Справа № 646/8997/23
№ провадження 1-кп/646/402/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.07.2024 м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова

у складі : головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря- ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Харкові клопотання прокурора ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000177 від 07.09..2023 року, про продовження запобіжного заходу відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Червонозаводського районного суду м.Харкова перебуває обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 за ч. 5 ст.407 КК України.

У засіданні прокурор заявив письмове клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, застосованого щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , посилаючись на вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 , інкримінованого йому кримінального правопорушення та на наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення. Вказав, що у матеріалах кримінального провадження наявні вагомі докази про вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому тяжкого кримінального правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник заперечували щодо клопотання про продовження відносно нього запобіжного заходу, зазначивши що не має наміру переховуватися від суду та впливати на свідків, має вади із здоров`ям отримавши контузію, тому просили змінити на запобіжний захід на більш м`який у вигляді домашнього арешту. надпвши суду в підтвердження медичну картку Ф. №Ф300.

Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступних висновків.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 06.11 2023 року щодо ОСОБА_5 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 04 січня 2023 року із визначеною сумою застави у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 107360 (сто сім тисяч триста шістдесят) гривень.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 14 лютого 2024 року продовжено обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді триманні під вартою до 13 квітня 2024 року включно.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також, наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Суд враховує, що в умовах воєнного стану питання щодо забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого набуває особливого значення, оскільки здійснення правосуддя в особливих умовах ускладнюється наявністю певних перешкод, які не існують у мирний час (оголошення тривоги, особливий режим роботи державних установ, вимушене переміщення учасників процесу в інше місце проживання тощо ) та вимагає від учасників судового розгляду відноситись до виконання своїх обов`язків та реалізації наданих прав з більшою відповідальністю і зобов`язує суд діяти більш ефективно та організовано.

Зважаючи на характер кримінального правопорушення, у якому обвинувачується ОСОБА_5 , суд вважає, що свідоме ігнорування мотиву та способу його вчинення а саме: військовослужбовцем, в умовах воєнного стану, є найбільш руйнівним для основоположних прав людини та неприпустимим з боку держави, тому суд доходить висновку, що у даному випадку необхідність вжиття заходів, спрямованих на захист інтересів держави, переважає принцип поваги до його особистої свободи.

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Особливість запобіжних заходів полягає у тому, що вони застосовуються не за конкретну недобросовісну поведінку обвинуваченого, а превентивно, як гарантія настання правосуддя в майбутньому. При цьому слід враховувати, що якась ймовірність того, що обвинувачений зможе спробувати ухилитись від відповідальності, існує завжди.

Враховуючи характер обставин вчинення кримінального правопорушення, а саме те, що ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем, обвинувачується у вчиненні ним злочину проти встановленого порядку несення військової служби, тобто у період, коли від військовослужбовців очікується максимальна дисциплінованість, що, з урахуванням можливого строку покарання, яке йому може бути призначене, в разі визнання винуватості, може свідчити про те, що обвинувачений може переховуватись від суду. При цьому, тяжкість покарання не є самостійною підставою для застосування запобіжного заходу, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не залишивши особу під варту.

Ризик незаконного впливу на свідків обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 може самостійно або заручившись підтримкою інших осіб, своїх співслужбовців здійснити вплив на свідків, понятих, як благаючи або умовляючи їх, щоб вони відмовились від своїх показань, які вони надали на досудовому розслідуванні та в подальшому будуть надавати при судовому розгляді з метою уникнути покарання за вчинений злочин.

Ризик того, що ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення обґрунтовується тим, що будучи військовослужбовцем військової служби, він може вчинити інший військовий злочин, а саме самовільне залишення військової частини або місця служби, що кваліфікується за ст. 407 КК України, або дезертирство за ст. 408 КК України, тим самим переховуватись та ухилятись від кримінальної відповідальності за фактом вчинення особливо тяжкого злочину.

У даному кримінальному провадженні ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, яке за своєю суттю є військовим злочином, що значно підвищує ступінь та характер суспільної небезпеки діяння, отже, саме цим виправдовується відповідний відступ, коли інтереси суспільства переважають над правами і свободами окремого громадянина, задля зменшення можливості обвинуваченого вчинити інше кримінальне правопорушення та довести, що за кримінально карні діяння особа може понести справедливе покарання.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити, крім іншого, виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Судом враховано, що обвинувачений ОСОБА_5 раніше судимий, військовослужбовець.

Застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого, вказаний висновок ґрунтується на тому, що заявлені ризики не зменшились та виправдовують тримання особи під вартою.

