печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві у залі суду судове провадження за клопотанням прокурора другого відділу другого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу застосованого до підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000386 від 15.06.2022 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:

23.08.2023 прокурор другого відділу другого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про зміну запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000386 від 15.06.2022.

Клопотання обґрунтовує тим, що Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000386 від 15.06.2022, внесеного до ЄРДР за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 396, ч. 3 ст. 365, ч. 1 ст. 384, ч. 1 ст. 369, ч. 3 ст. 368, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 263 КК України.

Процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Офісу Генерального прокурора.

Під час досудового слідства 28.02.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 187 та ч. 4 ст. 189 КК України, а саме у незаконному позбавленні волі двох осіб, здійсненому за попередньою змовою групою осіб, нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному з насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, та з погрозою застосування такого насильства (розбій), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло, скоєному в умовах воєнного стану, та у вимозі передання чужого майна з погрозою насильства над потерпілими, обмеження прав, свобод або законних інтересів цих осіб (вимагання), вчиненій за попередньою змовою групою осіб, поєднаній із погрозою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, скоєнних в умовах воєнного стану.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 189 КК України підтверджується такими зібраними під час досудового розслідування доказами: протоколом допиту ОСОБА_6 від 17.06.2022; протоколом допиту ОСОБА_7 від 17.06.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 30.06.2022; протоколом огляду банківського терміналу від 29.06.2022; протоколом огляду місця вчинення кримінальних правопорушень стосовно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ; протоколом огляду місця події від 29.06.2022; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю ОСОБА_7 від 29.06.2022; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю ОСОБА_6 від 29.06.2022; листом ДОАЗОР НП України, щодо надання інформації про результати фіксації дзвінка ОСОБА_6 на лінію «102»; протоколом огляду DVD-R-диску аудіозапису фіксації дзвінка ОСОБА_6 на лінію «102»; протоколом проведення негласних слідчих (розшукових) дій у вигляді зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж стосовно ОСОБА_9 від 18.11.2022; протоколом огляду DVD-R-диску з інформацією про місцеперебування та абонентських з`єднаннь мобільних телефонів ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_5 , ОСОБА_13 та інших під час вчинення кримінальних правопорушень; протоколом проведення негласних слідчих (розшукових) дій у вигляді зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж стосовно ОСОБА_7 від 14.10.2022; протоколом проведення негласних слідчих (розшукових) дій у вигляді зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, стосовно ОСОБА_10 від 19.10.2022; протоколом проведення негласних слідчих (розшукових) дій у вигляді зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, стосовно Особа 1 (досудове розслідування стосовно якої здійснюється в окремому провадженні) від 14.10.2022; протоколами проведення негласних слідчих (розшукових) дій у вигляді зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, стосовно ОСОБА_6 від 29.09.2022; протоколом обшуку місця проживання ОСОБА_11 від 28.02.2023, під час якого виявлено та вилучено речі, які належать потерпілому ОСОБА_7 ; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_9 від 28.02.2023; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_10 від 28.02.2023; іншими матеріалами кримінального провадження окремо та в їх сукупності.

Так, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13.03.2023, постановленою у справі № 757/8714/23-к до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. Строк цілодобового домашнього арешту визначено до 28.04.2023.

В подальшому ухвалами Печерського районного суду м. Києва від 28.04.2023, 25.05.2023, 24.07.2023 стосовно ОСОБА_5 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та строк дії обов`язків, покладених на нього, до 28.08.2023.

Строк досудового слідства у даному кримінальному провадженні, відповідно до ухвали Печерського районного суду м. Києва від 21.08.2023, продовжено до дванадцяти місяців, тобто до 28.02.2024.

Прокурор вказує, що з метою забезпечення неухильного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних прав та обов`язків, виникла необхідність у зверненні до суду із даним клопотанням.

Метою продовження застосованого до підозрюваному запобіжного заходу є забезпечення його належної процесуальної поведінки та існування на даний час відповідних ризиків передбачених п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи характер вчинених підозрюваним злочинів та тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у їх вчиненні, є всі підстави вважати, що підозрюваний може полишити місце свого постійного проживання та виїхати з території України, де буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконними засобами через залякування впливати на свідків у кримінальному провадженні, які володіють інформацією щодо обставин вчинення ним зазначених злочинів, а також знищити, сховати або спотворити будь-які із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інші злочини, з метою запобігання вказаним ризикам, об`єктивно необхідним є застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Таким чином, на цей час вказані ризики не зменшилися, є реальними, стійкими, триваючими та виправдовують продовження строку дії вказаного запобіжного заходу застосованого до підозрюваного, а особлива складність провадження не дозволяє завершити досудове розслідування у коротший строк.

Обставинами, які перешкоджали завершити досудове розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про продовження строку дії запобіжного заходу є виняткова складність кримінального провадження, велика кількість підозрюваних і кримінальних правопорушень, тривалість процедури скасування грифів секретності, необхідність призначення судових експертиз, неприбуття свідків для допиту за викликом слідчого, відсутність даних про місце їх перебування, а також тривалість процедури одержання тимчасового доступу до інформації, яка містить охоронювану законом таємницю.

Крім того, до вчинення зазначених кримінальних правопорушень можуть бути причетні інші працівники правоохоронних органів, і ця обставина має бути ретельно досліджена під час кримінального провадження, що також ускладнює розслідування та перешкоджає його завершенню до закінчення дії попередньої ухвали про продовження запобіжного заходу, ураховуючи специфіку збирання доказів про можливе вчинення кримінальних правопорушень працівниками правоохоронних органів.

Відтак, прокурор просить суд змінити запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на особисте зобов`язання, оскільки положеннями ч. 6 ст. 181 КПК України унормовано, що сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Підозрюваний та його захисник заперечували, щодо задоволення клопотання, вказавши що відпала необхідність у застосуванні будь якого з запобіжних заходів.

Вивчивши клопотання, заслухавши позицію учасників розгляду, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно зі ст. 200 КПК України, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання.

У відповідності до ч. 2 ст. 200 КПК України: у клопотанні про зміну запобіжного заходу обов`язково зазначаються обставини, які: 1) виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу; 2) існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати.

Частиною шостою статті 181 КПК України передбачено, сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

За вказаної підстави сторона обвинувачення просить змінити запобіжний захід на особисте зобов`язання.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 178 КПК України, при обранні чи зміні запобіжного заходу слідчий суддя, окрім наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя зазначає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, підтверджується доводами прокурора з урахуванням того, що вони були предметом перевірки слідчих суддів при застосуванні запобіжного заходу, продовження строку його дії та, що також встановлено під час судового розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Аналіз представлених доказів об`єктивно зв`язують підозрюваного, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення, що узгоджується з практикою ЄСПЛ (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року), а відтак слідчий суддя не приймає до уваги сторони захисту щодо необґрунтованості підозри.

Вирішуючи питання про зміну підозрюваному запобіжного заходу слідчий суддя враховує положення, які передбачені КПК, вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Між тим, статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Слідчий суддя при вирішенні даного клопотання сторони захисту приймає до уваги, що з урахуванням усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження упродовж досудового розслідування ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість.

Наряду з вказаним, стороною обвинувачення доведено, що на даний час перелік ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не зменшився і саме тому обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту стосовно підозрюваного ОСОБА_5 забезпечує виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків та надає можливість досягти органу досудового розслідування завдань, передбачених ст. 2 КПК України, а саме: захист особи від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування з тим, щоб кожний хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, водночас шестимісячний строк застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під домашнім арештом спливає 28.08.2023, а продовження строку його дії заборонено чинним кримінальним процесуальним кодексом.

З огляду на вищевикладене, у слідчого судді наявні правові підстави для зміни підозрюваному, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Питання доведеності вини підозрюваного у скоєнні інкримінованих злочинів і правильності кваліфікації його дій, з чим сторона захисту не погоджується, слідчим суддею під час розгляду зазначеного клопотання не вирішувалися, оскільки це є предметом дослідження досудового розслідування і судового розгляду справи по суті.

Керуючись ст.ст. 9, 182, 183, 200, 376 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Змінити запобіжний захід, застосований до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком до 21.10.2023 включно.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 виконувати процесуальні обов`язки, визначені частиною п`ятою ст. 194 КПК України, а саме:

- не відлучатись із населеного пункту, де він проживає (м. Дніпро) без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- утримуватись від спілкування із свідками, потерпілими та підозрюваними у вказаному кримінальному провадженні, визначених слідчим та/або прокурором.

Обов`язок контролю за виконанням ухвали слідчого судді покладається на слідчого у кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1