Справа № 165/1407/23 Провадження №11-кп/802/241/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю

секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000273 від 07 квітня 2023 року, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні - начальника Нововолинського відділу Володимирської окружної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Нововолинського міського суду Волинської області від 11 грудня 2023 року про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Даним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Нововолинська Волинської області, українець, громадянин України, освіта базова вища, не одружений, працює верстатником у ТОВ "ВМК-Україна", інвалідом І-ІІ групи не являється, не судимий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.336 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання, якщо протягом одного року не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання чи роботи, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Початок іспитового строку обчислювати ОСОБА_7 з часу проголошення вироку, тобто з 11.12.2023 року.

Речовий доказ - розписку про отримання 20.03.2023 року о 12 годині 45 хвилин бойової повістки ОСОБА_7 , яка знаходиться у матеріалах кримінального провадження - залишено у матеріалах кримінального провадження.

Згідно вироку суду, ОСОБА_7 , перебуваючи з 09.06.1993 року по 28.04.2023 року (час складання обвинувального акту) на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_6) як військовозобов`язаний, будучи визнаним військово-лікарською комісією придатним до проходження військової служби, не маючи правових підстав на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, о 12 годині 45 хвилин 20.03.2023 року особисто отримав повістку про необхідність прибуття на 14 годину 00 хвилин 24.03.2023 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 , що за адресою: АДРЕСА_2 для відправки і подальшого призову за мобілізацією в розпорядження командира військової частини в складі команди НОМЕР_1 , для проходження військової служби під час мобілізації, оголошеної Указом Президента України № 65/2022 від 24.02.2022 року "Про загальну мобілізацію". Проте, ОСОБА_7 , всупереч вимогам ст.65 Конституції України, ст.22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", Указу Президента України №65/2022 від 24.02.2022 року "Про загальну мобілізацію", з метою ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно, будучи належним чином попередженим про необхідність прибуття, придатним за станом здоров`я для проходження військової служби та не маючи правових підстав на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, ухилився від призову за мобілізацією та не прибув на 14 годину 00 хвилин 24.03.2023 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 , що за адресою: АДРЕСА_2 , для відправлення у команді НОМЕР_1 до військової частини для проходження військової служби під час мобілізації (а.с.85-87).

В апеляційній скарзі прокурор вказує на те, що не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження та кваліфікації дій обвинуваченого, апеляційна скарга подається у зв`язку із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням судом Закону України Про кримінальну відповідальність, невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.

Просив вирок скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України, та призначити покарання у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі. У решті вирок залишити без зміни (а.с.90-96).

На адресу Волинського апеляційного суду 10.04.2024 року від обвинуваченого ОСОБА_7 та в його інтересах захисника ОСОБА_8 надійшло клопотання про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст.48 КК України, кримінальне провадження у даній справі просили закрити.

Вказують на те, що з відповіді ІНФОРМАЦІЯ_3 на адвокатський запит від 06.03.2024 року № 32, вбачається, що 03.01.2024 року військовозобов`язаного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , передано на спеціальний облік, як такого, що має право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період до 03.07.2024 року. Підставою для постановки на спеціальний облік ОСОБА_7 , що дає йому право на відстрочку, є наявність у його матері першої Б групи інвалідності довічно і потреба у постійному догляді.

Враховуючи вищевикладене обвинувачений ОСОБА_7 перестає бути суспільно небезпечною особою у зв`язку з неможливістю вчинення аналогічного правопорушення в майбутньому, що є підставою для звільнення останнього від кримінальної відповідальності за ст.48 КК України.

Просять вирок Нововолинського міського суду Волинської області від 11.12.2023 року щодо ОСОБА_7 скасувати. ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України, звільнити від кримінальної відповідальності на підставі ст.48 КК України, кримінальне провадження у даній справі закрити (а.с.113).

На адресу Волинського апеляційного суду 10.04.2024 року від прокурора у кримінальному провадженні - начальника Нововолинського відділу Володимирської окружної прокуратури ОСОБА_9 надійшли доповнення та зміни до апеляційної скарги.

Вказує на те, що подана апеляційна скарга підтримується, однак, на даний час, виникла необхідність внести до неї доповнення та зміни.

З поданого ОСОБА_7 клопотання про його звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст.48 КК України та закриття кримінального провадження щодо нього, а також долучених до нього документів, зокрема, інформації ІНФОРМАЦІЯ_4 від 13.03.2024 року, вбачається, що обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , передано на спеціальний військовий облік, як такого, що має право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період до 03.07.2024 року. Також, згідно довідки МСЕК № 344782 від 05.12.2023 року ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка являється матір`ю обвинуваченого, є інвалідом першої Б групи з 01.12.2023 року довічно та потребує постійного стороннього догляду.

Враховуючи, що ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно статті 12 КК України є нетяжким злочином, до кримінальної відповідальності раніше не притягався, під час проведення досудового розслідування активно сприяв встановленню всіх обставин вчинення кримінального правопорушення, в скоєному щиро розкаявся, негативно оцінює вчинок, здійснює постійний догляд за своєю матір`ю, що унеможливлює вчинення ним аналогічного кримінального правопорушення в майбутньому у зв`язку з наявністю права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, що свідчить про зміну обстановки через що обвинувачений перестав бути суспільно небезпечним, а тому наявні обґрунтовані підстави для задоволення клопотання обвинуваченого та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст.48 КК України, в зв`язку зі зміною обстановки та закриття кримінального провадження.

Просить клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст.48 КК України та закриття кримінального провадження задовольнити. Вирок Нововолинського міського суду Волинської області від 11.12.2023 року відносно ОСОБА_7 скасувати.Звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст.48 КК України у зв`язку із зміною обстановки (втрати особою суспільної небезпечності), кримінальне провадження щодо останнього закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України (а.с.122-124).

Заслухавши доповідача, який виклав суть вироку суду першої інстанції, повідомив ким та в якому обсязі він оскаржений, виклав основні доводи апеляційної скарги зі змінами та доповненнями а також клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 та в його інтересах захисника ОСОБА_8 про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст.48 КК України; думку прокурора, яка свою апеляційну скаргу зі змінами підтримала та просила задовольнити клопотання обвинуваченого; думку обвинуваченого та його захисника, які проти задоволення апеляційної скарги прокурора не заперечили та просили задовольнити їх клопотання; перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд дійшов до наступного висновку.

У відповідності з вимогами ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинне бути законним, обґрунтованим, вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Виходячи із завдань та загальних засад кримінального провадження, визначених у статтях 2, 7 КПК України, функція апеляційного суду полягає в об`єктивному, неупередженому перегляді вироків та ухвал суду першої інстанції, справедливому вирішенні поданих апеляційних скарг із додержанням усіх вимог чинного законодавства.

Згідно ч.1 ст.285 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Інститут звільнення від кримінальної відповідальності дозволяє не застосовувати жодну із форм реалізації кримінальної відповідальності до особи (осуд, покарання чи судимість).

Звільнення від кримінальної відповідальності згідно ст.48 КК України - це право, а не обов`язок суду. А застосування ст.48 КК України є виправданим лише тоді, коли суд дійде висновку, що виправлення особи яка вчинила кримінальне правопорушення, є можливим без фактичного застосування до неї заходів кримінально-правової репресії.

Відповідно до ст.48 КК України особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», судам слід мати на увазі, що в зазначеній статті передбачено дві самостійні підстави звільнення особи від кримінальної відповідальності - втрата суспільної небезпечності внаслідок зміни обстановки на час розслідування чи розгляду справи в суді або діянням, або особою, яка його вчинила. При цьому треба розрізняти зміну обстановки в широкому розумінні, тобто соціальних, економічних, політичних, духовних, міжнаціональних, воєнних, міжнародних, природних, організаційних, виробничих та інших процесів у масштабах країни, регіону, області, міста, району, підприємства, установи, організації, та у вузькому, - тобто об`єктивних (зовнішніх) умов життя, в яких перебувала особа на час вчинення кримінального правопорушення та які значною мірою позначались на її суспільній небезпечності. Для застосування ст.48 КК України, необхідно встановити, що після вчинення певного кримінального правопорушення обстановка змінилася таким чином, що вчинене діяння вже не є суспільно небезпечним. Особу можна визнати такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнала таких змін, що унеможливлюють вчинення нею нового кримінального правопорушення.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 15.04.2021 року у справі № 161/1390/19 (провадження № 51-5089км19) особу може бути визнано такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнали таких змін, що унеможливлюють вчинення цією особою нового злочину. Такі зміни умов життєдіяльності особи повинні носити позитивний характер, дієво впливати на її поведінку і з великою долею ймовірності свідчити про те, що ця особа не вчинятиме у майбутньому кримінально караних діянь. Такими змінами можуть визнаватись, наприклад: призов особи на військову службу, зміна постійного місця проживання і розірвання зв`язків із кримінальним оточенням, тяжка хвороба або нещасний випадок, унаслідок якого особа стала інвалідом, тощо.

У результаті таких змін у житті істотно змінюється морально-юридична оцінка особи, у зв`язку з чим втрачається доцільність застосування до неї заходів кримінально-правового впливу.

Збереження суспільної небезпечності вчиненого злочину на момент розгляду справи у суді не перешкоджає застосуванню ст.48 КК України у разі, коли у зв`язку із зміною обстановки особа, яка вчинила злочин, перестала бути суспільно небезпечною.

Аналогічна правова позиція міститься в постановах Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 26.03.2019 року у справі № 569/20/14-к, провадження № 51-2661км18 та від 04.02.2021 року у справі № 953/21593/19, провадження № 51-5619км20.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані зайняті постійним доглядом за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), які за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребують постійного догляду.

Як вбачається з долученої до клопотання відповіді начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_11 від 13.03.2024 року на адвокатський запит від 06.03.2024 року № 32, вбачається, що з 03.01.2024 року військовозобов`язаного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , передано на спеціальний облік, як такого, що має право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період станом на вказану вище дату до 03.07.2024 року (а.с.115).

Підставою для постановки на спеціальний облік обвинуваченого ОСОБА_7 , що дає йому право на відстрочку є наявність у його матері першої Б групи інвалідності довічно і потреби у постійному догляді, що підтверджується довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ № 344782 від 05.12.2023 року (а.с.116-117).

Враховуючи, що ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно статті 12 КК України є нетяжким кримінальним правопорушенням, до кримінальної відповідальності раніше не притягався, під час проведення досудового розслідування активно сприяв встановленню всіх обставин вчинення кримінального правопорушення, в скоєному щиро розкаявся, негативно оцінює вчинок, здійснює постійний догляд за своєю матір`ю, що унеможливлює вчинення ним аналогічного кримінального правопорушення в майбутньому у зв`язку з наявністю права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, що свідчить про зміну обстановки через що обвинувачений перестав бути суспільно небезпечним, а тому колегія суддів дійшла висновку, що вчинене обвинуваченим діяння втратило суспільну небезпечність.

У результаті таких змін, на думку колегії суддів апеляційного суду, втрачається доцільність застосування до обвинуваченого заходів кримінально-правового впливу.

Згідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Частинами 1 та 4 статті 286 КПК України передбачено, що звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно з ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає обґрунтованою апеляційну скаргу зі змінами та доповненнями прокурора та клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 та в його інтересах захисника ОСОБА_8 , оскільки наявні усі необхідні підстави для звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України, згідно ст.48 КК України. Відтак, вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню, а кримінальне провадження- закриттю.

Керуючись ст.ст.284, 376, 404, 405, 407, 409, 417, 418, 419, 424, 532 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні - начальника Нововолинського відділу Володимирської окружної прокуратури ОСОБА_9 та клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 та в його інтересах захисника ОСОБА_8 - задовольнити.

Вирок Нововолинського міського суду Волинської області від 11 грудня 2023 року про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України, скасувати.

Звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України, на підставі ст.48 КК України, у зв`язку зі зміною обстановки.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000273 від 07 квітня 2023 року, про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України, закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України,у зв`язку з його звільненням від кримінальної відповідальності.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді