справа № 208/2675/24
провадження № 1-в/208/128/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2024 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника ДУ

«Кам`янська виправна колонія № 34» ОСОБА_4 ,

засудженої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку дистанційного судового провадження в м. Кам`янське Дніпропетровської області подання Державної установи «Кам`янська виправна колонія №34» на засуджену:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше судиму:

- 02.10.2008 року Красноармійським міськрайонним судом Донецької області за ст. 296 ч.І, 75,76 КК України до 2 років обмеження волі з іспитовим строком 1 рік 6 місяців. Постановою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 06.05.2010 року звільнена від покарання по відбутті іспитового строку,

засуджену по теперішній справі: 12.04.2018 року Красноармійським міськрайонним судом Донецької області за ч.1 ст.115 КК України на строк 7 років позбавлення волі. У відповідності до ч.5 ст.72 КК України зарахувано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 18.05.2017 року по 19.05.2017 року включно, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі,

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, в порядку визначеному ст.81 КК України, -

встановив:

В провадження судді надійшло подання начальника Державної установи «Кам`янська виправна колонія №34» на засуджену ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, яка на час звернення із поданням відбула 3/4 частину призначеного строку покарання, непогашених у встановленому законом порядку стягнень не має, має 7 заохочень.

Заява подана в порядку статей 537-539 КПК України до суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09.04.2024 року призначено розгляд подання в режимі відеоконференції за місцем відбування покарання останнього.

Позиції сторін.

Представник ДУ «КВК № 34» просив суд задовольнити подання, оскільки засуджена довела своє виправлення, по прибутті до установи була працевлаштована до їдальні, де і працює по теперішній час. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи.

ОСОБА_5 підтримала подання, просила його задовольнити. Зазначила, що усвідомила свою провину, виправилася за час відбування покарання.

Прокурор не заперечував проти задоволення подання.

Обставини, встановлені судом.

Засуджена ОСОБА_5 , відбуває призначене за вироком Красноармійського міськрайонного суду Донецької області за ч.1 ст.115 КК України покарання у виді позбавлення волі строком 7 років позбавлення волі.

Початок строку: 20.12.2018 рік, кінець строку: 16.12.2025 рік.

На час розгляду подання, засуджена відбула 5 років 4 місяці призначеного покарання, не відбутий строк складає 1 рік 8 місяців.

Засуджена ОСОБА_5 Державною установою «Кам`янська виправна колонія №34» характеризується позитивно.

Соціально-корисну ініціативу у житті відділення проявляє, залучається у вільний від роботи час до робіт з благоустрою установи і прилеглих до неї територій, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених. Залучена та бере активну участь у програмах виховного впливу, тематичні заходи відвідує із зацікавленістю.

Оцінка ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як «низький», ризик ймовірної небезпеки для суспільства оцінюється як «низький».

За весь час перебування ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі стягнення відсутні, має 7 заохочень від 13.02.2020, 26.11.2020, 09.09.2021, 12.05.2022, 21.04.2023, 12.10.2023, та 25.01.2024 р. «за добросовісне ставлення до праці, виявлення ініціативи під час виконання наданої роботи».

Згідно до Висновку комісії Державної установи «Кам`янська виправна колонія (№34)», засуджена ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , власною поведінкою та ставленням до праці довела своє виправлення, тому заслуговує на застосування ст.81 КК України.

Мотиви та висновку суду

Відповідно до ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Пунктом 3 частини 3 ст.81 КК України визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, у разі заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавленням волі на певний строк, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.

Як слідує зі змісту кримінального закону, положення про те, що засуджений довів своє виправлення, означає, що його сумлінна поведінка і ставлення до праці свідчать про успішність процесу виправлення і можливості ефективного продовження його при умові застосування умовно-дострокового звільнення.

Передумовою застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання згідно з ч.1 ст.81 КК України є фактичне відбування особою певного виду покарання.

Разом з тим, підставами для такого звільнення є не лише фактичне відбуття засудженим певної частини покарання, а й доведення засудженим свого виправлення.

Доведення засудженим свого виправлення означає досягнення ним такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових злочинів. Виправлення засудженого має бути підтверджене його сумлінною поведінкою і ставленням до праці. При цьому сумлінна поведінка характеризується дотриманням режиму відбування покарання, виконанням покладених на засудженого законних обов`язків; виконанням законних вимог представників адміністрації органу, що виконує покарання; підвищенням загальноосвітнього і професійно-технічного навчання; поведінкою у побуті; стримуванням від порушень режиму відбування покарання, від порушень правил внутрішнього розпорядку, неухильним додержанням загальноприйнятих норм і правил поведінки; активною участю у суспільному житті і сумлінним виконанням громадських доручень у процесі відбування покарання; прагненням своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин тощо.

Ставлення до праці характеризується постійною свідомою участю у суспільній корисній праці; систематичним виконанням трудових обов`язків, виробничих завдань і дорученої роботи; відсутністю відмов від роботи, невиходів на роботу без поважних причин і порушень трудової дисципліни; відсутністю трудових порушень тощо.

Суд зазначає, що сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого.

Згідно до ст.6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Розглядаючи клопотання щодо застосування умовно-дострокового звільнення, та оцінюючи ступінь виправлення засудженої, суд враховує дані про її поведінку і ставленні до праці за весь час відбування покарання.

Згідно з пунктом 9 розділу І наказу Міністерства юстиції України від 04 листопада 2013 року за № 2300/5 зі змінами та доповненнями "Про організацію соціально-виховної та психологічної роботи із засудженими" (зі змінами та доповненнями, надалі Наказ № 2300/5) ступінь виправлення засуджених визначається з урахуванням оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення та стану реалізації індивідуальної програми соціально-виховної роботи із засудженим.

Кожні шість місяців здійснюється перегляд оцінки ризиків, під час якого враховуються отримані результати соціально-виховної роботи із засудженим за попередній період та інформація щодо факторів ризику засудженого. За результатами перегляду оцінки складається індивідуальна програма соціально-виховної роботи із засудженим на наступні шість місяців, яка може містити як нові цілі та заходи до них, так і передбачати продовження роботи над цілями, поставленими на попередньому етапі, та включати актуальні заходи на цей період.

З метою контролю результатів реалізації індивідуальних програм роботи із засудженими, фіксації соціально-виховних та психологічних заходів ведуться у кримінально-виконавчих установах - Щоденник індивідуальної роботи із засудженим.

Тобто, оцінка ступеню виправлення здійснюється за такими критеріями: дотримання вимог режиму відбування покарання; поведінка стосовно персоналу; поведінка стосовно інших засуджених; ставлення до виконання робіт із самообслуговування, благоустрою колонії; дотримання правил санітарії та гігієни; ставлення до участі в програмах диференційованого виховного впливу. В кінці відповідного Розділу Щоденника передбачається виставлення середнього балу та фіксації загальних зауважень.

Так, в основу оцінки ступеню виправлення засуджених покладається виконання ними обов`язків, передбачених ч.3 ст.107 КВК України. Серед важливих критеріїв вважається оцінка «ставлення до участі в програмах диференційованого виховного впливу», як засобу стимулювання правослухняної поведінки засуджених та елементу виховного впливу (ст.123 КВК України). Крім того, має враховуватись загальноосвітнє і професійно-технічне навчання засуджених (ч.2 ст.126 КВК України); участь засуджених у самодіяльних організаціях, його соціально корисна активність (ч.2 ст.127 КВК України).

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відбуває покарання за вчинення особливо тяжкого злочину, а саме за ч.1 ст.115 КК України.

Проте, сама тяжкість кримінального правопорушення в межах якого ОСОБА_5 була визнана винною та відбуває покарання, не може бути умовою для не застосування ст.81 КК України, з врахуванням того, що за час відбуття покарання, виходячи із характеристики засудженої слідує, що за місцем відбування покарання вона характеризується позитивно, має заохочення, не має стягнень, на заходи виховного впливу реагує добре, робить правильні висновки, до праці ставиться сумлінно.

На підставі зазначеного, суд вважає, що засуджена ОСОБА_5 довела своє виправлення, а тому до неї можливо застосувати ст.81 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ч.2 ст. 376 КПК України, ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Подання Державної установи «Кам`янська виправна колонія №34» на засуджену: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як засуджену за Вироком Красноармійського міськрайонного суду Донецької області за ч.1 ст.115 КК України, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, в порядку визначеному ст.81 КК України, - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від відбуття покарання призначеного Вироком Снігурівського районного суду Миколаївської області від 12.04.2018 року за ч.1 ст.115 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років, початок строку: 20.12.2018 рік, кінець строку: 16.12.2025 рік, умовно-достроково на невідбутий строк покарання 1 (один) рік 8 (вісім) місяців..

На ухвалу може бути подана апеляція протягом семи діб з дня її оголошення до Дніпровського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області.

Суддя ОСОБА_1