Харківський районний суд Харківської області
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2024 року

смт. Покотилівка Харківської області

Справа № 635/826/24

Провадження № 1-кп/635/550/2024

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000094 від 10 листопада 2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Привітне Сакського району Кримської області, громадянки України, маючу вищу освіту, не працюючої, одруженої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 111-1 Кримінального Кодексу України,

УСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнане судом доведеним

Згідно з Конституцією України, Україна є суверенною та незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною та недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаагськими конвенціями 1907 року, IV Женевськими конвенціями 1949 року, а також усупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї, Договору про дружбу, співробітництво та партнерство між Україною та Російською Федерацією 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами є окупацією частини території суверенної держави та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

24.02.2022 на виконання вищевказаного злочинного наказу військовослужбовці Збройних Сил РФ, шляхом збройної агресії, із загрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглися на територію України через державні кордони України в Автономній Республіці Крим, Харківській, Донецькій, Луганській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та вчинили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, що мають важливе народногосподарське або оборонне значення, та вчинили окупацію частин зазначеної території, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України з порушенням порядку, встановленого Конституцією України, яка триває до теперішнього часу та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

24 лютого 2022 року Указом Президента України Володимира Зеленського № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки та оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» запроваджено воєнний стан на всій території України.

В ході дізнання встановлено, що після початку збройної агресії Російської Федерації проти України, протягом кінця березня-квітня 2022 року, в денний час доби, більш точної дати та часу в ході проведення досудового розслідування встановити не надалось можливим, громадянка України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , де військовослужбовці рф привозили та роздавали гуманітарну допомогу місцевим мешканцям с. Липці, де у ОСОБА_5 виник раптовий, злочинний умисел, направлений на здійснення публічних закликів до підтримки дій та рішень держави агресора та публічне заперечення здійснення збройної агресії проти України.

Також, ОСОБА_5 знаходячись за вищевказаною адресою, на виконання свого раптового, злочинного умислу з метою схиляння своїх односельців до власної позиції, неодноразово публічно, усно висловлювалася в підтримку дій та рішень держави агресора Російської Федерації, усно та ініціативно схвалювала та закликала підтримувати збройну агресію Російської Федерації проти України. Крім цього, ОСОБА_5 неодноразово закликала та агітувала своїх співрозмовників до співпраці з державою-агресором РФ та її окупаційними військами, а саме наступними фразами: «російська федерація не обстрілює місто та село, мирних мешканців, все це роблять самі українці, щоб картинку зробити красиву», закликала «товаришувати та допомагати військовим РФ» умисно, протиправно, здійснювала публічні заклики до підтримки рішень та дій держави-агресора, шляхом розповсюдження закликів спрямованих на заперечення здійснення збройної агресії проти України та до підтримки рішень та дій держави-агресора.

Дії обвинуваченої ОСОБА_5 кваліфікуються за частиною 1 статті 111-1 КК України, як публічне заперечення громадянином України здійснення збройної агресії проти України та публічні заклики громадянина України до підтримки рішень та дій держави-агресора.

Таким чином, судом встановлені обставини вчиненого даного кримінального правопорушення(проступку), які підтверджують обставини, встановлені органом досудового розслідування.

Позиція сторонін кримінального провадження

Прокурор зазначив, що у судовому засіданні достеменно встановлено, що протиправне діяння вчинено обвинуваченим, тому просить суд враховуючи повне визнання ОСОБА_5 своєї вини, щиросердного каяття, відсутності обтяжуючих обставин призначити покарання за частиною 1 статті 111-1 КК України у виді позбавлення права обіймати певні посади в органах місцевого самоврядування строком на 11 років.

Обвинувачена ОСОБА_5 та її захисник адвокат ОСОБА_4 зазначили, що обвинувачена повністю визнає свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні та щиро розкаюється. Просили призначити покарання за частиною 1 статті 111-1 КК України у виді позбавлення права обіймати певні посади в органах державної влади та органах місцевого самоврядування строком на 10 років.

Обвинувачена повністю підтримала позицію свого захисника.

Щодо доказів на підтвердження встановлених судом обставин та мотиви суду

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у пред`явленому їй обвинуваченні за частиною 1 статті 111-1 КК України визнала повністю, щиро розкаялася у скоєному, погодилася з кваліфікацією вчиненого нею діяння та пояснила, що приблизно

починаючи з кінця березня-квітня 2022 року, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , де військовослужбовці рф привозили та роздавали гуманітарну допомогу місцевим мешканцям с. Липці, неодноразово здійснювала публічні заклики серед своїх односельців до підтримки дій та рішень держави агресора та публічне заперечувала щодо здійснення збройної агресії проти України. Закликала та агітувала своїх співрозмовників до співпраці з державою-агресором РФ та її окупаційними військами, наступними фразами, які зазначені були в обвинувальному акті, а саме: «російська федерація не обстрілює місто та село, мирних мешканців, все це роблять самі українці, щоб картинку зробити красиву», закликала «товаришувати та допомагати військовим РФ» .

Обвинувачена ОСОБА_5 підтвердила усі обставини, викладені в обвинувальному акті.

Показання обвинуваченої є послідовними, логічними, не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності її позиції.

Дії обвинуваченої ОСОБА_5 суд кваліфікує за частиною 1 статті 111-1 КК України, як публічне заперечення громадянином України здійснення збройної агресії проти України та публічні заклики громадянина України до підтримки рішень та дій держави-агресора.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 в повному обсязі визнала свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною 1 статті 111-1 КК України при обставинах, викладених у обвинувальному акті. Суд бере до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини справи. Судом встановлено, що учасники судового провадження, у тому числі обвинувачена правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції. При цьому суд роз`яснив обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження положення частини 3 статті 349 КПК України про те, що у такому випадку будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку. У суду не виникло сумнівів у добровільності позицій сторін.

Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому частиною 3 статті 349 КПК України, пересвідчившись в добровільності позиції обвинуваченого, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Ураховуючи викладене, суд, допитавши обвинувачену, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченої ОСОБА_5 та стосуються процесуальних питань, дійшов висновку, щодо доведеності винуватості поза розумним сумнівом у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 111-1 КК України.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання та мотиви призначення покарання

Відповідно до вимог статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу винного, обставини, що впливають на покарання, ставлення винної особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та наділяють суд правом вибору щодо розміру призначеного покарання, завданням якого є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки вищезазначених обставин, що впливають на покарання, а її реалізація становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість виправлення засудженого.

Обставинами, які відповідно до статті 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття обвинуваченої.

Обставин, які відповідно до статті 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановлено.

Вивченням даних про обвинувачену особу встановлено, що вона раніше не судима, має вищу освіту, заміжня, малолітніх дітей на утриманні не має, не працює, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, за місцем мешкання з зарекомендувала себе з посередньої сторони. Участь у благоустрою вулиці та села не приймала, з сусідами в конфлікти не вступає, будь-які компроментуючі матеріали відсутні.

При призначенні покарання обвинуваченої ОСОБА_5 суд, керуючись вимогами статті 65 КК України, та враховуючи положення Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» поряд з наведеними вище даними про її особу, враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, яке відповідно до статті 12 КК України, відноситься до проступку, конкретні обставини справи, ставлення обвинуваченої до вчиненого та мотив вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченої, яка має вищу освіту, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, раніше не судима, вину визнала повністю, щиро розкаялася в скоєному та вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження нових кримінальних правопорушень призначити покарання у мінімальному розмірі в межах санкції статтій закону у виді позбавлення права обіймати певні посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування чи органах, що надають публічні послуги строком.

Підстави для застосування судом статті 69 КК України або статті 75 КК України відсутні.

Щодо вирішення процесуальних питань

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта по проведенню судової експертизи - відсутні.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого у даному кримінальному провадженні не обирався.

На підставі частини 15 статті 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану, після складання та підписання повного тексту вироку суд користується своїм правом обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 100, 349, 369, 370, 373, 374,394, 395, 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 111-1 КК України та призначити покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування чи органах, що надають публічні послуги строком на 10 (десять) років.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його оголошення.

Відповідно до частини 2 статті 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого частиною 2 статті 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На підставі частини 15 статті 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану, повний текст вироку вручити учасникам судового провадження в день його проголошення.

Учасникам судового провадження, які не були присутні при проголошенні резолютивної частини вироку, направити копію повного тексту вироку не пізніше наступного дня після ухвалення вироку (частина 7 статті 376 КПК України).

Суддя ОСОБА_6