Справа № 592/4582/24
Провадження № 1-кп/592/382/24
ВИРОК
22 березня 2024 року м. Суми
Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Осоївка, Краснопільського району, Сумської області, українки, громадянки України, з повною загальною середньою освітою, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 14.04.2021 за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ст. 69, ч. 1 ст. 70 ККУ до 150 годин громадських робіт (вирок набрав законної сили 17.05.2021),
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 Кримінального кодексу України,
Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним. Кваліфікація дій обвинуваченої судом (стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винною у вчиненні якого визнається обвинувачена. Встановлені судом обставини.
Вироком Ковпаківського районного суду міста Суми від 14.04.2021 ОСОБА_3 засуджена за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України із застосуванням ст.69, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді 150 годин громадських робіт. У подальшому вказаний вирок суду з розпорядження про його виконання спрямований до Зарічного районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Сумській області (у подальшому - Сумський MB філії ДУ «Центр пробації» в Сумській області), куди останній надійшов 20.05.2021.

З метою виконання вищевказаного судового рішення ОСОБА_3 11.08.2021 працівниками органу з питань пробації ознайомлено з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт, доведено про обов`язки засудженої під час відбування покарання у виді громадських робіт, а також роз`яснено, що вважається ухиленням від відбування вищевказаного виду покарання. Одночасно з цим, доведено наслідки ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, відповідно до ст. 40 КВК України, що стосовно особи, яка ухиляється, уповноважений орган з питань пробації надсилає до правоохоронних органів матеріали для відповідного реагування для вирішення питання про притягнення до кримінальної відповідальності за ст.389 КК України.

ОСОБА_3 видано направлення до ДП «Казка» КП «Сумикомунінвест» Сумської міської ради (м.Суми, просп. Шевченка, 27) відповідно до якого засуджена повинна приступити до відпрацювання 150 годин громадських робіт з 12.08.2021.

На адресу Зарічного РВ філії ДУ «Центр пробації» в Сумській області, надійшло повідомлення КП «Сумикомунінвест» СМР від 26.08.2021 у якому зазначено, що ОСОБА_3 для відпрацювання громадських робіт у вказаний у направленні строк до підприємства не з`явилася.

У подальшому для з`ясування причин неявки на відпрацювання, засуджена неодноразово викликалася до уповноваженого органу з питань пробації, щодо встановлення місця знаходження засудженої ОСОБА_3 неодноразово проводилися розшукові заходи. Засудженій неодноразово виносилися попередження про притягнення до кримінальної відповідальності (16.11.2022, 02.11.2023, 26.01.2024).

Після вжиття уповноваженим органом з питань пробації відповідних заходів, які передбачені ч. 2 ст. 40 КВК України, засуджена продовжила ухилятися від виконання вироку Ковпаківського районного суду м. Суми від 14.04.2021 та не приступила до відпрацювання громадських робіт з невідомих причин.

Враховуючи допущенні засудженою порушення порядку та умов відбування покарання у виді громадських робіт, Сумським MB філії ДУ «Центр пробації» в Сумській області до Сумського РУП ГУНП в Сумській області направлено подання щодо вирішення питання про притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності на підставі ч. 2 ст. 389 КК України.

12.01.2024 засуджена ОСОБА_3 прибула до дитячого парку «Казка» Комунального підприємства «Сумикомунінвест» Сумської міської ради (м. Суми, просп. Шевченка, 27), де була ознайомлена з технікою безпеки та графіком виходу на відпрацювання. 12.02.2024 засуджена відпрацювала чотири години громадських робіт.

У подальшому, з 13.02.2024 ОСОБА_3 не відпрацювала жодної години громадських робіт без поважних на те причин. Також ОСОБА_3 жодного разу не повідомляла про причини своєї не явки для відпрацювання громадських робіт. 21.02.2024 ОСОБА_3 винесено письмове попередження про притягнення до кримінальної відповідальності, однак, засуджена до виконання громадських робіт в котрий раз не приступила.

Попри вжиті заходи та винесені попередження про притягнення до кримінальної відповідальності (16.11.2022, 02.11.2023, 26.01.2024, 21.02.2024) засудженою ОСОБА_3 відпрацьовано лише 4 години, із призначених вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 14.04.2021 150 годин громадських робіт.

Такі дії засудженої ОСОБА_3 являють собою невиконання обов`язку (бездіяльність) щодо відбування покарання, у відповідності до ч. 3 ст. 40 КВК України.

Таким чином, засуджена ОСОБА_3 будучи належним чином ознайомлена з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт, обов`язками засудженої особи, а також будучи неодноразово письмово попередженою про наслідки ухилення від відбування цього виду покарання, зокрема з можливістю бути притягнутим за такі дії до кримінальної відповідальності, діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи необхідність відбування призначеного їй вироком суду покарання у виді громадських робіт, при цьому маючи реальну можливість його відбувати, з метою ухилення від відбування покарання не відпрацювала 146 годин із призначених 150 годин громадських робіт згідно вироку Ковпаківського районного суду м. Суми від 14.04.2021.

Вищезазначені обставини, які встановлені органом досудового розслідування, у відповідності до ч. 2 ст. 382 КПК України, судом не досліджувались з огляду на те, що такі обставини не оспорюються учасниками судового провадження.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про розгляд обвинувального акта у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Підозрювана ОСОБА_3 в присутності захисника ОСОБА_4 , надала письмову заяву від 20.03.2024, відповідно до якої беззаперечно визнала свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, згідна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами та розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні за відсутності учасників судового провадження, ознайомлена з обмеженнями права апеляційного оскарження вироку, передбаченими ч. 2 ст. 302 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Згідно з ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.4 ст.107 КПК України не здійснювалось.

Дослідивши обвинувальний акт і додані до нього матеріали, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_3 у скоєнні інкримінованого кримінального проступку повністю доведена.

Оскільки суд не визнав необхідним викликати в судове засідання учасників кримінального провадження, тому є підстави для ухвалення вироку у порядку спрощеного провадження.

Дії обвинуваченої суд кваліфікує за ч. 2 ст. 389 КК України, як ухилення від відбуття покарання у виді громадських робіт.

Мотиви призначення покарання. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні обвинуваченій ОСОБА_3 покарання, суд на підставі ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 не встановлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України - кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Відповідно до ст. 12 КК України обвинувачена вчинила кримінальний проступок.

У пункті 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено про те, що досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї, його матеріальний стан, тощо.

Вивченням даних про особу ОСОБА_3 встановлено, що вона не працює, на обліку в лікаря нарколога не перебуває, перебуває під динамічним спостереженням у лікаря психіатра (згідно Висновку судово-психіатричного експерта № 212 від 15.03.2024 ОСОБА_3 виявляє ознаки F60.8, на момент скоєння кримінального проступку не виявляла ознак будь-якого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, могла усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом на теперішній час застосування до неї примусових заходів медичного характеру не потребує), є особою, яка не має інвалідності, не досягла пенсійного віку, не є військовослужбовцем строкової служби, за місцем проживання та місцем відбування покарання характеризується негативно, притягувалася до адміністративної відповідальності.

При обранні виду та міри покарання для ОСОБА_3 суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченої та запобіганню вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій покарання в межах санкції ч. 2 ст. 389 КК України у виді обмеження волі. Таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України одному дню обмеження волі відповідають вісім годин громадських робіт.

Відтак, до призначеного судом ОСОБА_3 покарання за даним вироком слід частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 14.04.2021.

Суд вважає, що таке покарання відповідатиме тяжкості правопорушення та не буде становити особистий надмірний тягар для обвинуваченої та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства вимогам захисту основоположних прав особи. На думку суду, призначення покарання обвинуваченій забезпечить виконання завдань кримінального судочинства та слугуватиме цілям його застосування, встановленим ст. 2 КПК України.

Мотиви ухвалення інших рішень.

Цивільний позов відсутній.

Речові докази відсутні.

Процесуальні витрати відсутні.

Під час досудового розслідування запобіжний захід відносно ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні не обирався. За результатами судового розгляду кримінального провадження підстав для обрання обвинуваченій запобіжного заходу суд також не вбачає.

Керуючись ст. ст. 302, 368, 374, 381, 382 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 2 статті 389 Кримінального кодексу України та призначити їй покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст.71, 72 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 14.04.2021 та остаточно призначити покарання ОСОБА_3 у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 1 (один) день.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід до ОСОБА_3 не обирати.

Відповідно до частини 4 статті 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання його копії, з урахуванням особливостей, передбачених частини 1 статті 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статей 381, 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1