ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_2 ,
суддів з секретарем з участю прокурора захисника обвинуваченогоОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у порядку, передбаченому ст.422-1 КПК України, у м. П олтава кримінальне провадження №0000203 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 04 березня 2024 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою під час судового розгляду кримінального провадження №0000203 стосовно

ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, несудимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.114-1, ч.2 ст.435-1, ч.2 ст.345, ч.2 та ч.3 ст.436-2 КК України, продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 01 травня 2024 року.

Мотивуючи оскаржуване рішення, суд встановив відсутність даних, що дозволяють скасувати тримання під вартою та прийняв до уваги обставини, які свідчать, що наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, не зменшилися.

За змістом апеляційної скарги обвинувачений просить застосувати до нього запобіжний захід у виді застави з визначенням її в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

При цьому зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що він раніше до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання разом з мамою та бабусею, працює тренером з реабілітації у фітнес-клубі, за місцем роботи та проживання характеризується позитивно.

Вказує, що прокурором не доведено факт вчинення дій з метою незаконного впливу на потерпілого чи свідків.

Наголошує, що в суді допитано більшість осіб, які мають вказаний процесуальний статус.

Вважає, що твердження прокурора про можливість вчинення ним іншого кримінального правопорушення є лише припущенням.

Звертає увагу, що приписами ч.4 ст.183 КПК України передбачено право, а не обов`язок суду не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 КК України, у зв`язку з чим стверджує про можливість застосування до нього застави у даному провадженні.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника на підтримання доводів апеляційної скарги, думку прокурора про законність та обґрунтованість судового рішення, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого.

Приписами ст.422-1 КПК України визначено порядок перевірки ухвал суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлених під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

За змістом кримінального процесуального закону (ст.199 КПК України) при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою суд досліджує подані йому матеріали на предмет законності й обґрунтованості застосування даного запобіжного заходу, з`ясовує конкретні причини тривалого строку тримання особи під вартою, інші обставини, необхідні для вирішення справи, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та обрати інший передбачений законом запобіжний захід, тощо.

Як вбачається з наданих суду матеріалів, суд оцінив в сукупності всі обставини, що враховуються при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою, як того вимагають приписи статей 177, 183, 197 і 199 КПК України.

При цьому суд належним чином врахував, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні тяжкого умисного злочину проти національної безпеки, умисних нетяжкого та тяжкого злочинів проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, а також умисних нетяжких злочинів проти встановленого порядку несення військової служби та проти авторитету органів державної влади.

Колегія суддів вважає, що з моменту взяття ОСОБА_8 під варту та до моменту вирішення клопотання прокурора не змінилися обставини, які стали підставою для обрання та в подальшому продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Так, місцевий суд належним чином мотивував наявність ризику переховування ОСОБА_8 від суду з огляду на тяжкість покарання, що передбачена санкціями інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Крім того, про наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_8 може продовжити злочинну діяльність свідчить систематичність та зухвалість інкримінованих йому дій, що були спрямовані не лише на образу честі та гідності військовослужбовців, але й на умисне заподіяння тілесних ушкоджень працівнику поліції.

Вказані дані про особу обвинуваченого ОСОБА_8 в сукупності з обсягом пред`явленого обвинувачення та характером інкримінованих дій свідчать про неможливість запобігання встановленим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Враховуючи наведне, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення про продовження строку тримання під вартою обґрунтовано врахував вимоги ч.4 ст.183 КПК України та правильно скористався у даному випадку правом під час дії воєнного стану не визначати розмір застави.

Матеріали справи та апеляційна скарга обвинуваченого не містять об`єктивних даних про неможливість тримання ОСОБА_8 під вартою з огляду на стан його здоров`я.

Таким чином, висновки суду про продовження тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 ґрунтуються на досліджених у судовому засіданні обставинах, а саме рішення прийняте у відповідності до вимог кримінального процесуального закону.

Отже, апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає дозадоволення.

Керуючись статтями 418 та 422-1 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 04 березня 2024 року у кримінальному провадженні №0000203 щодо обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4