УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , яке погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001579 від 20.04.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, що вилучене згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину у період часу з 16 год. 23 хв. по 16 год. 43 хв за адресою: АДРЕСА_1 в рамках кримінального провадження № 0001579 від 20.04.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, а саме на: мобільний телефон марки «Apple iPhone 13» моделі МNGK3ZDIA, номер НОМЕР_1 , IMEI 1 : НОМЕР_2 , об`єм пам`яті 128 GB зеленого кольору, медична маска білого кольору, окуляри з вставками жовтого кольору, кросівки чорного кольору з білою підошвою, павербанк марки «Xiaomi» чорного кольору, провідні навушники білого кольору.

В обґрунтування клопотання вказано, що 20.04.2024 до Шевченківського УП ГУНП у м. Києві надійшла заява, що 20.04.2024 за адресою м. Київ, вул. Довнара Запольського, 16-А у приміщенні ТОВ « НОВА ПОШТА » гр. ОСОБА_5 відкрито заволодів посилкою вартістю 141 500 грн.

Так, 20.04.2024 року у період часу з 16 год. 23 хв. по 16 год. 43 хв. затримано в порядку 208 КПК України ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

20.04.2024 згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину у період часу з період часу з 16 год. 23 хв. по 16 год. 43 хв за адресою: АДРЕСА_1 виявлено та вилучено наступні речі: мобільний телефон марки «Apple iPhone 13» моделі МNGK3ZDIA, номер НОМЕР_1 , IMEI 1 : НОМЕР_2 , об`єм пам`яті 128 GB зеленого кольору; медична маска білого кольору, окуляри з вставками жовтого кольору; кросівки чорного кольору з білою підошвою; павербанк марки «Xiaomi» чорного кольору; провідні навушники білого кольору.

21.04.2024, на підставі ч. 1 ст. 98 КПК України, слідчим СВ Шевченківського управління поліції ГУ НП у м. Києві винесено постанову про визнання речовим доказом.

Посилаючись на встановлені в ході досудового розслідування обставини, з метою забезпечення збереження речових доказів, які мають суттєве доказове значення у кримінальному провадженні, слідчий просив накласти на вилучене в ході проведення огляду майно.

Слідчий у судове засідання не з`явився, надійшла заява про розгляд клопотання без його участі.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є арешт майна.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема і арешту майна, можливе за таких умов: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням (ч. 3 ст. 132 КПК України).

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні Шевченківського УП ГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження № 0001579 від 20.04.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

20.04.2024 згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину у період часу з період часу з 16 год. 23 хв. по 16 год. 43 хв за адресою: АДРЕСА_1 виявлено та вилучено наступні речі: мобільний телефон марки «Apple iPhone 13» моделі МNGK3ZDIA, номер НОМЕР_1 , IMEI 1 : НОМЕР_2 , об`єм пам`яті 128 GB зеленого кольору; медична маска білого кольору, окуляри з вставками жовтого кольору; кросівки чорного кольору з білою підошвою; павербанк марки «Xiaomi» чорного кольору; провідні навушники білого кольору.

21.04.2024 слідчим СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві винесено постанову про визнання зазначеного майна речовим доказом у кримінальному провадженні № 0001579 від 20.04.2024.

Частиною 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, в силу ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, майно, яке за обґрунтованої підозри органу досудового розслідування має одну або декілька ознак, наведених у ст. 98 КПК України, може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого, яке відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України приймається у формі постанови.

З огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, повинно арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

З урахуванням викладеного, арешт майна з огляду на положення, передбачені п.1 ч. 2 та ч. 3 ст. 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Так, слідчим суддею з матеріалів клопотання встановлено, що вказане майно може бути використано як доказ у кримінальному провадженні, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а накладення арешту на вказане майно є необхідним з метою забезпечення збереження речових доказів.

Як постанова слідчого про визнання вилученого майна речовим доказом так і клопотання про арешт майна, з посиланням на встановлені у кримінальному провадженні фактичні обставини кримінального правопорушення, містять відповідні мотиви та підстави на обґрунтування висновку про відповідність такого майна ознакам речових доказів, визначеним ст. 98 КПК України, зокрема посилання на те, що вилучене майно може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, слідчим суддею не встановлено.

Керуючись ст. ст. 98, 100, 131, 132, 170-173, 175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на майно, що вилучене згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину у період часу з 16 год. 23 хв. по 16 год. 43 хв за адресою: АДРЕСА_1 в рамках кримінального провадження № 0001579 від 20.04.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, а саме на:

- мобільний телефон марки «Apple iPhone 13» моделі МNGK3ZDIA, номер НОМЕР_1 , IMEI 1 : НОМЕР_2 , об`єм пам`яті 128 GB зеленого кольору,

- медична маска білого кольору,

- окуляри з вставками жовтого кольору,

- кросівки чорного кольору з білою підошвою ,

- павербанк марки «Xiaomi» чорного кольору ,

- провідні навушники білого кольору.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1