Провадження № 1-в/592/153/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2024 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м.Суми у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , без фіксації процесуальної дії за допомогою технічних засобів, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Суми подання начальника Сумського міського відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Сумській області ОСОБА_4 , стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Суми, громадянина України, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , засуджений 05.12.2019 року Ковпаківським районним судом м.Суми за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1020 гривень,

про звільнення від відбування покарання, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку,

ВСТАНОВИВ:

Вироком Ковпаківського районного суду м.Суми від 05 грудня 2019 року ОСОБА_5 було засуджено за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1020 гривень.

В суд надійшло подання начальника Сумського міського відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Сумській області ОСОБА_4 , про звільнення засудженого ОСОБА_5 , від відбування покарання, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

В судове засідання представник Сумського міського відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Сумській області не з`явився, надали заяву в якій зазначили, що подання підтримують в повному обсязі, та просять його розглядати без участі їх представника.

Прокурор не заперечував проти задоволення подання.

Дослідивши матеріали подання, суд вважає, що подання начальника Сумського міського відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Сумській області ОСОБА_4 , підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд установив, що вироком Ковпаківського районного суду м.Суми від 05 грудня 2019 року ОСОБА_5 було засуджено за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1020 гривень.

Вказаний вирок набрав законної сили.

Відповідно до ст.539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Згідно вимог п.1 ч.1 ст.80 КК України слідує, що: особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Згідно з ч.3 ст.80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого від відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені п.п.1-3 ч.1 цієї статті, подвоюються.

Згідно з ч.4 ст.80 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у ч.1 та ч.3 цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Отже, ст.80 КК України застосовується у разі, якщо у встановлений законом строк вирок суду не був виконаний за умови, що засуджений не ухилявся від його відбування покарання, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності, та до закінчення строку виконання вироку не вчинив нового злочину, що є підставою для переривання строку давності.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Положення ст.80 КК України свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин застосування ст.80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Органом пробації 31.03.2023 року направлялось подання до Сумського районного управління поліції про притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності на підставі ч.1 ст.389 КК України, але відповідна інформація до ЄРДР не вносилася.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі №5-324кс15 (постанова від 24 грудня 2015 року) ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

В матеріалах справи відсутні дані про ухилення засудженого від відбування покарання, зокрема, притягнення його до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.389 КК України, та про вчинення ним нового злочину до закінчення строку давності, тому не має підстав вважати, що перебіг строку давності зупинявся чи переривався.

Відповідно до приписів ст.152 КВК України закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання.

Підстава для звільнення від відбування покарання у відповідності до положень ст.80 КК України складається з трьох обов`язкових елементів: закінчення (сплив) строків давності виконання обвинувального вироку; не ухилення особи від відбування призначеного їй покарання; не вчинення нею нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливого тяжкого.

Враховуючи вищенаведене та той факт, що на даний час закінчились строки давності виконання обвинувального вироку Ковпаківського районного суду м.Суми від 05 грудня 2019 року, факт ухилення від відбування покарання не встановлений вироком суду, суд вважає, що подання підлягає задоволенню, оскільки наявні підстави для звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання на підставі п.1 ч.1 ст.80 КК України.

Керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, ст.80 КК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Подання начальника Сумського міського відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Сумській області ОСОБА_4 , відносно ОСОБА_5 про звільнення від відбування покарання, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного за вироком Ковпаківського районного суду м.Суми від 05 грудня 2019 року за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.309 КК України у виді штрафу у розмірі 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1020 гривень.

На ухвалу може бути подана апеляція до Сумського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1