Номер провадження: 11-кп/813/1197/24
Справа № 496/284/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.05.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

представника Південного міжрегіонального управління

Міністерства юстиції (м. Одеса) ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відео-конференції, апеляційну скаргу представника Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ОСОБА_7 на ухвалу Біляївського райсуду Одеської обл. від 13.11.2023, якою було відмовлено в задоволенні клопотання про виконання на території України вироку суду Кишинеу (Буюкань) від 07.06.2019 стосовно ОСОБА_8

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Зазначеною ухвалою суду 1-ої інстанції було відмовлено в задоволенні клопотання представника Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ОСОБА_7 про виконання на території України вироку суду Кишинеу (Буюкань) від 07.06.2019, яким гр. України ОСОБА_8 засуджено за вчинення злочину, передбаченого п. «б» ч. 2 ст. 361 Кримінального кодексу Республіки Молдова (використання завідомо підробленого документу) до покарання у виді штрафу в розмірі 31 500 лей та призначено до сплати процесуальні витрати в розмірі 5 410 лей.

Мотивуючи вказану ухвалу, суд 1-ої інстанції послався на те, що прохальна частина клопотання Міністерства юстиції України не містить вимог стосовно вироку суду іноземної держави на території України, внаслідок чого, без першочергового визнання судом вироку іноземної держави на території України неможливе і його виконання, оскільки в такому випадку зазначений вирок має вважатись таким, що не визнаний в державі Україна.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі представник Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ОСОБА_7 не погодилась із оскаржуваною ухвалою суду, вважаючи її незаконною та необґрунтованою, такою, що не відповідає вимогам Європейської конвенції про міжнародну дійсність кримінальних вироків 1970 року (надалі Конвенція) та ст. 603 КПК України з огляду на наступні обставини:

- судом 1-ої інстанції під час розгляду клопотання про визнання та виконання рішення суду Кишинеу проявлено надмірний формалізм та залишено поза увагою те, що ст. 604 КПК України не вимагає, щоб у клопотанні Мін`юсту України містилось окреме прохання про звернення української ухвали до виконання, а у ст. 603 КПК України відсутнє таке поняття як «клопотання про визнання та виконання» іноземного вироку, натомість, вимоги стосовно того, що клопотання Мін`юсту України повинно містити прохання про «визнання» вироку іноземного суду з метою його виконання на території України окремо не передбачені ні положеннями Конвенції, ні положеннями КПК України та Інструкції, внаслідок чого Мін`юст України в своєму клопотанні від 05.01.2022 окремого прохання про визнання не зазначав;

- судом не було враховано того, що ст. 6 Конвенції чітко зазначений перелік підстав відмови в задоволенні клопотання, натомість, у зазначеному переліку відсутня підстава, яка зазначена в оскаржуваній ухвалі, в той час як у суду були всі підстави для визнання вироку Суду Кишинеу (Буюкань) від 07.06.2019, з урахуванням ухвали Апеляційної палати Кишинеу від 10.02.2021, стосовно ОСОБА_8 та вирішення питання про виконання цього вироку повністю або частково;

- судом постановлено рішення до отримання від молдовської сторони додаткової інформації (без обґрунтування мотивів неврахування такої), внаслідок чого залишились недослідженими обставини щодо перебігу строків давності виконання обвинувального вироку.

Посилаючись на викладені обставини, представник Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ОСОБА_7 просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання Міністерства юстиції про визнання та виконання на території України вироку суду Кишинеу (Буюкань) від 07.06.2019, з урахуванням ухвали Апеляційної палати Кишинеу від 10.02.2021, вирішити питання про виконання на території України зазначеного вироку, який набрав законної сили 10.02.2021 повністю або частково, а також визначити частину покарання, яка підлягає виконанню в Україні на підставі положень КК України, якими передбачена відповідальність за кримінальні правопорушення, у вчиненні яких ОСОБА_8 визнано винною вироком Суду ОСОБА_9 (Буюкань) від 07.06.2019.

Позиція інших учасників провадження.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу прокурора засуджена ОСОБА_8 зауважила на тому, що оскаржувана ухвала суду є законною та обґрунтованою, натомість, клопотання Міністерства юстиції України не містить вимоги про визнання вироку суду іноземної держави на території України; вирок Суду Кишинеу (Буюкань) від 07.06.2019 набрав законної сили 10.02.2021, внаслідок чого за законодавством України строк давності виконання вказаного обвинувального вироку сплинув 10.02.2023 та наразі його виконання неможливе; Договором між Україною і Республікою Молдова про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах від 1993 року не передбачено виконання вироків про покарання у виді штрафу.

Засуджена ОСОБА_8 в судове засідання апеляційного суду не з`явилась, не зважаючи на належне та своєчасне сповіщення про дату, час та місце апеляційного розгляду, натомість, до початку розгляду подала клопотання про відкладення розгляду справи, мотивуючи його тим, що до закінчення воєнного стану її повернення в Україну ставитиме під загрозу її життя з огляду на те, що вона є інвалідом 3-ї групи з порушенням органів слуху.

Відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України, неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття. Якщо для участі в розгляді в судове засідання не прибули учасники кримінального провадження, участь яких згідно з вимогами цього Кодексу або рішенням суду апеляційної інстанції є обов`язковою, апеляційний розгляд відкладається.

Разом із тим, колегія суддів наголошує на тому, що положеннями ст. 603 КПК України не передбачена обов`язкова участь особи, щодо якої ухвалено вирок, у розгляді клопотання уповноваженого органу про визнання та виконання вироку іноземної держави.

З урахуванням викладеного, а також ймовірної неявки засудженої ОСОБА_8 в судове засідання апеляційного суду аж до закінчення воєнного стану на території України, точну дату та час якого об`єктивно спрогнозувати неможливо, колегія суддів, керуючись при цьому вимогами ч. 4 ст. 405 КПК України та з`ясувавши думку прокурора та представника Міністерства юстиції, вважає за можливе апеляційний розгляд здійснити за відсутності засудженої.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника Міністерства юстиції ОСОБА_7 та прокурора ОСОБА_6 , які підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити, проаналізувавши матеріали провадження, апеляційний суд доходить наступних висновків.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Частина 1 ст. 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

На підставі аналізу оскаржуваної ухвали суду вбачається, що вона вищезазначеним вимогам кримінального процесуального закону відповідає з огляду на наступні обставини.

Відповідно до положень ст. 1 КПК України, порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Положення ст. 2 КПК України визначають, що одним із завдань кримінального провадження є застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури.

Відповідно до ст.ст. 8, 9 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням засад законності та верховенства права, згідно з якими людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями і визначають зміст та спрямованість діяльності держави.

Законність, як загальна засада кримінального провадження, полягає в забезпеченні єдиного порядку кримінального провадження в усіх кримінальних провадженнях, неухильному дотриманні процесуальної форми та передбаченої процедури, однаковості застосування закону і поширюється на всі стадії та інститути кримінального процесу, всіх його суб`єктів, усі дії і процесуальні рішення.

В свою чергу, вимогами ч. 1 ст. 602 КПК України передбачено, що вирок суду іноземної держави може бути визнаний і виконаний на території України у випадках і в обсязі, передбачених міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 5 зазначеної ст. 602 КПК України, встановивши відповідність запиту про визнання і виконання вироку суду іноземної держави умовам, передбаченим міжнародним договором України, Міністерство юстиції України направляє до суду клопотання про визнання і виконання вироку суду іноземної держави і передає наявні матеріали.

Положеннями ч. 3 ст. 603 КПК України встановлено, що при розгляді клопотання Міністерства юстиції України про виконання вироку суду іноземної держави суд встановлює, чи дотримані умови, передбачені міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або цією главою. При цьому суд не перевіряє фактичні обставини, встановлені вироком суду іноземної держави, та не вирішує питання щодо винуватості особи.

На підставі аналізу матеріалів кримінального провадження вбачається, що вироком ОСОБА_10 (офіс Буюкань) від 07.06.2019 ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ) було засуджено за вчинення злочину, передбаченого п. «б» ч. 2 ст. 361 Кримінального кодексу Республіки Молдова (використання завідомо підробленого документу) до покарання у виді штрафу в розмірі 630 умовних одиниць, що становить 31 500 лей (т. 1, а.с. 13-14).

В подальшому, ухвалою Апеляційної палати Кишинеу від 10.02.2021 було задоволено апеляційну скаргу прокурора, додатково стягнуто з ОСОБА_11 на користь держави судові витрати в розмірі 5410 лей; в іншій частині вирок залишено без змін (т. 1, а.с. 19-26).

Згідно довідки Суду Кишинеу (офіс Буюкань) від 30.06.2021, вирок Суду Кишинеу (офіс Буюкань) від 07.06.2019 стосовно ОСОБА_13 на території Республіки Молдова не був прийнятий до виконання, набрав законної сили 10.02.2021 на підставі рішення Апеляційного Суду Кишинеу (т. 1, а.с. 34).

При цьому, звертаюсь до суду із вперше поданим клопотанням про визнання та виконання на території України вироку суду іноземної держави від 05.01.2022 (т. 1, а.с. 3-7), та в подальшому із аналогічним клопотанням від 06.10.2023 (т. 3, а.с. 38-46), представник Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ОСОБА_7 просить лише вирішити питання про виконання на території України вироку Суду Кишинеу (Буюкань) від 07.06.2019 стосовно гр. України ОСОБА_8 , який набрав законної сили 10.02.2021 та яким останню засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 361 КК Респ. Молдова до покарання у виді штрафу в розмірі 31 500 лей, з призначенням до сплати процесуальних витрат в розмірі 5 410 лей.

Разом із тим, аналіз вищевикладених вимог кримінального процесуального закону дає підстави стверджувати про те, що виконанню вироку суду іноземної держави повинно передувати його визнання, внаслідок чого, відсутність визнання такого вироку на території України унеможливлює його виконання.

Натомість, в поданих клопотаннях представник Міністерства юстиції України не просить суд визнати вирок Суду Кишинеу (Буюкань) від 07.06.2019 стосовно гр. України ОСОБА_8 на території України, а одразу висуває вимогу стосовно його виконання.

При цьому, розгляд клопотання, в тому числі в порядку Глави 46 КПК України («Визнання та виконання вироків судів іноземних держав та передача засуджених осіб»), за загальним правилом, відбувається в межах вимог, заявлених у клопотанні, тому в даному конкретному випадку у суду 1-ої інстанції не було передбачених вимогами закону підстав для задоволення клопотання представника Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ОСОБА_7 , як того вимагають вимоги ч. 5 ст. 602 КПК України, визнання вироку Суду Кишинеу (Буюкань) від 07.06.2019 стосовно гр. України ОСОБА_8 та його виконання на території України, оскільки таких вимог стосовно визнання вироку суду іноземної держави клопотання уповноваженого органу не містило.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд погоджується із висновком суду 1-ої інстанції стосовно того, що відсутність у клопотанні представника Міністерства юстиції України, всупереч положень ч. 5 ст. 602 КПК України, вимоги стосовно визнання на території України вироку Суду Кишинеу (Буюкань) від 07.06.2019, яким ОСОБА_8 було засуджено за вчинення злочину, передбаченого п. «б» ч. 2 ст. 361 Кримінального кодексу Республіки Молдова (використання завідомо підробленого документу), фактично унеможливлює задоволення клопотання про виконання такого вироку суду іноземної держави на території України, оскільки аналіз вимог кримінального процесуального закону свідчить про те, що виконання вироку неможливе без його попереднього визнання, інакше вирок буде вважатись таким, що не був у встановленому законом порядку визнаний на території України.

Відповідно до припису п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду 1-ої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити вирок без змін.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги представника Міністерства юстиції України та скасування законної, обґрунтованої та вмотивованої ухвали суду 1-ої інстанції з мотивів, наведених судом апеляційної інстанції вище.

Керуючись ст.ст. 24, 370, 404, 405, 407, 419, 532, 602, 603, 615 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу представника Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Біляївського райсуду Одеської обл. від 13.11.2023, якою було відмовлено в задоволенні клопотання про виконання на території України вироку суду Кишинеу (Буюкань) від 07.06.2019 стосовно ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3