Справа № 686/7110/24
Провадження № 1-кс/686/5908/24
12 липня 2024 року м. Хмельницький
Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області ОСОБА_7 , погодженого з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Морозівка, Старокостянтинівського району, Хмельницької області, українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, розлученого, має на утриманні двох малолітніх дітей, молодшого оператора АЗС «АВІАС 29», зареєстрованого за місцем проживання та жителя за адресою АДРЕСА_1 , раніше несудимого,
Слідчий відділення розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого відділу Хмельницького РУП Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з клопотанням, погодженим прокурором Хмельницької окружної прокуратури ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого за ч. 2 ст. 286-1 КК України посилаючись на те, що існують передбачені ст.177 КПК України ризики: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні.
В судовому засіданні слідчий і прокурор наполягали на задоволенні клопотання.
Підозрюваний та його захисник просили застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід.
Підозрюваний ОСОБА_6 причетність до дорожньо-транспортної пригоди не заперечує.
Заслухавши пояснення учасників провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов такого висновку.
Згідно з ч.1 ст. 196 КПК України в ухвалі про застосування запобіжного заходу суд зазначає відомості про: 1) кримінальне правопорушення (його суть і правову кваліфікацію із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність), у якому обвинувачується особа; 2) обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК; 3) обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 КПК; 4) посилання на докази, які обґрунтовують ці обставини; 5) запобіжний захід, який застосовується.
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (частина 1 статті 194 КПК).
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та порушення ОСОБА_6 , вимог Правил дорожнього руху, водій мотоблоку марки «ЗУБР» моделі М-8 (оснащений дизельним двигуном) з одноосним причепом (зеленого кольору) ОСОБА_9 , заподіяно тілесне ушкодження у вигляді:
тупої закритої травми живота та органів черевної порожнини з тілесними ушкодженнями у вигляді: забою м`яких тканин передньої черевної стінки, субкапсулярних та інтрапарензіматозних крововиливів в селезінку, травматичних розривів селезінки по внутрішній та зовнішній поверхні із послідуючим операційним видаленням селезінки (спленектомія), травми брижі здухвинної кишки, травматичного розриву петлі здухвинної кишки з виливанням кишкового вмісту в черевну порожнину та з розвитком гострого розлитого серозно-фібринозного перитоніту, які в сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя, що в момент заподіяння/завдання/ чи в клінічному перебігу спричиняють загрозливі для життя явища та спричинили втрату органу.
Своїми діями ОСОБА_6 , порушив вимоги п. 6.4.6.1. Національного стандарту України ДСТУ 3649:2010 та вимоги пп. 2.3. (б), 2.9. (а), 11.1., 12.3., 13.3. Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001, зміст яких полягає у наступному:
- п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
- п. 2.9. Водієві забороняється:
а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;
- п. 11.1. Кількість смуг на проїзній частині для руху нерейкових транспортних засобів визначається дорожньою розміткою або дорожніми знаками 5.16 , 5.17.1 , 5.17.2 , а за їх відсутності самими водіями з урахуванням ширини проїзної частини відповідного напрямку руху, габаритів транспортних засобів і безпечних інтервалів між ними;
- п. 12.3. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди;
- п.13.3. Під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.
Вищевказані порушення вимог безпеки дорожнього руху ОСОБА_6 знаходяться у прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками, а саме заподіянням потерпілому ОСОБА_9 тяжких тілесних ушкоджень.
Своїми діями, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286-1 КК України.
26.06.2024 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.