Суд не ігнорує ті аргументи і доводи, які наводяться стороною захисту, проте в даному конкретному випадку суд приходить до переконання, що ці аргументи не переважають вимог суспільного інтересу, який полягає у встановленні істини в справі, недопущенню перешкоджання цьому, забезпеченні належної процесуальної поведінки обвинуваченого і виконанні процесуальних рішень у справі.

Приймаючи до уваги, що розгляд кримінального провадження на цей час неможливо завершити на даний час з об`єктивних обставин, дослідження доказів сторони обвинувачення та захисту триває, не всі свідки допитані, суд доходить висновку про наявність високого ступеня ймовірності поза процесуальних дій обвинуваченого та реально існуючий ризик неправомірної поведінки обвинуваченого, що у своїй сукупності свідчить про те, що вказані прокурором ризики на цей час не зменшилися, є реальними та продовжують існувати.

Крім того, відповідно до ч.8 ст.176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, а саме тримання під вартою.

Частиною 5 статті 182 КПК України визначено, що застава щодо особи, обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у розмірі від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні посилається на вади із здоров`ям, оскільки отримав контузію, потребує лікування.

Відповідно до п. 4 Розділу І «Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі», який затверджений Наказом МЮУ та МОЗ № 1348/5/572 від 15.08.2014 року, у закладах охорони здоров`я ДКВС надаються медична допомога при невідкладних станах, первинна медична допомога, вторинна (спеціалізована) та паліативна допомога, медична реабілітація, здійснюється санітарно-епідеміологічний нагляд, проводяться санітарно-гігієнічні та протиепідемічні заходи, у тому числі із впровадження превентивної медицини (пропаганда здорового способу життя, зокрема з питань дотримання особистої гігієни, запобігання інфекційним захворюванням, алкоголізму та наркоманії, попередження самогубств, гігієнічне навчання), організовується цілодобове чергування медичних працівників, забезпечення засуджених лікарськими засобами, медичними виробами, технічними та іншими засобами реабілітації, проводиться реабілітація та лікування після захворювань і травм.

Отже, за необхідності медична допомога надається підозрюваним, обвинуваченим в умовах слідчого ізолятора.

З огляду на обставини, встановлені під час судового розгляду, скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 щодо погіршення стану здоров`я, з метою дотримання гарантій забезпечення прав і законних інтересів особи, яка тримається під вартою у зв`язку із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, суд вважає за необхідне відреагувати на зазначене повідомлення обвинуваченого ОСОБА_5 шляхом надіслання відповідного судового рішення відповідно до п. п. 1, 2 ч. 6 ст. 206 КПК України до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» та Харківської міської медичної частини №27 філії Державної установи «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» у Харківській та Луганській областях.

Приймаючи до уваги вищевикладене, враховуючи наявність ризиків, передбачених п. 1 ч.1 ст.177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 в разі визнання винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, дані про особу обвинуваченого, суд з урахуванням приписів ч. 8 ст. 176 КПК України вважає за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб без зміни розміру застави встановленої ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 03 листопада 2023 року у розмірі 107 360 грн.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 331 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківського слідчого ізолятора» строком на 60 діб, а саме до 12 вересня 2024 року.

Строк дії ухвали до 12 вересня 2024 року включно.

Визначити суму застави, яка була визначена раніше ухвалою Ленінського районного суду м.Харкова, у розмірі сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 107360 (сто сім тисяч триста шістдесят) гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на Депозитний рахунок ТУ ДСА України в Харківській області, протягом дії ухвали.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_5 з-під варти - звільнити.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки строком до 12.09.2024 року:

- прибувати за кожною вимогою прокурора або суду;

- не відлучатися з постійного місця перебування без дозволу прокурора, суду;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця перебування;

- здати на зберігання до відповідних державних органів свій паспорт для виїзду за кордон, або інші документи, які дають право на виїзд з України та в`їзд в України;

- утримуватися від спілкування із свідками з приводу обставин вчинення інкримінованого йому злочину.

Зобов`язати завідувача Харківської міської медичної частини №27 філії Державної установи «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» у Харківській та Луганській областях перевірити скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 на стан здоров`я, забезпечити проведення його повного поглибленого медичного обстеження для встановлення точного діагнозу та призначення необхідної кваліфікованої медичної допомоги відповідно до клінічних протоколів надання медичної допомоги.

Інформацію щодо наявності захворювань, встановлених діагнозів та необхідного лікування ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надати в письмовому вигляді для подальшого її долучення до матеріалів кримінального провадження.

Копії ухвали направити для виконання начальнику Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» та завідувачу Харківської міської медичної частини №27 філії Державної установи «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» у Харківській та Луганській областях.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим - у той же строк з моменту вручення йому копії цього судового рішення.

Головуючий : ОСОБА_1