Справа № 487/6805/23
Провадження № 1-кс/487/3627/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.06.2024 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря - ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , підозрюваної - ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві клопотання слідчого СВ Скадовського РВП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Несвіч, Луцького району, Волинської області, громадянки України, українки, розлученої, що має середню-спеціальну освіту, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України

встановив:

20.06.2024 слідчий СВ Скадовського РВП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_6 за погодженням із прокурором Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_4 .

У клопотанні слідчий зазначає, що СВ Скадовського РВП ГУНП в Херсонській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001643 від 08.09.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України.

19.06.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України.

Підставою для внесення клопотання стало те, що ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні тяжких злочинів, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, посилаючись на неможливість запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якої міри запобіжного заходу ніж тримання під вартою, просив про його задоволення.

Захисник у судовому засідання заперечувала щодо задоволення клопотання, посилаючись на не доведення прокурором ризиків, зазначених у клопотанні. Вважала за можливе застосувати до її підзахисної більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

Підозрювана у судовому засіданні заперечувала щодо задоволення клопотання, підтримала позицію захисника, просила застосувати до неї запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Крім того з приводу підозри пояснила, що вона лише надавала ОСОБА_7 свою банківську картку, а в яких цілях він її використовував їй не відомо, згодом вона загубила цю картку.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку сторін кримінального провадження, слідчий суддя доходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Із матеріалів клопотання вбачається, що Слідчим управлінням ГУНП в Херсонській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0001643 від 08.09.2023 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , 31.10.2023, переслідуючи прямий умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, вчинила шахрайські дії за попередньою змовою із ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за таких обставин.

Так ОСОБА_7 у невстановлений досудовим розслідуванням час та у невстановленому досудовим розслідуванням місці, з використанням електронно-обчислювальної техніки, а саме смартфону, створив в соціальній мережі «Facebook» обліковий запис (акаунт) від імені «ОСОБА_26», на якій розмістив фіктивне оголошення з продажу неіснуючих будівельних матеріалів за зниженими цінами, з метою вчинення шахрайських дій, відносно потенційних клієнтів, вказавши для контакту абонентський номер телефону НОМЕР_1 , яким особисто користувався протягом тривалого часу, проте для приховання своєї злочинної діяльності потім змінив.

У подальшому 31.10.2023 о 10:46 на вищевказаний номер телефону ОСОБА_7 зателефонував ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , якого в ході телефонної бесіди, ОСОБА_7 запевнив в наявності необхідного у нього товару, а саме: 8-ми хвильових шиферних листів в кількості 30 штук та переконав в необхідності внесення передоплати в розмірі 1 530 гривень, що становило 30 % від загальної суми замовлення, яка складала 5 100 гривень. Також у ході вказаної розмови ОСОБА_7 запевнив потерпілого в здійсненні доставки шиферних листів за адресою мешкання останнього, а саме: АДРЕСА_3 та визначив час доставки, а саме 16:30 того ж дня.

Продовжуючи свої злочинні дії щодо заволодіння шляхом обману грошовими коштами потерпілого, ОСОБА_7 переадресував ОСОБА_9 до так званої «Бухгалтерії» для здійснення оплати. За попередньою змовою з ОСОБА_7 так званим « ОСОБА_10 » виступила ОСОБА_4 , яка представилась потерпілому « ОСОБА_11 » та спілкувалась з потерпілим за допомогою месенджера «Viber» шляхом листування з абонентського номера НОМЕР_2 . У ході вказаного спілкування, будучи введеним в оману та впевненим в наявності необхідного йому будівельного матеріалу, потерпілий ОСОБА_9 31.10.2023 о 11:32 год. здійснив переказ грошових коштів в сумі 1 530 гривень за допомогою мобільного додатка «Приват24» на банківську картку № НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_12 , та яку йому попередньо в ході листування у застосунку «Viber» надала ОСОБА_4 як так званий « ОСОБА_13 ».

Після надходження від потерпілого ОСОБА_9 грошових коштів у сумі 1 530 гривень на банківську картку № НОМЕР_3 ОСОБА_8 діючи за попередньою змовою із ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , на виконання узгодженого плану направленого на заволодіння чужим майном шляхом обману, забезпечив зняття грошових коштів потерпілого в банкоматі, розташованому за адресою: АДРЕСА_4 , та в подальшому передав їх ОСОБА_7 , який в свою чергу розподілив їх в обумовлених сумах між собою, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 .

Таким чином в результаті вчинення шахрайських дій ОСОБА_9 спричинено матеріальну шкоду на суму 1 530 гривень.

У наступному ОСОБА_4 , 07.02.2024, з метою заволодіння чужим майном шляхом обману, керуючись корисливим мотивом, повторно вчинила шахрайські дії за попередньою змовою із ОСОБА_7 за таких обставин.

Так ОСОБА_7 у невстановлений досудовим розслідуванням час та у невстановленому досудовим розслідуванням місці, з використанням електронно-обчислювальної техніки, а саме смартфону створив в соціальній мережі «Facebook» обліковий запис (акаунт) від імені «ОСОБА_26», на якому розмістив фіктивне оголошення з продажу неіснуючих будівельних матеріалів за заниженими цінами, з метою вчинення шахрайських дій відносно потенційних клієнтів, вказавши для контакту абонентський номер телефону НОМЕР_4 , яким особисто користувався протягом тривалого часу, проте для приховання своєї злочинної діяльності потім змінив.

У подальшому 07.02.2024 на вищевказаний номер телефону ОСОБА_7 зателефонувала ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яку в ході телефонної бесіди, ОСОБА_7 запевнив в наявності у нього необхідного товару, а саме: 200 штук листів металопрофілю та переконав потерпілу в необхідності внесення передоплати за товар в розмірі 17 400 гривень, що становило 30 % від загальної суми замовлення, яка складала 58 000 гривень. Також у ході вказаної розмови ОСОБА_7 запевнив потерпілу в здійсненні доставки металопрофільних листів за її адресою мешкання, а саме: АДРЕСА_5 .

Продовжуючи свої злочинні дії, з метою отримання шляхом обману грошових коштів потерпілої ОСОБА_14 , ОСОБА_7 переадресував ОСОБА_14 до так званої «Бухгалтерії», для здійснення оплати за товар. За попередньою змовою з ОСОБА_7 так званим « ОСОБА_10 » виступила ОСОБА_4 , яка спілкувалась з потерпілою за допомогою месенджера «Viber» шляхом листування, з абонентського номера НОМЕР_5 . У ході вказаного спілкування, будучи введеною в оману та впевненою в наявності необхідного їй будівельного матеріалу, потерпіла 07.02.2024 о 12:25 год. здійснила переказ грошових коштів в сумі 17 400 гривень за допомогою мобільного додатка «Приват24» на банківську картку № НОМЕР_6 , яка належить ОСОБА_4 та яку їй попередньо в ході листування у застосунку «Viber» надала ОСОБА_4 як так званий «ОСОБА_10».

У свою чергу ОСОБА_4 після надходження грошових коштів потерпілої ОСОБА_14 , за попередньою змовою із ОСОБА_7 , 07.02.2024 з 12.29 год. по 12.30 год. перевела їх у готівку шляхом зняття в банкоматі, розташованому за адресою: АДРЕСА_6 , а в подальшому передала ОСОБА_7 , який в свою чергу розподілив їх в обумовлених сумах між собою та ОСОБА_4 .

Таким чином в результаті вчинення шахрайських дій ОСОБА_14 спричинено матеріальну шкоду на суму 17 400 гривень.

Не призупиняючи своєї протиправної діяльності, ОСОБА_4 , 13.03.2024, діючи повторно, з метою заволодіння чужим майном шляхом обману, керуючись корисливим мотивом, вчинила шахрайські дії за попередньою змовою із ОСОБА_8 та ОСОБА_7 за таких обставин.

Так ОСОБА_7 у невстановлений досудовим розслідуванням час та у невстановленому досудовим розслідуванням місці, з використанням електронно-обчислювальної техніки, а саме смартфону створив в соціальній мережі «Facebook» обліковий запис (акаунт) від імені « ОСОБА_15 », на якому розмістив фіктивне оголошення з продажу неіснуючих будівельних матеріалів за заниженими цінами, з метою вчинення шахрайських дій відносно потенційних клієнтів, вказавши для контакту абонентський номер телефону НОМЕР_7 , яким особисто користувався протягом тривалого часу, проте для приховання своєї злочинної діяльності потім змінив.

У подальшому 13.03.2024 на вищевказаний номер телефону ОСОБА_7 зателефонувала ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яку в ході телефонної бесіди ОСОБА_7 запевнив в наявності у нього необхідного товару, а саме: 162 штуки піноблоку та переконав в необхідності внесення передоплати за товар в розмірі 7 490 гривень, що становило близько 50 % від загальної суми замовлення, яка складала 14 580 гривень. Також у ході вказаної розмови ОСОБА_7 запевнив ОСОБА_16 в здійсненні доставки будівельних матеріалів за її місцем мешкання, а саме: АДРЕСА_9.

Продовжуючи свої злочинні дії, з метою отримання шляхом обману грошових коштів потерпілої, ОСОБА_7 переадресував ОСОБА_16 до так званої «Бухгалтерії», для здійснення оплати. За попередньою змовою з ОСОБА_7 , так званим « ОСОБА_10 » виступила ОСОБА_4 , яка представилась ОСОБА_16 як « ОСОБА_17 », та спілкувалась з потерпілою за допомогою месенджера «Viber» шляхом листування з абонентського номера НОМЕР_8 . У ході вказаного спілкування, будучи введеною в оману та впевненою в наявності необхідного їй будівельного матеріалу, потерпіла 13.03.2024 о 12:30 год. здійснила переказ грошових коштів в сумі 7 500 гривень за допомогою мобільного додатка «Райффайзен Банк» на банківську картку № НОМЕР_9 , що належить ОСОБА_18 , яку їй попередньо надала в ході листування у застосунку «Viber» ОСОБА_4 , як так званий «ОСОБА_27».

Після надходження від потерпілої ОСОБА_16 грошових коштів у сумі 7 500 гривень на банківську картку № НОМЕР_9 , ОСОБА_8 діючи за попередньою змовою із ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , на виконання узгодженого плану направленого на заволодіння чужим майном шляхом обману, забезпечив зняття грошових коштів потерпілої ОСОБА_16 в банкоматі, після чого передав їх ОСОБА_7 , який в свою чергу розподілив їх в обумовлених сумах між собою, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 .

Таким чином в результаті вчинення шахрайських дій ОСОБА_16 спричинено матеріальну шкоду на суму 7 500 гривень.

Продовжуючи свою протиправну діяльність, ОСОБА_4 , 15.03.2024, діючи повторно, за попередньою змовою із ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , переслідуючи прямий умисел направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, вчинила шахрайські дії за таких обставин.

Так ОСОБА_7 у невстановлений досудовим розслідуванням час та у невстановленому досудовим розслідуванням місці, з використанням електронно-обчислювальної техніки, а саме смартфону створив в соціальній мережі «Facebook» обліковий запис (акаунт) від імені « ОСОБА_19 », на якому розмістив фіктивне оголошення з продажу неіснуючих будівельних матеріалів за заниженими цінами, з метою вчинення шахрайських дій відносно потенційних клієнтів, вказавши для контакту абонентський номер телефону НОМЕР_7 , яким особисто користувався протягом тривалого часу, проте для приховання своєї злочинної діяльності потім змінив.

У подальшому 15.03.2024 на вищевказаний номер телефону ОСОБА_7 зателефонував ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , якого в ході телефонної бесіди ОСОБА_7 запевнив в наявності у нього необхідного товару, а саме: 60 штук піноблоку та переконав в необхідності внесення передоплати за товар в розмірі 2 700 гривень, що становило 50 % від загальної суми замовлення, яка складала 5 400 гривень. Також у ході вказаної розмови ОСОБА_7 запевнив потерпілого в здійсненні доставки будівельних матеріалів за його адресою мешкання, а саме: АДРЕСА_7 , та визначив час доставки, а саме 15:30 год. того ж дня.

Продовжуючи свої злочинні дії, з метою отримання шляхом обману грошових коштів потерпілого ОСОБА_20 , ОСОБА_7 переадресував ОСОБА_20 до так званої «Бухгалтерії», для здійснення оплати за товар. За попередньою змовою з ОСОБА_7 , так званим « ОСОБА_10 » виступила ОСОБА_4 , яка представилась потерпілому як « ОСОБА_17 », та спілкувалась з ОСОБА_20 за допомогою месенджера «Viber» шляхом листування, з абонентського номера НОМЕР_8 . В ході вказаного спілкування, будучи введеним в оману та впевненим в наявності необхідного йому будівельного матеріалу, ОСОБА_20 15.03.2024 о 12:20 год. здійснив переказ грошових коштів в сумі 2 700 гривень за допомогою мобільного додатка «Універсал Банк» на банківську картку № НОМЕР_10 , що належить ОСОБА_8 та перебувала у його користуванні, та яку потерпілому попередньо надала в ході листування у застосунку «Viber» ОСОБА_4 як так званий «ОСОБА_27».

У свою чергу ОСОБА_8 після надходження грошових коштів потерпілого ОСОБА_20 , за попередньою змовою із ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , перевів їх у готівку шляхом зняття в банкоматі та в подальшому передав їх у завчасно обумовлених сумах ОСОБА_7 , який в свою чергу розподілив їх в обумовлених сумах між собою, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 .

Таким чином в результаті вчинення шахрайських дій ОСОБА_20 спричинено матеріальну шкоду на суму 2 700 гривень.

Продовжуючи свою протиправну діяльність, ОСОБА_4 , 25.03.2024, діючи повторно, за попередньою змовою із ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , переслідуючи прямий умисел направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, вчинила шахрайські дії за таких обставин.

Так ОСОБА_7 у невстановлений досудовим розслідуванням час та у невстановленому досудовим розслідуванням місці, з використанням електронно-обчислювальної техніки, а саме смартфону створив в соціальній мережі «Facebook» обліковий запис (акаунт) від імені « ОСОБА_19 », на якому розмістив фіктивне оголошення з продажу неіснуючих будівельних матеріалів за заниженими цінами, з метою вчинення шахрайських дій відносно потенційних клієнтів, вказавши для контакту абонентський номер телефону НОМЕР_11 , яким особисто користувався, проте для приховання своєї злочинної діяльності потім змінив.

У подальшому 25.03.2024 на вищевказаний номер телефону ОСОБА_7 зателефонував чоловік потерпілої ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , а саме - ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , якого в ході телефонної бесіди ОСОБА_7 запевнив в наявності у нього необхідного товару, а саме: 30 штук шиферних листів та переконав в необхідності внесення повної оплати за товар в розмірі 6 300 гривень. Також у ході вказаної розмови ОСОБА_7 було запевнено ОСОБА_21 та її чоловіка ОСОБА_22 в здійсненні доставки шиферних листів за їх адресою мешкання, а саме: АДРЕСА_8 , та визначено час доставки, а саме 15:30 год. того ж дня.

Продовжуючи свої злочинні дії, з метою отримання шляхом обману грошових коштів потерпілої ОСОБА_21 , ОСОБА_7 переадресував ОСОБА_21 до так званої «Бухгалтерії», для здійснення оплати. За попередньою змовою з ОСОБА_7 , так званим «Бухгалтером» виступила ОСОБА_4 , яка представилась потерпілій « ОСОБА_23 », та спілкувалась з потерпілою ОСОБА_21 за допомогою месенджера «Viber» шляхом листування з абонентського номера НОМЕР_12 . В ході вказаного спілкування, будучи введеною в оману та впевненою в наявності необхідного їм будівельного матеріалу, потерпіла ОСОБА_21 25.03.2024 о 12:04 год. здійснила переказ грошових коштів в сумі 6 300 гривень за допомогою мобільного додатка «Приват24» на банківську картку № НОМЕР_13 , що належить ОСОБА_8 та перебувала у його користуванні, та яку потерпілій попередньо надала в ході листування у застосунку «Viber» ОСОБА_4 як так званий «ОСОБА_28».

У свою чергу ОСОБА_8 , після надходження грошових коштів потерпілої ОСОБА_21 , за попередньою змовою із ОСОБА_7 та ОСОБА_4 перевів їх у готівку шляхом зняття в банкоматі, та в подальшому передав їх ОСОБА_7 , який в свою чергу розподілив їх в обумовлених сумах між собою, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 .

Таким чином в результаті вчинення шахрайських дій ОСОБА_21 спричинено матеріальну шкоду на суму 6 300 гривень.

