Провадження № 1-кп/127/833/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.07.2024 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.07.2022 за № 0000193, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Прип`ять Київської області, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , із вищою освітою, працюючої старшим лаборантом кафедри ІНФОРМАЦІЯ_2 , розлученої, яка має малолітню дитину, громадянки України, не судимої,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

законного представника потерпілої ОСОБА_7 - ОСОБА_8 та представника - адвоката ОСОБА_9 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 та її захисника - адвоката ОСОБА_10 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 14.07.2022 приблизно о 21 год. 50 хв., перебуваючи у дворі багатоповерхового будинк по АДРЕСА_2 , вчинила словесний конфлікт із неповнолітньою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 , де на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з приводу вигулу собаки, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .

З метою реалізації свого злочинного умислу в той же день та час, ОСОБА_4 , перебуваючи навпроти ОСОБА_7 та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно нбезпечних наслідків та бажаючи їх настання, діючи умисно, нанесла потерпілій один удар рукою в область голови, після чого схопила ОСОБА_7 рукою за волосся та ривком потягла її до землі, у результаті чого остання впала колінами на землю.

В результаті протиправних дій ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_7 згідно з висновком судово-медичної експертизи № 513 від 19.07.2022 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: синців у тім`яній ділянці справа, на передній поверхні правого колінного суглоба, на зовнішній поверхні правої гомілки у верхній третині та на передній поверхні лівого колінного суглоба, які згідно з п. 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України 17.01.1995, за ступенем тяжкості та своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 винною себе у вчиненні кримінального проступку не визнала та пояснила, що ввечері 14.07.2022 із сусідкою ОСОБА_11 та дітьми прийшли на дитячий майданчик та сіли на лавочку. Через деякий час на майданчик прийшли двоє дівчат з собакою та сіли на лавочку неподалік. Діти пробігли біля дівчат та собаки після чого собака побігла за дітьми. Діти злякалися та розбіглися, а собака побігла на клумбу. Після цього, перевіривши чи все добре з дітьми, вона зробила зауваження потерпілій, запитала чому її собака без намордника, на що потерпіла сказала, що вказана порода може вигулюватись без намордника. Вона попросила потерпілу забрати собаку та піти з дитячого майданчика, на що потерпіла відповіла, що не хоче та не буде цього робити. В цей час подруга потерпілої пішла забирати собаку, яка бігала по клумбі, а вона знову сказала потерпілій, щоб вона забрала собаку, однак потерпіла відмовилася. Після цього, вона підійшла до потерпілої, розвернула її в сторону собаки та почала її підштовхувати в спину, щоб потерпіла забрала собаку, однак потерпіла впиралася та не хотіла іти. Виштовхавши потерпілу з майданчику, вони почали сваритися та вона продовжувала підштовхувати потерпілу в сторону її собаки та в цей час потерпіла розвернулася та вдарила її ногою в пах. Після цього, для самооборони, вона схопила потерпілу за футболку і плече та трусанула, сказавши потерпілій щоб остання заспокоїлася, перестала битися та забрала собаку і йшла з майданчику. Можливо в цей час схопила потерпілу за волосся. Після цього вона повернулася на майданчик та оскільки дитина була дуже злякана собакою, дитина захотіла додому, тому вони пішли. Коли вони йшли додому, дівчата їм сказали, що вони викликали поліцію. Просить виправдати її, оскільки вона потерпілу не била, а лише захищалася від дій потерпілої.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 , в присутності законного представника ОСОБА_8 , пояснила, що вечері 14.07.2022 вона зі своєю подругою ОСОБА_12 вигулювали собаку породи « ІНФОРМАЦІЯ_4 » на повідку. Неподалік кафе-бару «Теремок», який розташований по АДРЕСА_4 вони сіли на лавку, навпроти них сиділи двоє жінок, одна з яких була ОСОБА_4 , а біля жінок гралися їхні діти. Через деякий час собака вирвала повідок та побігла за кішкою, яка пробігала поруч. В цей час до неї підійшла ОСОБА_4 та почала кричати на неї та погрожувати фізичною розправою, при цьому штовхнула її рукою у грудну клітину. Вона запитала ОСОБА_4 в чому причина такої поведінки, на що ОСОБА_4 нанесла їй удар кулаком в область голови, після чого взяла за волосся та потягла до низу, у результаті чого вона впала колінами на землю. Обвинувачена спричинила їй тілесні ушкодження у вигляді синців на голові, на колінах та гомілці. Свої дії ОСОБА_4 супроводжувала нецензурною лайкою та погрозами. У свою чергу вона почала кричати та кликати на допомогу. Ообвинувачена відпустила її та зайшла у під`їзд, а вона викликала працівників поліції.

Свідок ОСОБА_13 , в присутності законного представника ОСОБА_14 , в судовому засіданні показала, що перебуває в дружніх стосунках з потерпілою, з обвинуваченою не знайомі. 14.07.2022 вона зі своєю подругою ОСОБА_15 вигулювали собаку породи « ІНФОРМАЦІЯ_4 » на повідку та в дворі сіли на лавку, навпроти них сиділи двоє жінок, одна з яких була ОСОБА_4 , біля жінок гралися їхні діти. Через деякий час собака побіг за кішкою, яка пробігала поруч. В цей час до них підійшла ОСОБА_4 та почала кричати на ОСОБА_16 , що собака налякала дітей. Собака побіг не до дітей, а пробіг поруч та забіг у кущі. Вона пішла забирати собаку та коли прийшла з собакою, то побачила, що ОСОБА_17 стоїть на землі на колінах, а ОСОБА_4 тримає ОСОБА_16 за коси. Вона сказала ОСОБА_4 відпустити ОСОБА_16 , після чого ОСОБА_4 також замахнулась і на неї. Вона сказала, що викличе працівників поліції, після чого обвинувачена відпустила ОСОБА_16 та зайшла у під`їзд.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні показала, що з обвинуваченою вони сусіди, з потерпілою не знайомі. 14.07.2022 вона з ОСОБА_4 та їх дітьми пішли гуляти на дитячий майданчик. Вони сиділи на лавочці, неподалік них на лавочці сиділи двоє дівчат з собакою. Через деякий час вони побачили, що собака побігла в сторону дітей. Діти перелякалися та розбіглися. За собакою побігла подруга потерпілої, потерпіла залишилась, а ОСОБА_4 сказала потерпілій, щоб вона забрала собаку та пішла з майданчику, на що потерпіла почала відповідати, що не піде. Після цього ОСОБА_4 почала виштовхувати потерпілу з території майданчику, а потерпіла в цей час почала грубити ОСОБА_4 . Після цього, коли ОСОБА_4 та потерпіла сварились, потерпіла нанесла ОСОБА_4 удар в область паху, після чого ОСОБА_4 взяла потерпілу за комір та потягнула, в цей час вона підійшла до ОСОБА_4 та сказала, щоб вона відпустила дівчину, на що ОСОБА_4 сказала, що якщо дівчина перестане битися, вона її відпустить. Через деякий час ОСОБА_4 відпустила потерпілу, потерпіла відійшла в сторону до своєї подруги та почала кричати в сторону обвинуваченої нецензурною лайкою.

Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні показав, що 14.07.2022 він перебував в дворі будинку та почув крик з двору будинку по АДРЕСА_2 . Він пішов туди та побачив, як ОСОБА_4 сварилася с дівчиною. Чув, що ОСОБА_4 і дівчина кричали одна на одну та висловлювалися нецензурною лайкою на адресу одна одної. Тілесних ушкоджень на них він не бачив.

З досліджених судом доказів, зокрема з документів, які надані стороною обвинувачення, вбачається, що відомості про кримінальне правопорушення зареєстровані 16.07.2022 за № 0000193, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

З протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 15.07.2022 вбачається, що ОСОБА_7 , в присутності законного представника ОСОБА_8 , 15.07.2022 о 10 год. 48 хв. звернулася до ВП № 1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області із заявою, в якій просить прийняти міри до невідомої особи, яка 14.07.2022 близько 21:30 год., за адресою: АДРЕСА_4 , під час конфлікту нанесла їй тілесні ушкодження голови та грудей.

З протоколу проведення слідчого експерименту від 23.10.2022 з відеозаписом до нього вбачається, що слідчий експеримент проведено з 10 год. 22 хв. по 10 год. 33 хв. 23.10.2022 у внутрішньому дворі по АДРЕСА_2 , за участю потерпілої ОСОБА_7 , її законного представника ОСОБА_8 , у присутності понятих. Під час слідчого експерименту ОСОБА_7 без будь-якого психологічного чи фізичного тиску з боку працівників поліції показала місце, де саме відбувалася подія, показала взаємне розташування її та обвинуваченої, після чого продемонструвала механізм нанесення ударів та своє положення після ударів.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису слідчого експерименту, проведеного 23.10.2022 з потерпілою ОСОБА_7 вбачається, що зі слів потерпілої ОСОБА_7 обставини вчиненого відносно неї кримінального проступку, відбувались таким чином. Так, 14.07.2022 біля 21 год. 30 хв. неподалік кафе-бару «Теремок», який розташований по АДРЕСА_4 , потерпіла ОСОБА_7 , 2007 р.н. разом із своєю подругою ОСОБА_13 вигулювали собаку породи «Джек Рассел Тер`єр» на повідку. Вони з подругою сиділи на лавці, навпроти них сиділи двоє жінок ( ОСОБА_4 та Безпала ОСОБА_19 ), біля яких гралися їхні діти. Приблизно через 20 хв. собака вирвала повідок та побігла за кішкою, яка пробігала поруч. В цей час до ОСОБА_20 підійшла одна із жінок ( ОСОБА_4 ) та почала кричати на потерпілу та погрожувати фізичною розправою, при цьому штовхнула потерпілу рукою у грудну клітину від чого ОСОБА_21 ледь не впала. На запитання потерпілої в чому причина такої поведінки ОСОБА_4 , остання нанесла ОСОБА_22 удар кулаком в область голови, після чого взяла за волосся та потягла до низу, у результаті чого ОСОБА_23 впала колінами на землю та знаходилась у положенні головою донизу. Свої дії ОСОБА_4 супроводжувала грубою нецензурною лайкою та погрозами. У свою чергу потерпіла почала кричати та кликати на допомогу. Дана подія тривала до однієї хвилини, після чого обвинувачена відпустила потерпілу та зайшла у під`їзд будинку.

З висновку судово-медичної експертизи № 513 від 18.07.2022 - 19.07.2022 вбачається, що у ОСОБА_7 , 2007 р.н., виявлені тілесні ушкодження: синці - в тім`яній ділянці справа, на передній поверхні правого колінного суглоба, на зовнішній поверхні правої гомілки в верхній третині, на передній поверхні лівого колінного суглоба. Вказані тілесні ушкодження у ОСОБА_7 належать до легких тілесних ушкоджень (п. 2.3.5 "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених наказом № 6 МОЗ України 17.01.1995), виникли від травматичної дії (удару) тупого твердого предмета (предметів), індивідуальні чи групові особливості якого (яких) не відобразились у властивостях тілесних ушкоджень; давністю утворення відповідають терміну, вказаному в постанові про призначення експертизи, - 14.07.2022.

З протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27.10.2022 з довідкою до нього вбачається, що в присутності понятих, свідок ОСОБА_13 впізнала за загальними зовнішніми ознаками особу на фотознімку під № 3, де зображена обвинувачена ОСОБА_4 , як особу, яка 14.07.2022 нанесла тілесні ушкодження ОСОБА_7 .

З протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27.10.2022 з довідкою до нього вбачається, що в присутності понятих та законного представника, потерпіла ОСОБА_7 впізнала за загальними зовнішніми ознаками особу на фотознімку під № 3, де зображена обвинувачена ОСОБА_4 , як особу, яка 14.07.2022 нанесла їй тілесні ушкодження.

Суд зазначає, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК України порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Так, винуватість обвинуваченої у вчиненні інкримінованого їй кримінального проступку підтверджується показаннями потерпілої, яка, зокрема, показала суду, що вечері 14.07.2022 вона зі своєю подругою ОСОБА_12 вигулювали собаку породи « ІНФОРМАЦІЯ_4 » на повідку. Неподалік кафе-бару «Теремок», який розташований по АДРЕСА_4 вони сіли на лавку, навпроти них також сиділи двоє жінок, одна з яких була ОСОБА_4 , а біля жінок гралися їхні діти. Через деякий час, собака вирвала повідок та побігла за кішкою, яка пробігала поруч. В цей час до неї підійшла ОСОБА_4 та почала кричати на неї та погрожувати фізичною розправою, при цьому штовхнула її рукою у грудну клітину. Вона запитала ОСОБА_4 в чому причина такої поведінки, на що ОСОБА_4 нанесла їй удар кулаком в область голови, після чого взяла за волосся та потягла до низу, у результаті чого вона впала колінами на землю. Свої дії ОСОБА_4 супроводжувала нецензурною лайкою та погрозами.

Об?єктивно показання потерпілої як в частині обставин, механізму, давності, так і тяжкості їх заподіяння, підтверджуються також і висновком експерта № 513 від 18.07.2022 - 19.07.2022 згідно з яким, у ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження: синці в тім`яній ділянці справа, на передній поверхні правого колінного суглоба, на зовнішній поверхні правої гомілки в верхній третині, на передній поверхні лівого колінного суглоба. Вказані тілесні ушкодження у ОСОБА_7 належать до легких тілесних ушкоджень, виникли від травматичної дії (удару) тупого твердого предмета (предметів), індивідуальні чи групові особливості якого (яких) не відобразились у властивостях тілесних ушкоджень; давністю утворення відповідають терміну - 14.07.2022.

Крім того, допитана в судовому засіданні обвинувачена не заперечувала той факт, що між нею та потерпілою виникла словесна суперечка, під час якої вона схопила потерпілу та штовхала.

Наведені вище показання потерпілої, обвинуваченої, свідків, а також надані стороною обвинувачення докази підтверджують обставини вчинення обвинуваченою інкримінованого їй кримінального проступку та узгоджуються між собою.

Слід зазначити, що диспозиція ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України передбачає відповідальність за умисне легке тілесне ушкодження.

З об`єктивної сторони кримінальне правопорушення характеризується: діянням (дією або бездіяльністю), спрямованим на заподіяння легкого тілесного ушкодження; наслідком у вигляді спричинення легкого тілесного ушкодження; причинним зв`язком між зазначеним діянням та наслідком.

Виходячи із системного тлумачення статті, у ч. 1 ст. 125 КК України встановлюється відповідальність за легке тілесне ушкодження, яке виразилося в порушенні анатомічної цілості тканин, органів та їх функцій, але не спричинило короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності. До них Правила відносять такі ушкодження, що мали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більш як шість днів. Це, наприклад, садно, синець тощо.

Суб`єктивна сторона кримінального правопорушення, що розглядається, характеризується тільки умисною виною. Відповідальність за ст. 125 КК настає і у тих випадках, коли умисел винного був спрямований на заподіяння невизначеної шкоди здоров`ю і фактично було заподіяно легке тілесне ушкодження.

Що стосується тверджень обвинуваченої та її захисника про те, що винуватість обвинуваченої у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, не доведена, обвинувачена тілесних ушкоджень потерпілій не наносила, а лише зробила зауваження потерпілій щодо правил вигулу собаки, суд зазначає, що дослідженими в судовому засіданні доказами дані твердження спростовуються, а тому суд такі твердження оцінює критично.

Такі висновки судом зроблено на підставі наступних доказів, досліджених та оцінених у сукупності із дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства.

