Номер провадження 1-кп/754/917/24
Справа№754/7781/24
Вирок

Іменем України

25 червня 2024 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду в м. Києві обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000253 відомості, щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.03.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Деснянського районного суду м. Києва від 26.04.2024 за ч. 1 ст. 309, 75,76 до 1 року 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік.

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.390-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Деснянського районного суду м.Києва 26.09.2023 у справі № 754/12849/23 (суддя ОСОБА_5 ) ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 /двадцяти/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 гривень та направлено на проходження програми для осіб, що вчинили домашнє насильство, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк 3 /три/ місяці.

В грудні 2023 ОСОБА_4 отримав поштовим відправленням постанову Деснянського районного суду м.Києва від 26.09.2023 (справа №754/12849/23) та 09.02.2024 працівниками Деснянського УП ГУ НП у м.Києві додатково вручено під розписку копію вищевказаної постанови суду, роз`яснено про необхідність виконання покарання, призначеного судом, про необхідність явки до Центру у справах сім`ї та жінок Деснянського району (далі Центр) м.Києва протягом 3 /трьох/ робочих днів для проходження програми для кривдників та попереджено про кримінальну відповідальність у разі ухилення від проходження програми для кривдників.

26.03.2024 ОСОБА_4 уклав договір № 15/24-КП про реалізацію Типової програми для кривдників (далі Програма) з Центром у справах сім`ї та жінок Деснянського рйону міста Києва та в період часу з 26.03.2024 по 02.05.2024 відвідав 7 консультації з фахівцями в рамках Програми.

Однак, ОСОБА_4 , будучи особою, направленою судом для проходження корекційної програми для кривдників, маючи реальну можливість, усвідомлюючи наслідки ухилення від проходження зазначеної програми, без поважних причин, з метою ухилення від її проходження, починаючи 06.05.2024 не з`являвся до Центру у справах сім`ї та жінок Деснянського району міста Києва, тим самим, умисно ухилявся від проходження програми для кривдників, застосованої судом.

Будучи допитаним в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 390-1 КК України визнав у повному обсязі, щиро розкаявся та суду показав, що вчинив кримінальний проступок, передбачений ст. 390-1 КК України, за обставин викладених у обвинувальному акті.

Обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 390-1 КК України та не оспорює фактичні обставини, пояснивши при цьому, що він правильно розуміє зміст пред`явленого йому обвинувачення та не заперечує про визнання недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім того, у суду не має сумнівів у добровільності та істинності його позиції, а тому суд, роз`яснивши обвинуваченому порядок та наслідки розгляду кримінального провадження в порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує, щодо такого порядку судового розгляду, визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_4 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ст. 390-1 КК України, як умисне ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом.

Як обставину, яка згідно ст.66 ч.1 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття у вчиненому.

Обставин, які згідно ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлені.

Відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України та п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року N 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального проступку, особу винного, який раніше судимий, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про необхідність призначення останньому покарання у вигляді обмеження волі.

Водночас судом встановлено, що ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ст.390-1 КК України, після засудження його 26.01.2024 вироком Деснянського районного суду м.Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді одного року шести місяців обмеження волі, на підставі ст.75 КК України, звільнено від відбування призначеного покарання на строк один рік, яке він не відбув.

Відтак, на підставі ст.71 КК України, до покарання за цим вироком суд частково приєднує невідбуту частину покарання за вироком Деснянського районного суду м.Києва від 26.01.2024 за ч. 1 ст. 309 КК України та призначає ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю вироків у виді обмеження волі, яке повинно бути більшим, ніж покарання, призначене за новий злочин та ніж невідбута частина покарання за попереднім вироком.

На думку суду, саме таке покарання є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення як обвинуваченим, так й іншими особами нового злочину, досягнення мети, визначеної ст. 50 КК України.

Підстав для звільнення від відбування покарання з випробуванням, відповідно до вимог ст.75 КК України та застосування ст.69 КК України до обвинуваченого, суд не знаходить.

Керуючись ст. ст. 128, 368, 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 390-1 КК України та призначити йому покарання у виді 1 року обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового складання, до покарання призначеного за новим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 26.04.2024 за ч.1 ст.309 КК України, та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 1 (року) років 7 (семи) місяців обмеження волі.

Строк відбування покарання рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий -