СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/724/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2024 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді -ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання -ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0004102 від 30.10.2023 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого:

-01.07.2008 року Києво-Святошинським районним судом Київської області за ч.3 ст.185 КК України до 3-х років 6 місяців позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки;

-09.04.2010 року Святошинським районним судом м. Києва за ч.2 ст. 185; ст.71 КК України до 3 років 7 місяців позбавлення волі, звільнений з місць відбування покарання 27.09.2012 року умовно-достроково на не відбутий строк 1 рік 1 місяць 20 днів;

-26.10.2017 року Святошинським районним судом м. Києва за ч.1 ст.309 КК України до штрафу у розмірі 850 гривень ( штраф сплачено);

-30.01.2020 року Святошинським районним судом м. Києва за ч.1 ст. 121 КК України до 5-ти років позбавлення волі, звільнений 17.11.2022 від відбування покарання умовно-достроково на не відбутий строк 1 рік 4 місяці 26 днів.

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186, ч. 3 ст. 357 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор - ОСОБА_4 , обвинувачений - ОСОБА_3 , захисник - ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , в період дії воєнного стану, введеного Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» (зі змінами) у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні введено воєнний стан, який у подальшому неодноразово продовжено, будучи раніше судимим за майнові кримінальні правопорушення, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і знову вчинив умисне кримінальне правопорушення за таких обставин.

30.10.2023, приблизно о 18 годині 30 хвилин, ОСОБА_3 , знаходячись біля будинку №87 по проспекту Берестейський в м. Києві, діючи з корисливим мотивом з метою власного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи що в країні введено воєнний стан і відповідно, знаходячись в умовах воєнного стану, з проникненням у сховище, а саме-до салону автомобіля «Мерседес Бенс», д.н.з НОМЕР_1 , повторно відкрито викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_6 , завдавши матеріальну шкоду на загальну суму 74840 гривень.

При цьому, 30.10.2023, приблизно о 18 годині, ОСОБА_3 , проходячи біля будинку №87 по проспекту Берестейський в м. Києві, побачив автомобіль марки «Мерседес Бенс», д.н.з НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 і, відчуваючи потребу в грошових коштах, не маючи постійного джерела доходу, вирішив з салону вказаного автомобіля викрасти майно, з метою обернення на свою користь та особистого збагачення.

З метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на незаконне, викрадення чужого майна, та власного збагачення ОСОБА_3 30.10.2023, приблизно о 18 годині 10 хвилин, продовжуючи перебувати за вищевказаною адресою, усвідомлюючи що в країні введено воєнний стан і відповідно, знаходячись в умовах воєнного стану, діючи умисно, підійшов до однієї з передніх дверцят автомобіля «Мерседес Бенс», д.н.з НОМЕР_1 та, відчинивши її, проник до салону та дістав чуже майно, яке належить ОСОБА_6 , а саме: грошові кошти на загальну суму 2000 долларів США, що згідно офіційного курсу гривні щодо іноземних валют станом на 30.10.2023 в перерахунку на гривні становить 72840 гривень; грошові кошти на загальну суму 2000 гривень, а також паспорт громадянина України на прізвище ОСОБА_6 (матеріальної цінності не представляє), завдавши потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 74840 гривень.

В цей час ОСОБА_6 30.10.2023, приблизно о 18 годині 30 хвилин, побачив, що в салоні його вищевказаного автомобіля знаходиться ОСОБА_3 , який викрав його майно, підбіг до автомобіля та почав вимагати у останнього повернути його майно. Однак, ОСОБА_3 , ігноруючи вимогу потерпілого про повернення його майна, маючи намір повторно відкрито викрасти чуже майно, виконавши всі дії, які вважав необхідними для доведення свого умислу до кінця та заволодівши в такий спосіб чужим майном, продовжуючи далі свої протиправні дії з місця вчинення кримінального правопорушення втік, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , своїми умисними діями, які виразились у відкритому викраденні чужого майна, вчиненому потворно, поєднаного з проникненням до іншого приміщення (сховища), та в умовах воєнного стану, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст.186 КК України.

Крім цього, що 30.10.2023, приблизно о 18 годині 30 хвилин, ОСОБА_3 , знаходячись біля будинку №87 по проспекту Берестейський в м. Києві, з проникненням у сховище, а саме - до салону автомобіля «Мерседес Бенс», д.н.з НОМЕР_1 , діючи умисно, з корисливих мотивів, незаконно заволодів паспортом громадянина України, серійний номер НОМЕР_2 , виданого 24.03.2008 року Томашпільським РВ УМВС України в Вінницькій області на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та направився за місцем свого проживання.

При цьому, 30.10.2023, приблизно о 18 годині, ОСОБА_3 , проходячи біля будинку №87 по проспекту Берестейський в м. Києві, побачив автомобіль марки «Мерседес Бенс», д.н.з НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 і, відчуваючи потребу в грошових коштах, не маючи постійного джерела доходу, вирішив з салону вказаного автомобіля викрасти майно, з метою обернення на свою користь та особистого збагачення.

З метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на незаконне, викрадення чужого майна, та власного збагачення ОСОБА_3 30.10.2023, приблизно о 18 годині 10 хвилин, продовжуючи перебувати за вищевказаною адресою, усвідомлюючи що в країні введено воєнний стан і відповідно, знаходячись в умовах воєнного стану, діючи умисно, підійшов до однієї з передніх дверцят автомобіля «Мерседес Бенс», д.н.з НОМЕР_1 та, відчинивши її, проник до салону та дістав чуже майно, яке належить ОСОБА_6 , а саме: -грошові кошти на загальну суму 2000 долларів США, що згідно офіційного курсу гривні щодо іноземних валют станом на 30.10.2023 в перерахунку на гривні становить 72840 гривень; -грошові кошти на загальну суму 2000 гривень.

В цей час 30.10.2023, приблизно о 18 годині 30 хвилин, ОСОБА_3 , побачив паспорт громадянина України, серійний номер НОМЕР_2 , виданого 24.03.2008 року Томашпільським РВ УМВС України в Вінницькій області на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та, продовжуючи далі свої злочинні дії, вирішив ним незаконно заволодіти. Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на незаконне заволодіння особливо важливим документом, ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, розуміючи, що паспорт громадянина України, є важливим особистим документом, який згідно Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України №2503-ХІІ від 26.06.1992 із змінами і доповненнями, є офіційним документом та втрата якого істотно ускладнює реалізацію особою своїх прав, свобод та законних інтересів, діючи умисно, з корисливих мотивів, незаконно заволодів паспортом громадянина України, серійний номер НОМЕР_2 , виданого 24.03.2008 року Томашпільським РВ УМВС України в Вінницькій області на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та направився за місцем свого проживання.

Таким чином, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , своїми умисними діями незаконно заволодів паспортом, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.357 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за наведених вище обставин визнав у повному обсязі, щиро розкаявся і послідовно дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення. Так, ОСОБА_3 показав, 30.10.2024 приблизно о 18:30 год. перебуваючи по проспекту Берестейському, 87 в м. Києві, побачив, як раніше знайомий йому ОСОБА_6 складає гроші в паспорт, поклав їх в машину. Тут ОСОБА_3 , який раніше неодноразово давав собі обіцянки не вчиняти злочинів, не втримався, відкрив передні двері автомобіля марки "Мерседес" з салону якого дістав грошові кошти в сумі 2000 доларів США, 2000грн. та поспорт громадянина України. В цей час до нього підійшлов потерпілий, який почав просити повернути грошові кошти, однак ОСОБА_3 проігнорував дану вимогу. На допомогу ОСОБА_6 прибігли жінка, сусіди, почали його бити, а тому він втік з місця події. Гроші та паспорт в нього вилучили працівники поліції при затриманні. Просив суд суворо не карати, оскільки вчинив дані кримінальні правопорушення у зв`язку із тяжким матеріальним положенням. Також, обвинувачений просив урахувати, що грошові кошти в розмірі 2000 доларів США та додаткові витрати в розмірі 1700 гривень, які потерпілий витратив на мийку автомобіля, йому було повністю відшкодовано добровільно, після його затримання.

Потерпілий в судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, подав суду заяву, в якій просив проводити судове засідання у його відсутність, відшкодування він отримав в повному обсязі, претензій до обвинуваченого не має. За таких обставин, з урахуванням думки сторін, суд вважав за можливе розглянути справу у відсутність потерпілого.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їхньої позиції. Заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу, визначивши відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином, допитавши обвинуваченого ОСОБА_3 , дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186 КК України, а саме: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, з проникненням до іншого приміщення (сховища) та в умовах воєнного стану; та ч.3 ст.357 КК України, а саме: незаконне заволодіння паспортом.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 у відповідності до ст. 66 КК України, є щире каяття, добровільне відшкодування потерпілому завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 у відповідності до ст. 67 КК України, є рецидив вчинення злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, одне з яких який згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він має постійне місце проживання та реєстрації, на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога не перебуває, що свідчить про його осудність; офіційно не працює, раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності має не зняту та не погашену судимість, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а саме: добровільне відшкодування завданої шкоди, щире каяття. При цьому, суд бере до уваги, що відшкодування потерпілому шкоди відбулося після затримання обвинуваченого та вручення йому повідомлення про підозру, його розмір був визначений самим потерпілим і перевищив 2000 доларів США, яких не було при ОСОБА_3 при затриманні, тобто воно відбулося добровільно.

Отже, виходячи із загальних засад призначення покарання, з урахуванням зазначених вище обставин, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.4 ст.186, та обмеження вола в межах санкції ч. 3 ст.357 КК України за якими визнає його винуватим, вважаючи, що таке покарання буде справедливим, відповідатиме вчиненим кримінальним правопорушенням та достатнім для виправлення обвинуваченого. При цьому, остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень йому необхідно призначити за правилами ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 , будучи особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, вчинив дані кримінальні правопорушення протягом невідбутої частини покарання за попереднім сироком Святошинського районного суду м. Києва від 30.01.2020, остаточне покарання слід призначити, згідно ч. 4 ст. 81 КК України, за правилами ст. ст. 71,72 КК України за сукупністю вироків.

З урахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого, суд вважає за необхідне частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Приймаючи до уваги призначення покарання у виді позбавлення волі, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_3 та виконання ним процесуальних обов`язків, суд вважає за необхідне запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, відповідно до вимог ч.2 ст.124 КПК України необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України, а саме: диски залишити при матеріалах кримінального провадження, грошові кошти та паспорт, які належать потерпілому - повернути останньому.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 369-371, 373-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 186, ч.1 ст.357 КК України та призначити йому покарання:

за ч.4 ст.186 КК України - сім років шість місяців позбавлення волі;

за ч.3 ст.357 КК України - один рік обмеження волі.

Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_3 покарання сім років шість місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного судом покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 30.01.2020, і остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді сім років дев`ять місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з часу його затримання, а саме з 30 жовтня 2023.

Речові докази по справі: диск з відеозаписом наданий директором ТОВ «УНІВЕР 21 ЛТД» - залишити в матеріалах кримінального провадження;

диск з відеозаписом зробленим з КСВ «Безпечне місто» - залишити в матеріалах кримінального провадження;

грошові кошти на загальну суму 2000грн., а також паспорт громадянина України на прізвище ОСОБА_6 , які зберігаються в камері збереження речових доказів СвятошинськогоУП ГУНП у м. Києві -повернути за належністю потерпілому ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави витрати на залучення експерта в розмірі 1434 (одна тисяча чотириста тридцять чотири) гривні.

Вирок суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення через Святошинський районний суд м. Києва з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1