ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №: 642 / 1272 /24 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №: 11-сс/818/ 440 /24 Головуючий апеляційної інстанції ОСОБА_2
Категорія: закриття кримінального провадження
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , без участі прокурора, без участі всіх інших учасників по даній справі, а саме заявниці ОСОБА_6 , належним чином повідомленої про розгляд справи, за умови, що заяв про відкладення розгляду справи ні від кого не надходило, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою заявника ОСОБА_6 на ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 25.03.2024 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вказаною ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого Другого СВ (з дислокацією в м.Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Полтаві, ОСОБА_7 від 28.04.2021 про закриття кримінального провадження №0000167 від 02.02.2018.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які їх подали.

На зазначену ухвалу слідчого судді ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження №0000167 від 28.04.2021.

В обґрунтування апеляційної скарги заявник посилається на неповноту досудового розслідування, оскільки слідчим не проведено порівняння усіх фактів, зокрема того, що слідчим були використані особи в якості понятих, які мають пряме відношення до правоохоронних органів в минулому, інші особи зацікавлені у лжесвідченні, інші мають проблеми з законодавством : ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 були оперуповноваженими в минулому. Крім того зазначає, що не було допитано свідка ОСОБА_10 через її перебування у відпустці по догляду за дитиною. На думку заявниці, ОСОБА_11 , яка є її сусідкою та донькою ОСОБА_12 , є зацікавленою особою у створенні штучних доказів обвинувачення, бо через порушення прав заявниці як співвласника ,через незаконну прибудову у 2012 році по домоволодінню, ОСОБА_13 намагалася зашкодити таким чином у іншій справі №820/5018/18, у кримінальному провадженні №0001801, подаючи скарги до сільради. Також, як зазначає заявниця, ОСОБА_13 не проводить дії щодо відновлення пошкодженого внаслідок війни, будинку, чим створює перешкодити в отриманні допомоги на його відновлення.

Враховуючи вищевикладене, просить задовольнити її скаргу в повному обсязі.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Заявник та прокурор в судове засідання не з`явились, були відповідно до вимог, зазначених в ч.1 ст.135 КПК України належним чином повідомлені про дату та час та місце розгляду справи, буд-яких заяв щодо неможливості розгляду справи за їх відсутністю, не надходило.

За наведених вище обставин, враховуючи стислі строки, регламентовані ч.2 ст.422 КПК України колегія суддів вважає за можливе провести апеляційний перегляд ухвали слідчого судді за відсутністю заявника та прокурора, належним чином повідомлених про час та місце проведення апеляційного розгляду, так як відповідно до вимог ч.4 ст.405 КПК України дані обставини не є перешкодою для апеляційного розгляду.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали судового та кримінального провадження, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно відомостей, що є наявними в матеріалах судового провадження вбачається, що ОСОБА_6 звернулася до слідчого судді з даною скаргою. В обгрунтування скарги зазначено, що слідчими під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000167 від 02.02.2018 не розглядались її клопотання, як потерпілої сторони, про проведення слідчих дій, зокрема, допиту конкретних осіб, чим порушено її права. Вважає, що слідчим не виконувались ухвали слідчих суддів та не вжито всіх заходів для повного та всебічного дослідження зібраних доказів з урахуванням її доводів, а тому просила скасувати постанову слідчого Другого СВ (з дислокацією в м.Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Полтаві, ОСОБА_7 від 28.04.2021 про закриття кримінального провадження №0000167 від 02.02.2018.

Відмовляючи ОСОБА_6 узадоволенні її скарги, слідчий суддя мотивував таке рішення тим, що перевіркою правової оцінки обставин справи та повноти їх встановлення, а також аналізом правильності застосування слідчим норм матеріального та процесуального права, встановлено, що оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження від 28.04.2021 є достатньо обґрунтованою, винесеною після всебічно проведеної перевірки по даному кримінальному провадженню здобутим доказам, слідчим виконано всі необхідні слідчі дії для забезпечення виконання завдань кримінального судочинства, визначених ст.2 КПК України.

Слідчий суддя дійшов висновку, що слідчим здійснено аналіз кожної слідчої дії, проведеної під час досудового розслідування, інформації та документів, отриманих в ході досудового розслідування, зазначені посилання на встановлені фактичні обставини, надано повну та об`єктивну оцінку встановленим обставинам у кримінальному провадженні та здійснена належна правова оцінка щодо відсутності складів кримінальних правопорушень за ч.1 ст.372, ч.2 ст.366, ч.1 ст. 367, ч.1 ст. 358 КК України з відповідним аналізом усіх елементів складів злочинів та мотивацією з посиланням на докази, зібраними в ході досудового розслідування, у зв`язку з чим, слідчий дійшов висновку, що ОСОБА_6 не надано та в ході досудового розслідування та не встановлено досудовим розслідуванням, завдання їй тяжких наслідків (ч.2 ст. 366 КК України) та істотної шкоди (ч.1 ст. 367 КК України), що є кваліфікуючим ознаками вказаних кримінальних правопорушень.

Під час перевірки та аналізу матеріалів даного кримінального провадження, слідчий суддя встановив, що при проведенні досудового розслідування були ретельно перевірені обставини даного провадження, при цьому слідчим були проведені перевірки можливих версій та встановлені обставини, які відповідно до ст. 91 КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, їм надано належну оцінку, досліджено та проаналізовано їх у сукупності, та відповідно до ст. 284 КПК України прийнято рішення про закриття кримінального провадження. Слідчий детально проаналізував усі докази, виконав необхідні процесуальні дії та зробив обґрунтований висновок за їх результатами, а тому твердження заявниці не може слугувати підставою для скасування постанови про закриття кримінального провадження.

Слідчий суддя вважав, що посилання заявника на неповноту дослідження слідчим фактичних обставин, з яким пов`язує вчинення кримінального правопорушення, що, на її думку, мало місце, не можуть бути прийняті до уваги, зважаючи на те, що фактичні обставини були встановлені слідчим в обсязі, достатньому для прийняття законного та обґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.

Колегія суддів погоджується з таким висновком ухвали слідчого судді з наступних підстав.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу, і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 283 КПК України визначені форми закінчення досудового розслідування: закриття кримінального провадження; звернення до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності чи з обвинувальним актом, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

В той же час КПК України визначає можливість прийняття такого рішення лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності та при умові, що жодній особі не повідомлялося про підозру.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження №0000167 від 02.02.2018 в провадженні слідчого ТУ ДБР ГУНП розташованого в м. Полтаві, з дислокацією у м Харкові ОСОБА_7 перебувало кримінальне провадження №0000167 від 02.02.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 372 ч.1, 358 ч.1. 367 ч.1, 366 ч.2 КК України.

Як вбачається з постанови слідчої ОСОБА_7 від 28.04.2021 року про закриття вказаного кримінального провадження, 01.02.2018 до прокуратури області надійшла ухвала Червонозаводського районного суду м. Харкова, якою зобов`язано внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, викладені у зверненні ОСОБА_6 від 24.11.2017 щодо неправомірних дій, з боку слідчого СВ ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_10 .

На виконання вищезазначеної ухвали прокуратурою Харківської області 02.02.2018 були внесені відомості до ЄРДР за №0000167 за ч.1 ст. 372 КК України, №0000168 за ч.1 ст. 358 КК України, №0000169 ч.1 ст. 367 КК України, №0000170 за ч.2 ст. 366 КК України, які були в подальшому об`єднані в одне кримінальне провадження, з номером №0000167 за ч. 1 ст. 372, ч. 2 ст. 366, ч. 1 ст. 367, ч. 1 ст. 358 КК України.

Зверненні ОСОБА_6 стосується вчиненого, на думку заявниці, злочину правоохоронними органами Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_10 , а саме: притягнення завідомо невинного до кримінальної відповідальності, службове підроблення, службова недбалість та підроблення документу офіційною установою. ОСОБА_14 зазначає, що поняті зазначені у процесуальних документах не брали участі в проведенні процесуальних дій.

В ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження було допитано ОСОБА_6 яка повідомила, що 25 липня 2016 року до управління Казначейства та до Державної казначейської служби України надійшла скарга від ОСОБА_12 на неправомірні дії зі сторони ОСОБА_6 , з вимогою звільнити останню з посади державного службовця. До скарги додана копія постанови про призначення експертизи слідчим СВ Харківського ВП ОСОБА_15 . Про факт відкриття кримінального провадження ОСОБА_6 дізналася з цієї скарги. 12 серпня 2016 року начальником управління Казначейства ОСОБА_16 направлений запит до ТВО начальника Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_17 про підтвердження відкриття кримінального провадження. 25 серпня 2016 року надійшла відповідь від ТВО начальника СВ Липецького ВП Харківського ВП En) ГУНП в Харківській області ОСОБА_10 , в якій зазначено, що за кримінальним провадженням відносно ОСОБА_6 за № 0001801 проводиться досудове розслідування. Вивчивши скаргу ОСОБА_12 та копію постанови про призначения експертизи. ОСОБА_6 прийшла до висновку, що справа № 0001801 від 08.05.2016 сфабрикована з можливою участю правоохоронних органів. 29 серпня 2016 року ОСОБА_6 до ТВО начальника СВ Липецького ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_10 направлена заява про притягнення ОСОБА_12 до кримінальної відповідальності за ст. 383 КК України. 05 вересня 2016 року від ОСОБА_10 надійшла відповідь, що заява ОСОБА_6 приєднана до матеріалів кримінального провадження №0001801 від 08.05.2016. ОСОБА_10 , зазначила, що на даний час проводиться додаткова судово-медична експертиза з метою встановлення механізму отримання тілесних ушкоджень у ОСОБА_12 . По факту з матеріалів справи ОСОБА_6 стало відомо, що постанова про проведення додаткової судово-медичної експертизи винесена ОСОБА_10 лише через два місяці з моменту отримання ОСОБА_6 відповіді від 05.09.2016. 16 січня 2017 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України. На думку ОСОБА_6 штучно створені докази обвинувачення та інші фальсифікації у досудовому розслідуванні слідчим СВ Липецького ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_10 , після внесення постанови про створення слідчої групи від 07 лютого 2016 року начальником СВ Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_18 , почала використовувати слідчий Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_19 . Крім того, вона вважає, що слідчим ОСОБА_10 здійснено підробку процесуальних документів, таких як протокол допиту потерпілої, в якому маються виправлення; протокол огляду місця події у якому не відповідає час проведення та реальна відсутність понятих, протокол слідчого експерименту та інше. Враховуючи все вищезазначене. ОСОБА_6 прийшла до висновку, що процес досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0001801 від 08.05.2016 штучно створений органами досудового розслідування з використанням службового становища з метою притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності.

Також в ході досудового розслідування допитано в якості свідка прокурора Харківської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_20 ,який пояснив, що у провадженні Харківського ВП ГУНП в Харківській області знаходились матеріали досудового розслідування № 0001801 від 08.05.2016. На даний час у вказаному провадженні обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 направлено для розгляду по суті до Харківського районного суду Харківської області за обвинуваченням її у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України. З вказаного часу неодноразово призначалося судове засідання, однак не було проведене через неодноразову неявку обвинуваченої ОСОБА_6 , будучи ознайомленою про дату та час розгляду та мотивуючи свою неявку в телефонних розмовах тим, що з`являтись вона не збирається. В порядку визначеним КПК України до обвинуваченої застосовано грошове стягнення, однак остання досі не з`явилась до суду. Враховуючи вищезазначене, та той факт, що прокуратурою Харківської області проводиться досудове розслідування, в якому ОСОБА_6 є заявником, ОСОБА_20 вважає процесуальну поведінку обвинуваченої способом захисту та намаганням уникнути кримінальної відповідальності.

Також було допитано в якості свідка ОСОБА_12 , яка пояснила, що 08.05.2016 по факту спричинення їй тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , було внесено відомості до ЄРДР за № 0001801 за ст. 125 ч.1 КК України.. В ході проведення її допиту в якості потерпілого, нею робились виправлення в протоколі допиту, у зв`язку з деякими неточностями. Крім того, 07.05.2016 близько о 21:00 годин до неї прибула бригада швидкої допомоги, та доставили її до лікарні. Щодо проведення слідчого експерименту, який проводився за її участю як потерпілої, то при зазначеній слідчій дії, також були присутні, поняті, її донька, слідчий, та поліцейський.

Допитана в ході досудового розслідування в якості свідка ОСОБА_11 пояснила, що ОСОБА_12 являється їй рідною матір`ю, та мешкає разом з нею. 07.05.2016 ОСОБА_6 спричинила тілесні ушкодження її матері ОСОБА_12 і по зазначеному факту здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001801 від 08.05.2018, в якому ОСОБА_6 повідомлено про підозру і на даний час матеріали кримінального провадження знаходяться на розгляді у суді. Під час досудового розслідування кримінального провадження, в якому й мати являється потерпілою, всі слідчі дії за участю з ОСОБА_12 проводились також і у її присутності. Крім того, під час слідчого експерименту вона була присутня, а також були слідчий, поняті, її мати, та співробітник поліції.

