю телекомунікаційної мережі частину довжиною 253 метри, що призвело до припинення надання телекомунікаційних послуг для 14 абонентів, у наслідок чого ОСОБА_4 , усвідомлюючи значення своїх дій, позбавив абонентів можливості зв`язуватися з екстреними, аварійними, інформаційно-довідковими службами та з іншими абонентами.

21.02.2024 року ОСОБА_4 повідомлений про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 360 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинене правопорушення, протоколом допиту представника потерпілого, протоколом огляду місця події, протоколами допитів свідків, протоколом затримання та обшуку особи підозрюваної у вчинені злочину, іншими матеріалами кримінального провадження.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити, враховуючи наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Захисник та підозрюваний заперечили проти задоволення клопотання та зазначили, що ризики, зазначені прокурором ризики, не обґрунтовані, крім того підозрюваний має психічне захворювання та до нього раніше були застосовані примусові заходи медичного характеру, а на даний час підозрюваний відвідує лікаря та продовжує лікуватись, а тому просили застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думки учасників судового розгляду, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.

Слідчий суддя, суд, відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Згідно зі ст. 177 КПК України, метою і підставами застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Частинами 3 та 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі при визначенні запобіжного заходу (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України), сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Тож, слідчий суддя, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182).

За таких умов, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане правопорушення.

Між тим, у судовому засіданні суду не було надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про відсутність ризиків, встановлених стороною обвинувачення, однак, як у самому клопотанні, так і в судовому засіданні прокурором не доведено, що до підозрюваного ОСОБА_4 необхідно застосувати саме найсуворіший запобіжний захід у виді тримання під вартою, а жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може бути застосований відносно нього для запобігання вказаних ризиків.

Крім цього, в судовому засіданні підозрюваний підтвердив, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає разом із сестрою.

У той же час, суд вважає необґрунтованими доводи сторони захисту про те, що підозрюваний на даний час має психічне захворювання, оскільки суду не надано жодних доказів на підтвердження даної обставини.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що до підозрюваного ОСОБА_4 може бути застосований запобіжний захід у виді домашнього арешту, в певний період доби, який забезпечить виконання покладених на нього процесуальних обов`язків та зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Керуючись вимогами ст. ст. 131, 132, 176-179, 193, 194, 206 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання слідчого Дніпровського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 відмовити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, в певний період доби, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду (в залежності від стадії кримінального провадження).

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

- у період часу з 20 години до 06 години не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду (в залежності від стадії кримінального провадження), крім випадків необхідності явки для проведення слідчих та процесуальних дій, отримання медичної допомоги та прибуття до місць укриття;

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, або суду (залежно від стадії кримінального провадження);

- не відлучатись з міста Києва без дозволу слідчого, прокурора, або суду (залежно від стадії кримінального провадження);

- повідомляти слідчого, прокурора, або суд (залежно від стадії кримінального провадження) про зміну свого місця проживання.

Встановити строк тримання ОСОБА_4 під домашнім арештом, у межах строку досудового розслідування, до 20 квітня 2024 року, включно.

Підозрюваного ОСОБА_4 звільнити з-під варти в залі суду.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою у той же строк з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя: