УХВАЛА

11липня 2024 року

м. Київ

справа № 299/3830/23

провадження № 51-2458 ск 24

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на вирок Виноградівського районного суду Закарпатської області від 20 вересня 2023 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 24 червня 2024 року,

встановив:

У касаційній скарзі захисник порушує питання про перегляд указаних судових рішень.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), Суд дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог п. 4 ч. 2 зазначеної статті.

У касаційній скарзі, зокрема, зазначаються обґрунтування вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, котра подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, які є підставами для скасування або зміни судового рішення і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, а також навести конкретні аргументи на обґрунтування кожної позиції.

При цьому слід враховувати, що відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Проте наведених положень процесуального закону захисником не дотримано.

Вказуючи на незаконність рішення суду першої інстанції та ставлячи вимогу про його скасування, скаржник посилається на порушення правил оцінки доказів, грубе порушення вимог кримінального процесуального законодавства, водночас не наводить правового обґрунтування незаконності рішення місцевого суду, з огляду на положення ст. 412 КПК, конкретних порушень допущених цим судом, які були б безумовними підставами для скасування рішення цього суду.

Також захисником не наведеного правового обґрунтування незаконності ухвали апеляційного суду, яких саме істотних порушень норм матеріального чи процесуального права допустив цей суд переглядаючи вирок, з огляду на вимоги ст. 286 КПК та умови визначені ст. 48 КК.

Крім того, як убачається з описової частини касаційної скарги захисник не погоджується з рішеннями обох інстанцій та вважає, що кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 необхідно направити на новий розгляд до суду першої інстанції. Водночас, у прохальній частині касаційної скарги захисник просить закрити кримінальне провадження на підставі ст. 48 КК у зв`язку зі зміною обстановки. Таким чином скаржник допускає суперечність описової частини скарги з її прохальною частиною. При цьому, ставлячи питання у мотивувальній частині касаційної скарги про направлення кримінального провадження на новий розгляд до суду першої інстанції, захисник не наводить правового обґрунтування жодної з підстав, передбачених ст. 415 КПК.

Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, Суд вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху й установити строк для усунення допущених недоліків.

Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Суд

постановив:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на вирок Виноградівського районного суду Закарпатської області від 20 вересня 2023 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 24 червня 2024 року залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків із дня отримання ним ухвали.

У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3