Крім того, було допитано в якості свідка ОСОБА_21 , яка пояснила, що у 2016 році її було запрошено у якості понятої для проведення слідчих дій. Так, у її присутності, у с.м.т. Рогань Харківської області, а також іншого понятого, слідчого, родича потерпілої. потерпілою було показано, як їй було спричинено тілесні ушкодження, і по даному факту було складено протокол в якому всі учасники поставили свої підписи.

Допитана в ході досудового розслідування в якості свідка ОСОБА_22 пояснила, що близько 3-х 4-х років назад, точної дати не пам`ятає, вона йшла по АДРЕСА_1 , та була запрошена співробітниками поліції до 6. АДРЕСА_2 . В її присутності було зачитано протокол щодо спричинення бабусі тілесних ушкоджень, з яким вона ознайомилась та поставила свій підпис.

Допитаний в ході досудового розслідування ОСОБА_8 показав, що у 2015 році (точну дату він не пам`ятає) він слідував по АДРЕСА_1 , де співробітники поліції запросили його в якості понятого. Вони прослідували до будинку (номер не пам`ятає), і невідома бабуся розповіла що її побила жінка. Поліцейський склав документ, в якому він поставив свій підпис.

В ході дослідження письмових доказів у кримінальному провадженні слідчим було встановлено, що 08.05.2016 на підставі скарги ОСОБА_12 внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0001801 ознаками за кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України. Проведення досудового розслідування вказаного кримінального провадження було доручено СВ Харківського ВП ГУНП в Харківській області.

В рамках вищезазначеного кримінального провадження 16.01.2017 старшим слідчим Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_23 за погодженням із прокурором Харківської місцевої прокуратури №6 Харківської області ОСОБА_24 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, тобто необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження. Згідно пред`явленої підозри 07.05.2016 біля 20 год. 00 хв. поблизу входу до житлового домоволодіння АДРЕСА_1 , в ході сварки ОСОБА_6 рукою штовхнула ОСОБА_12 , в результаті чого остання похилилась в ліву сторону і вдарилась об металеву стійку хвіртки, отримавши при цьому закритий перелом анатомічної шийки лівої плечової кістки, який згідно висновку судово-медичної експертизи від 16.05.2016 за №1282-С/16 відноситься до ушкоджень середнього ступеню тяжкості.

Як встановлено слідчим, на даний час обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 перебуває на розгляді Харківського районного суду Харківської області.

Виходячи з приписів ч1 ст.358 КК України, згідно якої суб`єктом злочину за ст. 358 КК України с приватна особа, яка досягла 16-річного віку, а вчинення вищезазначених дій службовою особою з використанням службового становища, кваліфікується як службове підроблення за ст. 366 КК України, слідча дійшла висновку, що в даному випадку відсутній суб`єкт складу злочину, враховуючи те, що слідчий органу досудового розслідування являється службовою особою, до нього повинна бути застосована спеціальна стаття кримінального кодексу, що виключає склад злочину, передбачений ч.1 ст. 358 КК України.

Виходячи з об`єктивної сторони злочину, передбаченого ч.2 ст.366 КК України, який характеризується активною поведінкою діями, які полягають у перекручуванні винним істини в офіційних документах чи у видачі неправдивих офіційних документів шляхом використання для цього свого службового становища та наявністю тяжких наслідків, які повинні перебувати у причинному зв`язку із вчиненим підробленням офіційного документа, які передбачають спричинення «істотної шкоди» та «тяжких наслідків», слідча дійшла висновку про відсутність доказів під час розслідування даної справи, в тому числі і наданих ОСОБА_6 , на підтвердження спричинення останній тяжких наслідків діями слідчого СВ Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_10 .

Крім того, слідча також дійшла висновку, що ОСОБА_6 також не надано будь-яких доказів на підтвердження спричинення їй шкоди, згідно визначених ч.3 Примітки до чт.364 КК України, критеріїв істотної шкоди у статтях 364, 364-1, 365, 365-2, 367, якою вважається така шкода, яка в сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян. А тому слідча дійшла висновку про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України.

Враховуючи, що ч.1 ст.372 КК України передбачена відповідальність за притягнення завідомо невинного до кримінальної відповідальності слідчим, прокурором чи іншою уповноваженою особою на те законом особою, слідча дійшла висновку, що в даному випадку доводи ОСОБА_6 щодо недопустимості доказів, зібраних під час досудового розслідування, повинні бути перевірені судом безпосередньо під час судового розгляду, оскільки обвинувальний акт стосовно ОСОБА_6 на даний час перебуває на розгляді Харківського районного суду Харківської області

Крім того, як зазначено слідчим, в разі засудження чи незаконного кримінального переслідування передбачено спеціальний закон, зокрема, Закон України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», відповідно до положень якого, підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові у тому числі внаслідок незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

З огляду на те, що у кримінальному провадженні, де на думку заявника порушуються його права, не прийнято остаточного рішення про невинуватість ОСОБА_6 або суттєвого порушення її прав під час досудового слідства, слідча дійшла висновку, що на цій стадії неможливо стверджувати про наявність у неї будь-якої шкоди.

За таких обставин, з урахуванням усіх зібраних під час досудового слідства відомостей, слідча дійшла висновку, що під час досудового розслідування не здобуто доказу на підтвердження вчинення слідчим СВ Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_25 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.372, ч. 2 ст. 366, ч. 1 ст. 367, ч. 1 ст. 358 КК України .

На підставі вищевикладеного, слідча прийняла обґрунтоване і законне рішення 28.04.2021 року про закриття кримінального провадження №0000167 від 02.02.2018на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

За таких обставин, відсутні підстави ставити під сумнів обґрунтованість висновків слідчого, зазначених в постанові про закриття кримінального провадження.

При розгляді скарги на постанову слідчого про закриття кримінального провадження слідчий суддя дійшов обґрунтованої думки, що висновки, встановлені в постанові про закриття кримінального провадження, відповідають фактично встановленим обставинам і їм дана правильна оцінка. Під час здійснення досудового розслідування не встановлено складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.372, ч. 2 ст. 366, ч. 1 ст. 367, ч. 1 ст. 358 КК України.

Доводи апеляційної скарги щодо неповного проведення слідчим всіх слідчих дій, спрямованих на встановлення істини, незаконність та необґрунтованість ухвали та неповне дослідження усіх обставин справи є необґрунтованими і не підтверджені матеріалами справи. На правильність висновків та повноту досудового розслідування вказана обставина не впливає і не є підставою для скасування постанови слідчого, який здійснюючи свої повноваження, є самостійним у своїй процесуальній діяльності та на власний розсуд визначає об`єм дій, спрямованих на перевірку наведених заявником обставин, достатній та необхідний, на переконання слідчого чи прокурора для прийняття мотивованого рішення. Вказані доводи апеляційної скарги свідчать лише про незгоду апелянта з прийнятим по суті рішенням слідчого у даному кримінальному провадженні.

Слідчий суддя не є стороною обвинувачення чи захисту, не може давати вказівок або зобов`язати слідчого тим чи іншим чином оцінити зібрані під час досудового розслідування докази, наслідком чого має стати висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу кримінального правопорушення. При вирішенні питань щодо належності, допустимості, достовірності та достатності доказів для прийняття відповідного процесуального рішення під час досудового розслідування слідчий є цілком самостійним, що узгоджується з положеннями ч. 5 ст. 40, ст. 94 КПК України, за виключенням отримання доручень та вказівок прокурора, а також вказівок керівника органу досудового розслідування, що передбачено п. 3 ч. 2 ст. 39 та ч. 4 ст. 40 КПК України.

Викладені в апеляційній скарзі обставини були досліджені як слідчим, так і слідчим суддею. Слідчий суддя перевірив доводи, які були викладені в скарзі, вивчив кримінальне провадження, проаналізував та дав оцінку як повноті перевірки, так і наявності підстав для закриття кримінального провадження і прийняв мотивовану, обґрунтовану та законну ухвалу, підстав для скасування якої, за доводами апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді обґрунтованою і підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги не вбачає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 214, 303, 304, 307, 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 25.03.2024 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого від 28.04.2021 року про закриття кримінального провадження №0000167 від 02.02.2018 року, залишити без змін.

Апеляційну скаргу заявниці, залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Оскарження даної ухвали, у відповідності до ч.2 ст.424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено, оскільки така ухвала не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.

Судді:

____________ ________________ _____________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3