Зокрема, із показань свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_11 вбачається що вони чули як між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 була сварка, під час якої вони висловлювалися нецензурною лайкою, також бачили, як обвинувачена виштовхувала потерпілу з майданчику та в подальшому схопила та тримала потерпілу.

Показання обвинуваченої, надані під час судового провадження, про те, що вона потерпілу не била, а лише захищалася від дій та ударів потерпілої ОСОБА_7 , не узгоджуються з іншими дослідженими судом доказами, зокрема з показаннями потерпілої та свідків.

При цьому, показання обвинуваченої суд оцінює критично, як намагання уникнути відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, оскільки вони повністю спростовуються наведеними вище доказами, які між собою узгоджуються і доводять винуватість обвинуваченої у вчиненні інкримінованого їй кримінального проступку.

Під час судового провадження суд, у відповідності з вимогами ст. 349 КПК України, дослідив докази у тому обсязі, як про це просили учасники судового провадження. Зокрема, допитав обвинувачену, потерпілу, свідків, дослідив інші надані докази.

Тим самим, усі досліджені у цьому провадженні докази сторони обвинувачення, як кожен окремо, так і у їх сукупність, з урахуванням показань обвинуваченого та свідків, підтверджують обставини, що регламентовані ст. 91 КПК України щодо події кримінального правопорушення (його часу, місця, способу, обставин його вчинення, у тому числі й перебігу події), причетності обвинуваченої до вчинення інкримінованого їй діяння, мотивів і мети та водночас дають повне уявлення щодо усіх елементів і ознак інкримінованого ОСОБА_4 у даному провадженні кримінального правопорушення.

При цьому, усі фактичні дані у цьому провадженні, що досліджені судом отримані стороною обвинувачення із застосуванням належної правової процедури, позаяк, виходять із належних процесуальних джерел, зібрані уповноваженими суб`єктами і у належному процесуальному порядку за наявності на те правових підстав.

Дослідивши і проаналізувавши надані суду докази - кожен окремо, відповідно до вимог ст. 94 Кримінального процесуального кодексу України та оцінивши їх з точки зору належності, допустимості, достовірності, так і сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України, підтверджується доказами, зібраними у кримінальному провадженні та безпосередньо дослідженими в судовому засіданні.

Суд визнає дані докази належними та допустимими, сумнівів у їх достовірності немає.

Враховуючи викладене, суд кваліфікує дії обвинуваченої ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Призначаючи обвинуваченій покарання суд, відповідно до вимог статей 50, 65-67 Кримінального кодексу України щодо загальних засад призначення покарання, враховує положення ч. 1 ст. 12 Кримінального кодексу України, фактичні обставини кримінального провадження, особу обвинуваченої, яка офіційно працевлаштована, розлучена, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, раніше не судима, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Крім того, при призначенні покарання суд враховує особу обвинуваченої, її стан здоров`я, сімейні обставини, а саме те, що на її утриманні перебуває малолітня дочка, відношення обвинуваченої до своїх дій.

Обставин які, згідно ст.66 Кримінального кодексуУкраїни, пом`якшують покарання, судом не встановлено.

Обставин які, згідно ст. 67 Кримінального кодексу України, обтяжують покарання, судом не встановлено.

Суд зазначає, що згідно положень статей 50, 65 Кримінального кодексу України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 53 Кримінального кодексу України, штраф - це грошове стягнення, що накладається судом у випадках і розмірі, встановлених в Особливій частині цього Кодексу, з урахуванням положень частини другої цієї статті. Розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та з урахуванням майнового стану винного.

Враховуючи викладене, керуючись принципами гуманності, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченої та запобігання новим кримінальним правопорушенням, суд дійшов висновку, що покаранням справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_4 і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України.

При визначенні розміру штрафу суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, а також майновий стан обвинуваченої.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої не застосовувався.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Судові витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 50, 65-67 Кримінального кодексу України, ст.ст. 368-371, 373-374, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України, та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченій, потерпілій та прокурору.

Суддя