19.06.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України підтверджується дослідженими у судовому засіданні матеріалами кримінального провадження, а саме: протоколом допиту в якості потерпілого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; отриманим тимчасовим доступом до речей і документів, що перебувають у володінні АТ КБ «Приват Банк» та вилученою інформацією по банківській картці, що належить ОСОБА_12 , а саме № НОМЕР_3 , на яку надійшли грошові кошти потерпілого ОСОБА_9 в сумі 1 530 гривень, а також інформацію про рух коштів по банківській картці № НОМЕР_14 потерпілого ОСОБА_9 , що також підтверджує факт переказу; протоколами проведення негласної слідчої (розшукової) дії, а саме: зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 31.10.2023 (протокол №354т/55/120/02-2023 від 27.12.2023, протокол №352т/55/120/02-2023 від 27.12.2023, та №353т/55/120/02-2023 від 27.12.2023), в ході яких підтверджено, що 31.10.2023 ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_4 , ОСОБА_8 вчинили шахрайські дії відносно ОСОБА_9 ; протоколом допиту в якості потерпілої ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; отриманим тимчасовим доступом до речей і документів, що перебувають у володінні АТ «Райффайзен Банк» та вилученою інформацією по банківській картці, що належить ОСОБА_4 , а саме № НОМЕР_6 , на яку надійшли грошові кошти потерпілої ОСОБА_14 в сумі 17 400 гривень; протоколом проведення негласної слідчої (розшукової) дії, а саме: зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 07.02.2024 (протокол №358т/55/120/02-2024 від 16.05.2024) в ході якого підтверджено, що 07.02.2024 ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_4 вчинили шахрайські дії відносно ОСОБА_14 ; протоколом допиту в якості потерпілої ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; отриманим тимчасовим доступом до речей і документів, що перебувають у володінні АТ «А-Банк» та вилученою інформацією по банківській картці, що належить ОСОБА_18 , та перебуває у користуванні ОСОБА_4 , а саме № НОМЕР_9 , на яку надійшли грошові кошти потерпілої ОСОБА_16 в сумі 7 500 гривень, а також інформацію про рух коштів по банківській картці № НОМЕР_15 потерпілої ОСОБА_16 , що також підтверджує факт переказу; протоколами проведення негласної слідчої (розшукової) дії, а саме: зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 13.03.2024 (протокол №229т/55/120/01-2024 від 29.03.2024, протокол №227т/55/120/01-2024 від 29.03.2024 та протокол №226т/55/120/01-2024 від 29.03.2024) в ході яких підтверджено, що 13.03.2024 ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_4 та ОСОБА_8 вчинили шахрайські дії відносно ОСОБА_16 ; протоколом допиту в якості потерпілого ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ; отриманим тимчасовим доступом до речей і документів, що перебувають у володінні АТ «Пумб» та вилученою інформацією по банківській картці, що належить ОСОБА_8 , а саме № НОМЕР_10 , на яку надійшли грошові кошти потерпілого ОСОБА_20 в сумі 2 700 гривень, а також інформацією про рух коштів по банківській картці № НОМЕР_16 потерпілого ОСОБА_20 , що також підтверджує факт переказу; протоколами проведення негласної слідчої (розшукової) дії, а саме: зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 15.03.2024 (протокол №357т/55/120/01-2024 від 15.03.2024 та №355т/55/120/01-2024 від 15.03.2024) в ході яких підтверджено, що 15.03.2024 ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_4 та ОСОБА_8 вчинили шахрайські дії відносно ОСОБА_20 ; протоколом допиту в якості потерпілої ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_8 ; отриманим тимчасовим доступом до речей і документів, що перебувають у володінні АТ «А-Банк» та вилученою інформацією по банківській картці, що належить ОСОБА_8 , а саме № НОМЕР_13 , на яку надійшли грошові кошти потерпілої ОСОБА_21 в сумі 6 300 гривень; протоколами проведення негласної слідчої (розшукової) дії, а саме: зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 25.03.2024 (протокол №227т/55/120/01-2024 від 29.03.2024, №228т/55/120/01-2024 від 29.03.2024 та протокол №355т/55/120/01-2024 від 16.05.2024), в ході яких підтверджено, що 15.03.2024 ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_4 та ОСОБА_8 вчинили шахрайські дії відносно ОСОБА_21 ; протоколами оглядів телефонів потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 та протоколом допиту свідка ОСОБА_22 , який є чоловіком потерпілої ОСОБА_21 , квитанцій про здійснення переказу грошових коштів, в якості передоплати або повної оплати на банківські картки, що надавались ОСОБА_7 та «ОСОБА_10» в особі ОСОБА_4 , а також роздруківок листування потерпілих з так званою «ОСОБА_10» в месенджері «Viber»; протоколами огляду від 22.03.2024 публікацій в соціальній мережі «Facebook», загальнодоступних груп « ІНФОРМАЦІЯ_10 » та « ІНФОРМАЦІЯ_11 », в яких наявні оголошення від імен « ОСОБА_19 » та « ОСОБА_24 », із вказаним абонентським номером для зв`язку НОМЕР_7 . Відповідно до протоколів допиту потерпілих ОСОБА_16 та ОСОБА_20 , саме за вищевказаним номером телефону вони телефонували «продавцям», для здійснення замовлення будівельних матеріалів; протоколом огляду від 22.03.2024 публікацій в соціальній мережі «Facebook», загальнодоступної групи « ОСОБА_25 », в якій наявне оголошення від імені «Будматеріали», із вказаним абонентським номером для зв`язку НОМЕР_4 . Відповідно до протоколу допиту потерпілої ОСОБА_14 , саме за вищевказаним номером телефону вона телефонувала «продавцям», для здійснення замовлення будівельних матеріалів.

Так у рішенні Європейського суду з прав людини «Мюррей проти Сполученого Королівства» 14310/88, 28 жовтня 1994 р. наголошено « … Метою допитів під час тримання під вартою відповідно до пункту (с) частини 1 статті 5 … є сприяння кримінальному розслідуванню шляхом підтвердження чи розвіювання конкретної підозри, яка послужила причиною арешту. Тому факти, які є причино виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Європейський суд з прав людини у рішенні «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» 12244/86; 12245/86; 12383/86, 30 серпня 1990 р. зазначив «…наявність «обґрунтованої підозри» передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин …».

З урахуванням викладеного слідчий суддя доходить до переконання, що докази надані стороною обвинувачення доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження.

Крім того з матеріалів кримінального провадження та пояснень наданих у судовому засіданні, слідчий суддя доходить до переконання про доведення прокурором існування ризиків, передбачених п. 1, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, про що свідчить таке: ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, у зв`язку з чим, останній з метою уникнення відповідальності за вчинені злочини може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; ОСОБА_4 перебуваючи на волі, за допомогою інших осіб, або будь-яким іншим способом із застосуванням будь-яких засобів може перешкоджати кримінальному провадженню будь-яким іншим чином, чим може перешкодити встановленню істини по справі, знищити не вилучені матеріали, речові докази.

Разом з тим слідчий суддя доходить до переконання про не доведення прокурором ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрювана раніше не судима та доказів, що підтверджують існування вказаного ризику прокурором під час судового розгляду не зазначено.

Відповідно до положень ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_4 розлучена, має зареєстроване місце проживання, раніше не судима

Слідчий суддя, зважаючи на початкову стадію досудового розслідування, вважає, що саме такий вид запобіжного заходу як тримання під вартою забезпечить виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, позбавить її можливості переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати досудовому розслідуванню іншим чином.

При цьому більш м`які запобіжні заходи в світлі конкретних обставин справи не здатні у повній мірі нівелювати наведені у цьому клопотанні ризики та не забезпечать дієвості кримінального провадження

Крім того відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків.

Згідно із ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваній розмір застави, після внесення якої вона повинна бути звільнена з під варти.

Позиція Європейського суду з прав людини стосовно питання обрання національними судами запобіжного заходу у вигляді застави та визначення її розміру, цілковито відображується в рішенні Суду у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain) від 28 вересня 2010 року. Суд підтвердив, що відповідно до вказаної статті Конвенції внесення застави може вимагатися лише за наявності законних підстав для затримання особи, а також те, що уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність подальшого тримання обвинуваченого під вартою. Більше того, якщо навіть сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні яких ця особа обвинувачується.

Враховуючи встановленні при розгляді клопотання дані про особу підозрюваної, тяжкість правопорушень, у вчиненні яких вона підозрюється, та її роль у вчиненні, суму заподіяних потерпілим збитків, слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі, на думку слідчого судді, може гарантувати виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваної альтернативний запобіжний захід у виді застави, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на неї обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. 176-178, 182-183, 193-197, 309, 392-395 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання слідчого СВ Скадовського РВП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_6 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід - тримання під вартою з утриманням в СІЗО м. Миколаєва до 17.08.2024 року.

Визначити розмір застави, після внесення якої підозрювана повина бути звільнена з під варти, у розмірі тридцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 90840 грн, яка може бути внесена як самою підозрюваною так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Підозрювана або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Роз`яснити підозрюваній, що в разі внесення застави у визначеному в ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі Державній установі «Миколаївській слідчий ізолятор».

Після отримання та перевірки протягом не більше одного робочого дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державної установи «Миколаївській слідчий ізолятор» негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 з-під варти та повідомити про це слідчого, прокурора та слідчого суддю.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваної з-під варти, внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрювана зобов`язана виконувати покладені на неї обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Покласти на ОСОБА_4 у разі звільнення під заставу такі зобов`язання:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні.

Попередити ОСОБА_4 про наслідки невиконання обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, роз`яснивши, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала слідчого судді в частині тримання під вартою ОСОБА_4 діє до 17.08.2024 року (включно).

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду, протягом 5 днів з дня її оголошення. Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя Заводського

районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1