Справа № 643/5585/24
Провадження № 1-кп/643/631/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.06.2024 Московський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Харкові клопотання прокурора Салтівської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0001282 від 06.11.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.376-1 КК України на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Салтівської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_3 звернулася до суду із клопотанням про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0001282 від 06.11.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.376-1 КК України на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з невстановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Клопотання мотивоване тим, що до СУ ГУНП в Харківській області надійшла ухвала слідчого судді Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_4 від 03.11.2023 № 953/10320/23 щодо задоволення скарги ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого та зобов`язання уповноважених осіб СУ ГУНП в Харківській області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 376-1 КК України, а також заява ОСОБА_5 щодо умисного внесення невстановленими особами за попередньою змовою, неправдивих відомостей до Автоматизованої системи документообігу Московського районного суду м. Харкова та втручання в її роботу шляхом передачі справи судді без автоматизованого розподілу справи між суддями.

Згідно з заявою ОСОБА_5 про кримінальне правопорушення встановлено, що 31.03.2016 при визначенні складу у справі № 643/3739/16-ц за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про розірвання договору позики та стягнення боргу невстановлена особа внесла в автоматизовану систему документообігу Московського районного суду м. Харкова недостовірну інформацію та здійснила передачу справи судді без автоматизованого розподілу справи між суддями.

Встановлено, що 31.03.2016 за Вх. №12857/16-Вх до суду надійшла позовна заява ОСОБА_9 до ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про розірвання договорів та стягнення заборгованості, як така, що надійшла уперше.

Вказана справа була передана в провадження судді ОСОБА_10 шляхом протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду, єдиний унікальний номер судової справи 643/3739/16-ц, номер провадження 2/643/3331/16, підстави передачі - для продовження розгляду справи.

Згідно звіту про передачу судової справи раніше визначеному складу суду, справу 643/3739/16-ц, номер провадження 2/643/3331/16 поєднано зі справою 643/3739/16-ц, 2/643/881/14 з типом поєднання - для продовження розгляду.

Згідно відомостей, що містяться в автоматизованій системі документообігу суду ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не були учасниками справи у поєднаній справі 643/3739/16-ц, 2/643/881/14.

Таким чином, підстав для передачі справи 643/3739/16-ц, номер провадження 2/643/3331/16 за позовною заявою ОСОБА_9 до ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про розірвання договорів та стягнення заборгованості, що надійшла до суду 31.03.2016 за Вх. № 12857/16-Вх. раніше визначеному складу суду не було.

27.04.2016 року було винесено рішення у справі №643/3739/16-ц, 2/643/3331/16 яким позов задоволено частково, розірвано договір позики під проценти №10 та №22, стягнуто за вказаними договорами грошові кошти в сумі 15 139 245,52 грн.

Не погодившись з вказаним рішенням сторона звернулась до Харківського апеляційного суду з апеляційною скаргою на рішення Московського районного суду міста Харкова №643/3739/16-ц, 2/643/3331/16 від 27.04.2016 та з клопотанням про витребування доказів та проведення експертизи.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 07.06.2017 справа №643/3739/16-ц, провадження №22ц/790/312/17 апеляційну скаргу відхилено.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 07.06.2017 справа № 643/3739/16-ц, провадження № 22ц/790/312/17 у задоволенні клопотання про проведення експертизи відмовлено.

Не погодившись з ухвалами Харківського апеляційного суду сторона звернулась з касаційною скаргою.

Постановою Верховного Суду України від 05.07.2018 справа № 643/3739/16-ц, провадження № 61-31134св18 касаційну скаргу залишено без задоволення, рішення Московського районного суду м.Харкова №643/3739/16-ц, 2/643/3331/16 від 27.04.2016 залишено без змін.

Зокрема Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду зазначив, що оскаржувані судові рішення в частині задоволення позовних вимог ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Суди попередніх інстанцій зробили правильний висновок, що договори позики під проценти від 01 липня 2012 року № 10 та від 01 червня 2013 року № 22 підтверджують не лише укладення договору позики, а й отримання грошових коштів з зобов`язанням повернути їх в строки та з встановленими відсотковими ставками річних від суми позики, визначені умовами договорів. Відповідач порушив умови договору позики і не повернув отримані грошові суми з встановленими відсотковими ставками річних від суми позики. Суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, зробив правильний висновок про стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу в розмірі 598 346,25 доларів США, що еквівалентно 15 139 245,52 грн.

Враховуючи, що судами апеляційної та касаційної інстанції підтверджено, що оскаржувані судові рішення в частині задоволення позовних вимог ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, в ході досудового розслідування не встановлено факту попередньої змови між невстановленою особою та суддею.

У зв`язку з чим було змінено кваліфікацію кримінального провадження з ч. 2 ст. 376-1 КК України на ч.1 ст.376-1 КК України.

Під час проведення досудового розслідування здійснено тимчасовий доступ до речей та документів, що перебувають у володінні Московського районного суду міста Харкова, зокрема до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, в тому числі відомостей з інформаційної судової системи «Д-3», належним чином завіреної копії позовної заяви ОСОБА_9 , до ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , належним чином завіреної посадової інструкції старшого судового розпорядника ОСОБА_11 , належним чином завірених копій матеріалів проведення службової перевірки відносно старшого судового розпорядника ОСОБА_11 .

За результатом проведення службової перевірки, встановити причини передачі справи раніше визначеному складу суду для продовження розгляду не вдалося.

Допитана в статусі свідка старший судовий розпорядник Московського районного суду міста Харкова ОСОБА_11 повідомила, що до її повноважень входить в тому числі реєстрація справ у системі Д-3.

Позовні заяви вона отримує з канцелярії вхідної кореспонденції, реєструє в програмі Д-3 та під підпис віддає секретарям судового засідання суддів на яких розподілено справу. Коли справа реєструється після скасування рішення, ухвали або після роз`єднання позовів в такому випадку справа реєструється на того ж суддю.

До програми Д-3 ОСОБА_11 вводить відомості про позивача, відповідача та категорію справи після чого програма розподіляє позовну заяву на суддю.

ОСОБА_11 повідомила, що не пам`ятає обставини реєстрації вказаної справи оскільки минуло багато років. Вказана справа була передана судді після реєстрації в програмі Д-3. За даним фактом проводилась службова перевірка в ході якої ОСОБА_11 дізналась що в матеріалах справи взагалі відсутній протокол передачі справи, хоча вона завжди друкує протокол та ставить свій підпис. Також вона повідомила, що їй не відомо хто б міг внести такі дані до інформаційної системи.

У ході досудового розслідування проведено ряд слідчих дій, однак, не встановлено особу, що могла здійснити внесення неправдивих відомостей до Автоматизованої системи документообігу Московського районного суду м. Харкова та втручання в її роботу шляхом передачі справи судді без автоматизованого розподілу справи між суддями.

Жодній особі повідомлення про підозру в межах кримінального провадження не повідомлено.

Враховуючи, що з 31.03.2016, тобто з дня вчинення кримінального правопорушення (день реєстрації позовної заяви та її передачі на розгляд раніше визначеному складу суду) за даним кримінальним провадженням минуло більше ніж п`ять років, строк притягнення особи до кримінальної відповідальності встановлений ст. 49 КК України закінчився.

Прокурор ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд клопотання без її участі, просила його задовольнити.

Суд, перевіривши доводи клопотання, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 2 КПК завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Законність як засада кримінального провадження з огляду на ч. 2 ст. 9 КПК полягає у тому, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Публічність, згідно зі ст. 25 КПК, передбачає, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Пунктом 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК передбачено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі. Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим усіх зібраних та перевірених доказів.

Як слідує з клопотання прокурора про закриття кримінального провадження, в провадженні СВ Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню, відомості по якому внесено до ЄРДР за № 0001282 від 06.11.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.376-1 КК України.

Як вбачається з витягу Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001282 від 06.11.2023, до СУ ГУНП в Харківській області надійшла ухвала слідчого судді Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_4 від 03.11.2023 № 953/10320/23 щодо задоволення скарги ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого та зобов`язання уповноважених осіб СУ ГУНП в Харківській області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 376-1 КК України, а також заява ОСОБА_5 щодо умисного внесення старшим судовим розпорядником Московського районного суду м,Харкова ОСОБА_11 , за попередньою змовою з невстановленими особами, неправдивих відомостей до Автоматизованої системи документообігу Московського районного суду м. Харкова та втручання в її роботу шляхом передачі справи судді без автоматизованого розподілу справи між суддями.

Згідно доручення начальника СВ Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області від 21.11.2023, слідчому СВ Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_12 доручено провести досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні. Вжити заходів щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та прийняти законні процесуальні рішення.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 18.01.2024 задоволено клопотання слідчого СВ Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_12 про тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001282 від 06.11.2023.

Згідно опису речей і документів від 29.02.2024, слідчим СВ Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_12 на підставі Ухвали слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 18.01.2024, згідно протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 29.02.2024 у Московському районному суді м.Харкова було вилучено: копію протоколу передачі судової справи; копію позовної заяви ОСОБА_9 ; копію посадової інструкції старшого судового розпорядника, копію матеріалів за результатами перевірки.

10.04.2024 слідчим СВ Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_12 було допитано як свідка ОСОБА_11 .

Згідно протоколу огляду електронного документу від 12.04.2024 слідчим СВ Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_12 . оглянуті електронні документи, а саме відомості що містяться у відкритому доступі в мережі інтернет на веб ресурсі https://reyestr.court.gov.ua/.

Постановою Слідчого СВ Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_12 від 21.05.2024 змінено кваліфікацію кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0001282 від 06.11.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.376-1 КК України на ч.1 ст.376-1 КК України.

Прокурор вказує на те, що у ході досудового розслідування кримінального правопорушення проведено ряд слідчих дій, однак, не встановлено особу, що могла здійснити внесення неправдивих відомостей до Автоматизованої системи документообігу Московського районного суду м.Харкова та втручання в її роботу шляхом передачі справи судді без автоматизованого розподілу справи між суддями. Жодній особі повідомлення про підозру в межах кримінального провадження не повідомлено.

Разом з тим до обов`язків держави входять позитивні зобов`язання у сфері прав людини, метою, яких є: захист осіб; забезпечення достатніх юридичних засобів реагування на випадки порушення прав людини; гарантія проведення ефективного, оперативного та невідкладного розслідування випадків порушення прав людини незалежними компетентними особами; сприяння реалізації та забезпечення ефективного механізму юридичного, передусім судового захисту основоположних прав людини; запобігання порушення прав людини із боку третіх осіб.

Доктрина позитивних зобов`язань передбачає, що держава повинна не тільки володіти законодавством, що найбільш повно забезпечує дотримання як негативних, так і позитивних прав, але і вживати всіх необхідних заходів для того, щоб воно реально діяло, а не залишалося на папері. Тобто права мають бути забезпечені не тільки de jure, але і de facto. Але держава вільна у виборі конкретних заходів, які підлягають застосуванню, щодо повного та ефективного захисту тих чи інших прав людини. Позитивні зобов`язання держави не можуть тлумачитись як такі, що визначають конкретні засоби чи конкретні дії держави.

Єдиним критерієм для визначення того, чи дотримувалась держава в особі її органів влади цього обов`язку, є ефективність її дій у конкретній ситуації.

Суд касаційної інстанції неодноразово зазначав, що в провадженні, де потерпілий вказує на конкретну особу як на таку, що вчинила кримінальне правопорушення щодо нього, орган досудового розслідування за результатами всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження має вирішити питання про наявність чи відсутність події кримінального правопорушення, а за її встановлення - про наявність або відсутність ознак кримінального правопорушення в діянні конкретної особи, про достатність доказів для доведення винуватості конкретної особи в суді, про наявність/відсутність підстав до звільнення від кримінальної відповідальності конкретної особи.

У свою чергу суд під час вирішення питання про закриття кримінального провадження має враховувати, чи дотримано органом досудового розслідування вимоги кримінального процесуального закону щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, що є необхідною умовою належного вирішення завдань кримінального провадження (ст. 2 КПК).

Така позиція узгоджується з практикою Касаційного кримінального суду, відображеною, зокрема, в постановах від 25 серпня 2021 року (справа № 142/536/20, провадження № 51-1546км21), від 29 червня 2022 року (справа № 725/3569/21, провадження № 51-1061км22), від 07 червня 2023 року (справа № 545/51/22, провадження № 51-2327км23), від 18 жовтня 2023 року (справа № 750/1575/23, провадження № 51-4007км23).

З урахуванням наведеного, суд вважає, що закриття кримінального провадження на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК, де заявник, зазначаючи про те, що кримінальне правопорушення вчинено конкретною особою, на яку у передбачений КПК спосіб безпосередньо вказує органу досудового розслідування є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), а тому клопотання прокурора про закриття кримінального провадження через не встановлення особи, що вчинила кримінальне правопорушення на підставі п.3-1 ч.1 ст. 284 КПК України не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 49 КК України, ст.ст. 284, 369, 372, 392 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора Салтівської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0001282 від 06.11.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.376-1 КК України на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова протягом 7 днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційної скарги поновлено, вважається, що ухвала набрала законної сили.

Повний текст ухвали складено 20.06.2024.

Суддя ОСОБА_1