ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2199/24 Справа № 208/2671/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріалами провадження за апеляційною скаргою прокурора Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_8 на ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 07 травня 2024 року про умовно-дострокове звільнення засудженої ОСОБА_7 від відбування покарання,

В С Т А Н О В И Л А:

Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.

Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 07 травня 2024 року ОСОБА_7 звільнено умовно-достроково від відбуття частини покарання на 1 рік 5 місяців 20 днів.

В обґрунтування прийнятого рішення суд першої інстанції зазначив, що станом на 27.04.2023 року, Мічнік відбула 3/4 частини строку призначеного покарання, з 02.02.2018 року відбуває покарання в Кам`янській ВК-34, де характеризується позитивно, працевлаштована на майстернях установи підсобним робітником, на теперішній час працює бригадиром і коефіцієнт її трудової участі становить найвищий в бригаді - 1,6 -1,7, добровільно виконує обов`язки старшої днювальної відділення, до обов`язків ОСОБА_9 ставиться відповідально, з наданим об`ємом роботи справляється в повному обсязі, з жовтня 2021 року по грудень 2023 року ОСОБА_9 6 разів оголошено подяку за зразкову поведінку, сумлінне ставлення до праці та виконання обов`язків, стягнень не має, вона є взірцем для інших засуджених, конфліктних ситуацій з іншими засудженими ОСОБА_10 не створює, активно проявляє себе в культурно-масових заходах, вину у скоєному злочині ОСОБА_9 визнає, щиро кається у скоєному, будує правильні соціально-правові наміри на подальше майбутнє, підтримує зв`язки з рідними.

За таких обставин суд дійшов висновку, що ОСОБА_10 своєю поведінкою та вставленням до праці довела своє виправлення та заслуговує умовно-дострокове звільнення.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та відмовити у умовно-достроковому звільненні засудженого ОСОБА_9 від відбування покарання.

В обґрунтування своїх вимог прокурор вказує, що суд не надав належної оцінки тому, що ОСОБА_9 відбування покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, який нею було вчинено за обтяжуючих обставин, а саме під час розпивання спиртних напоїв та вживання наркотичних засобів, а також особі засудженої та тому, що нею були отриманні заохочення за період часу який складає менше трьох років не врахувавши її поведінку за попередні 4 роки . Крім того, прокурор наголошує на тому, що засуджена після набрання законної сили вироку стосовно неї на протязі 4 років отримала 15 стягнень, які хоч і погашанні, однак суд взагалі їх не врахував, що на переконання прокурора свідчить про передчасність висновків суду.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор підтримав апеляційну скаргу, просив ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення.

Засуджена заперечувала проти задоволення апеляційної скарги прокурора, посилаючись на її безпідставність, а ухвалу суду вважала законною та обґрунтованою і просила залишити її без змін.

Мотиви суду.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ст.ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно статті 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та фактично відбув не менше половини строку покарання за злочин середньої тяжкості, а також за необережний тяжкий злочин і не менше двох третин строку покарання за умисний тяжкий злочин.

Виходячи з вимог вказаної норми закону, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після фактичного відбуття певної частини строку покарання та повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Цих вимог закону судом першої інстанції дотримано не було.

Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_7 засуджена за вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12.04.2017 за ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 10 років

Початок строку відбуття покарання 30.11.2016 року. Кінець строку відбуття покарання 27.10.2025 року. Станом на 27.04.2023 року, Мічнік відбула 3/4 частини строку призначеного покарання.

З матеріалів провадження видно, що ОСОБА_7 з 05.12.2016 перебувала в ДУ Криворізька установа виконання покарань (№3), де мала 14 стягнень, які погашені в установленому законом порядку, з 02.02.2018 року прибула до ДУ Кам`янська виправна колонія (№34), має 6 заохочень, які отримала з жовтня 2021 року по грудень 2023 року та мала 1 стягнення, працевлаштована, добровільно виконує обов`язки старшої днювальної відділення, до покладених обов`язків ОСОБА_7 ставиться відповідально, з наданим об`ємом роботи справляється в повному обсязі, характеризується позитивно, з персоналом установи завжди ввічлива тактовна, дотримується правомірних взаємовідносин, закінчила курси неформальної освіти та здобула сертифікат на онлайн платформі «Promethus», вину у скоєному злочині ОСОБА_9 визнає, щиро кається у скоєному, будує правильні соціально-правові наміри на подальше майбутнє, підтримує зв`язки з рідними. Питання побутового влаштування у випадку умовно-дострокового звільнення засудженої, вирішено позитивно.

До того ж, з матеріалів провадження видно, що ОСОБА_7 раніше притягувалася до кримінальної відповідальності та була судима, зокрема, за вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31.01.2014 за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн та за вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29.01.2015 за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн, тобто за вчинення кримінальних правопорушень проти життя та здоров`я людини.

Надаючи оцінку наведеним обставинам та доказам на їх підтвердження, колегія суддів вважає, що ОСОБА_7 хоча і характеризується добре за час відбування покарання, й позитивні зміни у поведінці засудженої хоча і почали відбуватися, однак на цей час вказані обставини свідчать лише про те, що ОСОБА_7 тільки стає шлях виправлення, а не довела його

Апеляційний суд також враховує і те, що заохочення засуджена отримала 1 заохочення в жовтні 2021 року, одне в вересня 2022 року та 4 заохочення на протязі 2023 року.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, на те, що наявність лише 6 заохочень за весь період відбування покарання, починаючи з 2016 року, не може свідчити про виправлення засудженої.

Відповідно до ст. 6 КВК України, виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно-корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Відповідно до ч. 3 ст. 107 КВК України, засуджені зобов`язані: дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня колонії, правомірних взаємовідносин з іншими засудженими, персоналом колонії та іншими особами; утримувати в чистоті і порядку приміщення, дбайливо ставитися до майна колонії і предметів, якими вони користуються при виконанні дорученої роботи, здійснювати за ними належний догляд і використовувати їх тільки за призначенням; виконувати встановлені законодавством вимоги персоналу колонії; виконувати необхідні роботи по самообслуговуванню, благоустрою колонії; дотримуватися санітарно-гігієнічних норм; дотримуватися вимог пожежної безпеки і безпеки праці.

Отже, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності.

При цьому, дотримання належної поведінки засудженим є його прямим обов`язком під час відбуття покарання та не свідчить про виконання мети призначеного покарання та безумовне виправлення засудженого.

За таких обставин, висновки суду про те, що ОСОБА_7 стала на шлях виправлення є передчасними та такими, що не відповідають фактичним обставинам цього провадження.

Згідно з ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, крім іншого, є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що поведінка засудженої під час відбування покарання не є зразковою та не свідчить про становлення її на шлях виправлення, а тому відсутні підстави для задоволення подання про звільнення ОСОБА_7 від подальшого відбування покарання на підставі ст. 81 КК України.

Отже, вимоги апеляційної скарги прокурора є такими, що підлягають задоволенню, а ухвала суду скасуванню, з постановленям нової, якою у задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення засудженої слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 07 травня 2024 року про умовно-дострокове звільнення засудженої ОСОБА_11 від відбування покарання, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні подання ДУ Кам`янська виправна колонія №34.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді

ОСОБА_2 ОСОБА_12 ОСОБА_4