Справа № 357/3777/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2024 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши в м. Біла Церква, у відкритому підготовчому засіданні, угоду про визнання винуватості, яка укладена 27 березня 2024 року між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника - адвоката ОСОБА_5 , за згодою представника потерпілого ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні № 0000208, яке внесене до ЄРДР 17 січня 2024 року стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква, Київська область, громадянина України, неодруженого, з базовою середньою освітою, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше, в силу ст. 89 КК України, не судимого,

за ознаками кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України (далі - угода про визнання винуватості),

учасники кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор - ОСОБА_3 ,

потерпілий - ТОВ «ВИГІДНА ПОКУПКА»,

представник потерпілого - ОСОБА_6 ,

обвинувачений - ОСОБА_4 ,

захисник - адвокат ОСОБА_5 , установив таке.

Формулювання обвинувачення та статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, яка передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачувалася особа.

ОСОБА_4 обвинувачувався у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану, за таких фактичних обставин.

Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» на території України ведено воєнний стан із 05 год 30 хв 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, та після його затвердження Законом України № 2102-IX від 24 лютого 2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» цей Указ набрав чинності, у зв`язку з чим в Україні відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» та ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» розпочався воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє до теперішнього часу.

Однак, встановлено, що 12 січня 2024 року близько 11 години 40 хвилин ОСОБА_4 , перебував у приміщенні торгівельної зали магазину «Аврора», що належить ТОВ «ВИГІДНА ПОКУПКА», що за адресою: АДРЕСА_3 , та в цей час у останнього виник протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій протиправний умисел ОСОБА_4 , перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, діючи умисно, таємно від оточуючих, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу зі стелажу магазину викрав бездротові навушники марки «Wireles» моделі TWS-5 арт.64660 в кількості 2 шт., вартістю 372 гривні 00 копійок за одну одиницю, навушники вакуумні з гарнітур марки «HAVIT» моделі «HV-EЗ» в кількості 1 шт., вартістю 119 гривень 67 копійок, які сховав до куртки, в яку був одягнений та не маючи наміру на оплатувказаного товару вийшов із приміщення магазину не розрахувавшись за вказаний товар.

Після цього, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ТОВ «ВИГІДНА ПОКУПКА» майнової шкоди на суму 863 гривні 67 копійок.

ОСОБА_4 обвинувачувався у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, за таких фактичних обставин.

12 січня 2024 року близько 15 години 50 хвилин ОСОБА_4 , перебував у приміщенні торгівельної зали магазину «Аврора», що належить ТОВ «ВИГІДНА ПОКУПКА», що за адресою: АДРЕСА_3 , та в цей час у останнього виник протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій протиправний умисел ОСОБА_4 , перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, діючи умисно, повторно, таємно від оточуючих, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу зі стелажу магазину викрав бездротові навушники марки «Wireles» моделі TWS-5 арт.64660 в кількості 2 шт., вартістю 372 гривні 00 копійок за одну одиницю, які сховав до куртки, в яку був одягнений та не маючи наміру на оплатувказаного товару вийшов із приміщення магазину не розрахувавшись за вказаний товар.

Після цього, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ТОВ «ВИГІДНА ПОКУПКА» майнової шкоди на суму 744 гривні 00 копійок.

Відомості про укладену угоду, її реквізити, зміст та визначена міра покарання.

Згідно з угодою про визнання винуватості, сторони повністю погодилися з формулюванням фактичних обставин кримінальних правопорушень та їх правовою кваліфікацією за ч. 4 ст. 185 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень і зобов`язався беззастережно визнати винуватість в обсязі обвинувачення в судовому засіданні.

Сторони погодились на призначення ОСОБА_4 покарання, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, а також на звільнення ОСОБА_4 , на підставі ст. 75 КК України, з випробуванням з іспитовим строком, з покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

Мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам цього Кодексу та закону і ухваленні вироку, та положення закону, якими він керувався.

Згідно із п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України є тяжким злочином.

Відповідно до абз. 5 ч. 4 ст. 469 КПК України, потерпілі надали прокурору згоду на укладення угоди про визнання винуватості.

Отже, у кримінальному провадженні № 0000208, яке внесене до ЄРДР 17 січня 2024 року стосовно: ОСОБА_4 , за ознаками кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, може бути укладена угода про визнання винуватості.

Суд вважає, що угода про визнання винуватості містить усі необхідні відомості, які передбачені ст. 472 КПК України.

Суд переконався, що її укладення є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, наслідком обіцянок тощо та обвинуваченому роз`яснені наслідки укладення та затвердження угод, передбачені ст. 473 КПК України.

У судовому засіданні, ОСОБА_4 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а також засвідчив, що він цілком розуміє що: має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують; характер обвинувачення; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд зазначає, що угода про визнання винуватості, відповідає вимогам КПК України та закону, адже дії ОСОБА_4 кваліфіковані правильно за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, а також як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно та в умовах воєнного стану.

Погоджене у ній покарання відповідає вимогам Загальної та Особливої частин КК України, з огляду на ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, обставини, які пом`якшують покарання, а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відсутність обставин, які обтяжують покарання, дані про його особу, зазначені у вступній частині вироку, а також враховуючи те, що шкода потерпілому відшкодована, ОСОБА_4 перебуває на обліку військовозобов`язаних в ІНФОРМАЦІЯ_2 , у лікаря-психіатра на обліку не перебував, звертався за медичною допомогою до лікаря-нарколога з приводу вживання опіоїдів зі шкідливими наслідками в 2016 році.

Судом встановлено, що угода про визнання винуватості, відповідає інтересам суспільства, які полягають в забезпеченні швидшого судового провадження, викритті більшої кількості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень.

Суд вважає, що її умови не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Обвинувачений ОСОБА_4 виконав взяті на себе зобов`язання, а саме повністю визнав свою винуватість.

Фактичних обставин, які свідчать про відсутність підстав для визнання винуватості, судом не установлено.

Отже, суд вважає, що наявні умови для її затвердження.

Відповідно до ч. 5 ст. 65 КК України, ??у випадку затвердження вироком угоди про примирення або про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Отже, суд призначає обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджене в угоді про визнання винуватості покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Відповідно до ч. 2 ст. 75 КК України, суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Отже, оскільки сторони угоди про визнання винуватості, узгодили обвинуваченому ОСОБА_4 звільнення від відбування покарання, суд вважає за можливе застосувати до нього положення ч. 2 ст. 75 КК України та, з огляду на установлені дані про його особу, відсутність претензій з боку потерпілого, встановити йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік та покласти на нього обов`язки, визначені в ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України, питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Згідно з постановою про залучення до матеріалів кримінального провадження матеріальних об`єктів та визнання їх документами від 11 лютого 2024 року, визнаний речовим доказом файл з назвою «1», файл з назвою «2», файл з назвою «3», які містяться на оптичному диску CD-R.

Відповідно до постанови про залучення до матеріалів кримінального провадження матеріальних об`єктів та визнання їх документами від 11 лютого 2024 року, визнаний речовим доказом файл з назвою «1», файл з назвою «2», файл з назвою «3», які містяться на оптичному диску CD-R.

Згідно з п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України, вказані речі необхідно залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього строку їх зберігання.

Відповідно до постанови про визнання предметів (документів) речовими доказами та їх приєднання до матеріалів кримінального провадження від 08 лютого 2024 року, визнана речовим доказом: коробка з-під бездротових навушників марки «Wireless», моделі «TWS-5», в якій маються навушники.

Вона повернута власнику, згідно з розпискою від 09 лютого 2024 року.

Відповідно до п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України, її необхідно залишити власнику.

Підстав, передбачених ч. 2 ст. 177 КПК України для застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу, судом не встановлено, оскільки у порядку ст. 331 КПК України, від прокурора клопотань про це не надходило.

Керуючись ст. 100, 177, 331, 368, 374, 392, 395, 475, 532 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

затвердити угоду про визнання винуватості, яка укладена 27 березня 2024 року між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника - адвоката ОСОБА_5 , за згодою представника потерпілого ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні № 0000208, яке внесене до ЄРДР 17 січня 2024 року стосовно: ОСОБА_4 , за ознаками кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Згідно із ч. 2 ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Установити ОСОБА_4 іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_4 , виконувати такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питання пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк обчислювати з 28 березня 2024 року.

Речові докази: файл з назвою «1», файл з назвою «2», файл з назвою «3», які містяться на оптичному диску CD-R, файл з назвою «1», файл з назвою «2», файл з назвою «3», які містяться на оптичному диску CD-R, - залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього строку їх зберігання; коробку з-під бездротових навушників марки «Wireless», моделі «TWS-5», в якій маються навушники, - вважати повернутою власнику.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду, через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області, протягом тридцяти днів з дня його оголошення, з обмеженнями передбаченими ст. 394, 424 КПК України.

Вирок набирає законної сили у порядку визначеному ст. 532 КПК України.

Копію вироку негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя

Білоцерківського міськрайонного суду ОСОБА_1

Київської області