УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2024 року

м. Київ

справа № 730/95/21

провадження № 51-3398 ск 24

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Борзнянського районного суду Чернігівської області від 08 травня 2023 року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 04 квітня 2024 року,

встановив:

Як вбачається із касаційної скарги та доданих до неї копій судових рішень, вироком Борзнянського районного суду Чернігівської області від 08 травня 2023 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 246 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 3 роки.

Цивільний позов прокурора в інтересах Плисківської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області про відшкодування збитків, заподіяних внаслідок незаконної порубки дерев, повернутий без розгляду.

По справі вирішено питання щодо речових доказів та стягнення судових витрат.

Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 04 квітня 2024 року апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_5 задоволено частково.

Вирок Борзнянського районного суду Чернігівської області від 08 травня 2023 року щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_5 змінено.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 та ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 рік.

Захисник ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 звернувся із касаційною скаргою, в якій порушує питання про перегляд рішень судів першої та апеляційної інстанцій щодо засудженого.

Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу подано без додержання вимог зазначеної статті.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України касаційна скарга має містити обґрунтування заявлених скаржником вимог, із зазначенням того, у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень та вимоги особи, яка подає касаційну скаргу.

Наведене обґрунтування вимог захисником викладено без урахування вимог ст. 433 КПК України, яка визначає межі перегляду судом касаційної інстанції, та положень ч. 1 ст. 438 КПК України, якою регламентовано, що підставами для скасування або зміни судових рішень у касаційному суді є лише: 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

При цьому, при вирішенні питання про наявність зазначених у ч. 1 ст. 438 КПК України підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 КПК України.

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.

Однак, як убачається зі змісту касаційної скарги, захисник ОСОБА_4 , оспорюючи винуватість засудженого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, вказує, зокрема, на невідповідність висновків судів, викладених у рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій, фактичним обставинам кримінального провадження, доказам у кримінальному провадженні просить дати іншу оцінку, ніж її дали вказані суди, що у розумінні ст. 433 КПК України не може бути предметом касаційного розгляду.

Крім цього, порушуючи питання про скасування судових рішень і закриття кримінального провадження, захисник не обґрунтовує належним чином підстав для такого закриття з огляду на положення статей 284, 440 КПК України у їх взаємозв`язку.

Тому, всупереч наведеним положенням процесуального закону, у поданій скарзі захисник не зазначає, яких саме порушень допустилися суди першої та апеляційної інстанцій та не конкретизує, у чому саме ці порушення полягали, як вони вплинули на законність й обґрунтованість постановлених судових рішень, і чому ці порушення слід відносити до підстав для скасування касаційним судом вказаних рішень згідно з ч. 1 ст. 438 КПК України та з огляду на положення статей 370, 404, 412-414, 419 цього Кодексу.

Водночас у поданій скарзі захисник не вказує, в чому незаконність ухвали апеляційного суду, які конкретно порушення закону, в силу ст. 419 КПК України, на його думку, було допущено цим судом та які доводи апеляційної скарги сторони захисту суд апеляційної інстанції належним чином не дослідив, не перевірив та не оцінив.

Крім того, зі змісту касаційної скарги вбачається, що захисник також не погоджується із кваліфікацією дій засудженого ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 246 КК України, при цьому просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, а кримінальне провадження закрити, чим допускає протиріччя.

Також згідно вимог п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі зазначаються вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.

Як убачається із прохальної частини касаційної скарги, захисник просить закрити кримінальне провадження з підстав відсутності в діянні ОСОБА_5 та ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення та не встановленням в їх діях достатніх доказів для доведення їх винуватості в суді та вичерпанням можливості їх отримати.

Водночас, із касаційної скарги та доданих до неї повноважень захисника ОСОБА_4 слідує, що він звертається до Верховного Суду в інтересах лише засудженого ОСОБА_5 , проте просить закрити кримінальне провадження відносно обох засуджених, чим допускає протиріччя.

Вказані порушення перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 429 КПК України залишення касаційної скарги без руху або її повернення не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження, шляхом подання виправленої касаційної скарги.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд

постановив:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 залишити без руху та встановити строк для усунення недоліків - десять днів із дня отримання копії цієї ухвали.

У разі невиконання вимог ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3