На підставі ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
У силу ч.2 ст.194 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні вищевказаного правопорушення сторона обвинувачення підтверджує такими доказами:
протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 05.04.2024, у якому зафіксовано елементи польової автодороги в місці ДТП;
матеріалами адміністративної справи відносно ОСОБА_6 , які були складені 05.03.2024;
протоколом огляду документів (адміністративних матеріалів);
протоколом огляду документів (відеозаписів із нагрудних відеокамер працівників поліції);
протоколами огляду транспортного засобу від 11.03.2024, 09.04.2024, в ході якого зафіксовано пошкодження на транспортних засобах;
висновком експерта №СЕ-19/123-24/3415-ІТ від 29.04.2024;
протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 11.03.2024;
протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_9 ;
Висновком судово-медичної експертизи №115 від 29.04.2024, відповідно до якого зафіксовано тілесні ушкодження, які отримав потерпіли ОСОБА_9 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди;
Протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 11.03.2024;
Протоколом проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_10 ;
Протоколом допиту свідка ОСОБА_11 вд 06.07.2024;
Протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 06.07.2024;
Протоколом допиту свідка ОСОБА_6 від 11.03.2024;
Протоколами проведення слідчих експериментів за участю свідка ОСОБА_6 від 05.04.2024, 09.04.2024, 13.05.2024;
Повідомлена ОСОБА_6 підозра відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра» тією мірою, щоб виправдати подальше розслідування.
Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1 статті 177 КПК).
Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення небезпідставної можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.
При цьому чинний кримінальний процесуальний закон не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
Сторона обвинувачення стверджує, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні.
Слідчий суддя зазначає, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років, а тому, зважаючи на покарання, яке загрожує підозрюваному у випадку визнання його винуватим співставляючи можливі негативні для неї наслідки у вигляді засудження до покарання у виді позбавлення волі, слідчий суддя вважає, що ризик переховування від органів досудового розслідування та суду існує.
Тому з метою нівелювання такого ризику, застосування до підозрюваного запобіжного заходу вбачається обґрунтованим.
Однак, заявлений стороною обвинувачення ризик щодо можливості впливу на свідків ОСОБА_6 є мінімальним, оскільки у матеріалах кримінального провадження є інші докази,якими сторона обвинувачення обґрунтовує причетність підозрюваного до вчинення кримінального правопорушення
При обранні запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого , міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений.
Аналізуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, слідчий суддя враховує соціальні зв`язки підозрюваного, наявність у нього соціальних зв`язків, місця роботи та дітей на утриманні, відсутність судимостей, відсутність негативної репутації, та, зважуючи пропорційно потреби досудового розслідування, необхідність досягнення мети кримінального провадження за викладених обставин приходить до висновку про дієвість застосування ініційованого запобіжного заходу, проте із встановленням заборон залишати місце проживання у певний час доби.
Слідчий суддя враховує суспільний інтерес у швидкому, повному і об`єктивному судовому розгляді цього кримінального провадження, яке можливе за умов нівелювання ризиків.
Отже, саме такий вид запобіжного заходу в достатній мірі зможе забезпечувати належну процесуальну поведінку підозрюваного під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, забезпечить нівелювання ризику, у тому числі протиправного впливу на свідків.
Більш м`який запобіжний захід, зокрема особисте зобов`язання в світлі конкретних обставин цього кримінального провадження не є спроможними забезпечити виконання завдань кримінального провадження і нівелювати його ризики в силу відсутності достатніх для цієї стадії кримінального провадження стримуючих приписів.
Отже, застосування домашнього арешту, який полягає у забороні залишати своє місце проживання у певний час доби є саме таким запобіжним заходом, який може забезпечити його належну поведінку та виконання ним процесуальних обов`язків під контролем правоохоронного органу.
Строк дії запобіжного заходу ОСОБА_6 слід встановити у межах строку досудового розслідування, який його не перевищить.
Крім того, слідчий суддя вважає необхідним покласти на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ст.194 КПК України.
З огляду на викладене, клопотання підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст.110, 177, 178, 181, 196 КПК України, слідчий суддя -
Клопотання задовольнити частково.
Застосувати до підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає у забороні залишати своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 23:00 год. по 06:00 год. наступного дня з покладанням на нього зобов`язання прибувати до суду, слідчого судді за кожною вимогою та покласти на підозрюваного ОСОБА_6 такі обов`язки:
- не відлучатися з Хмельницького району, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- утримуватися від спілкування із свідками та потерпілим у кримінальному провадженні;
- здати на зберігання у відповідний орган державної влади документи, які дають право на виїзд за межі України.
Ухвала діє по 26 серпня 2024 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя