Справа № 141/40/23
Провадження №1-кп/141/13/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2024 року с-ще Оратів

Оратівський районний суд Вінницької області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.12.2022 за № 0000359 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Тайманово, Бихівського району Могилівської області Республіки Білорусь, проживає по АДРЕСА_1 , освіта неповна середня, не працює, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, останній раз судимого вироком Липовецького районного суду Вінницької області від 18.01.2023 за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалість 2 роки, з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

У С Т А Н О В И В:

23.12.2022 приблизно о 09:00 год, більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 вирішив піти до свого знайомого ОСОБА_7 , який проживає разом із своєю дружиною ОСОБА_6 в АДРЕСА_2 , з метою взяти тютюн для того, щоб покурити.

Перебуваючи з дозволу ОСОБА_7 всередині житлового будинку, ОСОБА_4 , сидячи за столом, помітив, що поряд в кімнаті знаходилась кутова шліфувальна машинка (болгарка) ТМ «WinTech» моделі WAG 125/860, яка належить ОСОБА_6 , внаслідок чого у нього виник злочинний умисел на її крадіжку.

У подальшому, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення та обернення його на свою користь, ОСОБА_4 , скориставшись тим, що ОСОБА_7 вийшов до вбиральні на вулиці, переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, умисно, протиправно, достовірно знаючи про те, що діє в умовах воєнного стану, який введено на території України Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, строк дії якого продовжено з 26.03.2022 на 30 діб на підставі Указу Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, з 25.04.2022 на 30 діб на підставі Указу Президента України № 259/2022 від 18.04.2022, на підставі Указу Президента України № 341/2022 від 22.05.2022 строк воєнного стану продовжено з 25.05.2022 на 90 діб, на підставі Указу Президента України № 573/2022 від 12.08.2022 строк воєнного стану продовжено з 23.08.2022 на 90 діб та на підставі Указу Президента України № 757/2022 від 07.11.2022 строк воєнного стану знову продовжено з 21.11.2022 строком на 90 діб, таємно, шляхом вільного доступу викрав кутову шліфувальну машинку (болгарку) ТМ «WinTech» моделі WAG 125/860, яка належить ОСОБА_6 , після чого вийшов із будинку, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 заподіяв потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 717,15 грн., що підтверджується висновком експерта № 8375/22-21 від 28.12.2022.

Досудовим слідством дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 4 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, не визнав та суду пояснив, що у 2022 році, пори року не пам`ятає, він йшов разом з братом ОСОБА_8 , який допомагав йому, на відпрацювання присуджених громадських робіт до Чернявської сільської ради (різати дрова). Оскільки у нього поламалась болгарка, він запропонував брату зайти до ОСОБА_7 та запитати, чи є у нього болгарка. Прийшовши до будинку, у якому проживав ОСОБА_7 , ОСОБА_4 запропонував останньому розпити спиртні напої та дав ОСОБА_7 . 100,00 грн для того, щоб ОСОБА_7 купив горілки ємністю 0,7 л у магазині, що розташований через дорогу від його будинку. Після того, як вони випили горілки, ОСОБА_4 у присутності свого брата ОСОБА_8 попросив у ОСОБА_7 болгарку, яку останній виніс із будинку та дав йому. В подальшому, ОСОБА_4 разом із братом різали дрова, та, виконавши роботу, пішли додому, ОСОБА_8 ніс болгарку, а ОСОБА_4 бензопилу. Прийшовши додому, ОСОБА_4 робив мангал. Приблизно через 2-3 дні, ОСОБА_9 , який проїзджав повз його будинок, запитав чи є у нього болгарка, оскільки йому було потрібно щось в машині відрізати. ОСОБА_4 відповів, що у нього є болгарка, яка належить ОСОБА_7 , та віддав болгарку ОСОБА_9 , запропонувавши йому випити алкоголь ("по сто грам").

Захисник обвинуваченого під час судових дебатів просив його підзахисного ОСОБА_4 виправдати за недоведеністю його винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за обставин наведених в обвинувальному акті, оскільки стороною обвинувачення не було доведено наявність складу даного кримінального правопорушення, так як ОСОБА_7 добровільно передав у користування ОСОБА_4 болгарку.

Потерпіла ОСОБА_6 суду показала, що у грудні 2022 року, коли вона приїхала з роботи, ОСОБА_7 запитав її, чи не бачила вона болгарки, оскільки йому було потрібно відрізати болгаркою дві рейки. ОСОБА_6 відповіла, що не бачила її, при цьому раніше болгарка знаходилась на шафі. Вони почали її шукати, однак не знайшли. ОСОБА_6 запитала чоловіка про те, хто був у них вдома, на що ОСОБА_7 відповів, що був ОСОБА_4 з братом ОСОБА_10 . Вона почала телефонувати до односельчан, у тому числі зателефонувала до ОСОБА_11 та запитала його, чи можливо він чув, у кого її болгарка. У подальшому, вона дізналась, що її болгарка була у ОСОБА_9 , яку згодом останній приніс до магазину та розповів, що дану болгарку йому дав ОСОБА_4 в обмін на пляшку спиртного. Її син прийшов до магазину та упізнав їх болгарку. При цьому, у той день, коли сталася крадіжка, її син був у школі. Після цих подій, приїхали працівники поліції та вона написала заяву про крадіжку.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_9 суду показав, що йому потрібна була болгарка, та, оскільки він не раз брав у ОСОБА_4 . інструменти, він взимку 2022 року зустрівши ОСОБА_4 , який їхав на велосипеді, в с. Чернявка на перехресті, неподалік школи та магазину, домовився, що останній дасть йому болгарку, оскільки йому було необхідно зрізати болти біля вихлопної труби у автомобілі. При цьому, на велосипеді у ОСОБА_4 була болгарка. Коли йому ОСОБА_4 передав болгарку, ОСОБА_9 налив останньому пляшку горілки та поїхав по своїх справах. Окрім того, він запитував у ОСОБА_4 , чия це болгарка, тому що раніше він позичав у нього болгарку, однак це була інша болгарка, на що ОСОБА_4 запевнив його, що це його болгарка, просто попередня болгарка поламалась, тому запропонував саме цю болгарку у його тимчасове користування.

Також свідок ОСОБА_9 вказав, що болгарка була у нього деякий час, оскільки він не мав можливості одразу нею скористатись. В подальшому, до нього зателефонував ОСОБА_11 та запитав, чи не брав він болгарки, на що він відповів, що болгарка у нього. ОСОБА_11 сказав, що вказана болгарка належить ОСОБА_6 та запропонував, щоб він її віддав власнику. ОСОБА_9 поклав болгарку в мішок, привіз та передав її меншому сину ОСОБА_6 , так як він упізнав даний інструмент.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 суду показав, що 23 грудня 2023 року він був вдома та до нього прийшов ОСОБА_4 з братом, які запропонували піти з ними в ліс, нарізати дров для переселенців. Однак, оскільки захворів, він відмовився з ними йти. ОСОБА_4 з братом у нього в будинку перебували приблизно півгодини, прийшли зі своїм алкоголем та розпивали спиртні напої (горілку), при цьому, вони не пропонували йому йти в магазин за горілкою. Він залишав ОСОБА_4 з братом, оскільки виходив у туалет, та, після того, як повернувся, приблизно через 5 хв, ОСОБА_4 з братом пішли.

Після вказаних подій, через три-чотири дні, він виявив відсутність болгарки, яка лежала у веранді на шафі. Коли він виявив відсутність болгарки, то запитав дружини, чи не передавала вона її комусь, однак дружина відповіла, що болгарку нікому не передавала. Після цього, він разом з ОСОБА_6 обшукали весь будинок, однак болгарки так і не знайшли. В подальшому, ОСОБА_11 порадив його дружині звернутись у поліцію. При цьому, у той день, коли до нього приходив ОСОБА_4 , останній не просив у нього позичити болгарку та болгарка знаходилась на видному місці.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_11 суду показав, що приблизно у 2022 року, точної дати не пам`ятає, до нього зателефонувала ОСОБА_6 та повідомила, що у неї вкрали болгарку, яка знаходилась у неї на шафі у веранді. В ході розмови ОСОБА_6 повідомила ОСОБА_11 , що у неї недавно вдома був ОСОБА_4 . Того ж дня він зустрів ОСОБА_9 , якому він повідомив про крадіжку болгарки у ОСОБА_6 . При цьому, ОСОБА_9 вказав, що болгарка знаходиться у нього, оскільки ОСОБА_4 приніс її йому за пляшку спиртного. В подальшому, син ОСОБА_6 підійшов до магазину, до якого ОСОБА_9 приніс болгарку, та син ОСОБА_6 , сказав, що це їхня болгарка.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_8 суду пояснив, що у грудні місяці, року він не пам`ятає, приблизно о 09:00 год він йшов разом з братом ОСОБА_4 на відробітки до сільської ради, де брат відробляв громадські роботи, несли бензопилу, яку в подальшому залишили у сільській раді. Вони зайшли до ОСОБА_7 , щоб випити спиртні напої (горілку). Його брат запропонував розпити спиртні напої та дав ОСОБА_7 . 100,00 грн для того, щоб останній купив горілки ємністю 0,7 л у магазині, який розташований через дорогу від будинку, де проживає ОСОБА_7 . Під час розпиття спиртних напоїв біля веранди будинку ОСОБА_4 розповів ОСОБА_7 , що йому потрібна болгарка для того, щоб порізати арматуру у себе вдома, однак його болгарка поламалась, на що ОСОБА_7 відповів, що позичить ОСОБА_4 свою болгарку, та, в подальшому, добровільно виніс болгарку з будинку і дав ОСОБА_4 , який взяв болгарку. Після цього, вони ще випили по чарці горілки та пішли на відробітки. Його брат ОСОБА_4 поклав болгарку у трактор та після відробітків, приблизно о 12:00 год, заніс її додому та того ж дня різав арматуру.

Наступного дня до будинку, що розташований по АДРЕСА_1 , у якому проживає його брат ОСОБА_4 , під`їхав ОСОБА_9 та сказав, що йому потрібно щось у автомобілі відрізати, а тому ОСОБА_4 виніс з веранди будинку болгарку та дав ОСОБА_9 цю болгарку, сказавши, що сам позичив її. Чи давав ОСОБА_9 щось його брату за болгарку, він не знає.

Оцінюючи покази потерпілої та допитаних свідків, суд звертає увагу на їх узгодженість та відповідність між собою про обставини кримінального правопорушення, вчинення якого інкримінується ОСОБА_4 .

При цьому, позиція обвинуваченого, який свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні у судових дебатах заперечував, суд розцінює як спосіб самозахисту та визнає його показання неправдивими та такими, що направлені на ухилення від відповідальності за скоєне кримінальне правопорушення, не бажання нести відповідальність за дії, що вчинив.

Натомість, покази свідка ОСОБА_8 суд оцінює критично та не приймає до уваги, оскільки вони суперечать обставинам вчиненого кримінального правопорушення та, відповідно, спростовуються показами свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_9 .

Також суд враховує той факт, що свідок ОСОБА_8 є рідним братом обвинуваченого ОСОБА_4 , а позиція свідка спрямована на створення умов для уникнення притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності.

Окрім показів потерпілої ОСОБА_6 та свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , вина обвинуваченого ОСОБА_4 доводиться наданими стороною обвинувачення та дослідженими в судовому засіданні доказами в їх сукупності, а саме:

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 26.12.2022;

- протоколом огляду місця події від 26.12.2022;

- висновком експерта № 8375/22-21 від 28.12.202 за результатами проведення судової товарознавчої експертизи у кримінальному провадженні № 0000359, зі змісту якого вбачається, що ринкова вартість наданої на дослідження кутової шліфувальної машини (болгарки) торгової марки «WinTech» моделі «WAG 125/860» з урахуванням зносу, станом на момент вчинення крадіжки 23.12.2022, складала 717,15 грн (сімсот сімнадцять гривень 15 копійок).

Зберігаючи об`єктивність та неупередженість, суд створив необхідні умови для здійснення сторонами наданих їм прав та свобод у наданні доказів, їх дослідженні та доведеності їх переконливості перед судом, в межах пред`явленого обвинувачення безпосередньо дослідив докази у справі та перевірив усі обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Так, надані стороною обвинувачення здобуті у справі і досліджені безпосередньо в суді докази взаємопов`язані і в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлено подію кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого та інші обставини зазначені у ст. 91 КПК України, та вони зібрані у порядку, встановленому ст. 93 КПК України, жодних обставин, передбачених ст. 87 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено та сторонами кримінального провадження не доведено, у зв`язку з чим підстави для визнання цих доказів недопустимими відсутні. Зазначені докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством.

При цьому, суд враховує, практику Європейського суду з прав людини. Зокрема, у справах "Нечипорук і Йонкало проти України" від 21 квітня 2011 року та "Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанії" від 06 грудня 1998 року, Європейський Суд вказав, що "суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи "поза будь-яким розумним сумнівом" і така "доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою" (п. 150, п. 253).

Таким чином, дослідивши всі докази по справі в їх сукупності, суд доходить висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Суд при призначенні покарання має враховувати дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, якою передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" № 7 від 24 жовтня 2003 року зі змінами від 06 листопада 2009 року звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожної особи, яка визнається винною у вчиненні злочину, мають суворо додержуватися вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Також відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому, таке рішення має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Суди, зокрема, можуть не визнати окремі з них такими, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також визнати такими обставинами ті, які не зазначено в обвинувальному висновку.

Так, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 міри покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином, дані, які характеризують особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується негативно, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, на «ДО» у психіатра КНП «Оратівська ЛПЛ» не перебуває, на обліку в наркологічному кабінеті КНП «Оратівська ЛПЛ» не знаходиться, раніше судимий за вчинення кримінального правопорушення проти власності згідно ч. 4 ст. 185 КК України (вирок Липовецького районного суду Вінницької області від 18.01.2023 по справі № 136/714/22).

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до статті 66 КК України, судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до статті 67 КК України, судом не встановлено.

На підставі викладеного, враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне, призначити ОСОБА_4 покарання за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України у межах санкції вказаної статті у виді позбавлення волі.

Обраний обвинуваченому такий вид покарання, за переконанням суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_4 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Крім того, судом ураховано позицію прокурора, висловлену в судових дебатах, щодо можливого призначення обвинуваченому вказаного покарання, а також думку потерпілої ОСОБА_6 , яка під час судового розгляду наполягала на реальному відбуванні покарання обвинуваченим.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року № 7 якщо особа, щодо якої було застосоване звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного суду від 15 лютого 2021 року (справа № 760/26543/17, провадження № 51-3600 кмо 20), якщо до особи, котра вчинила кримінальне правопорушення, вироком суду було застосоване звільнення від відбування покарання з випробуванням, а потім було встановлено, що вона винна ще й в інших злочинах, вчинених до постановлення цього вироку, в таких випадках питання про відповідальність особи за сукупністю вчинених нею кримінальних правопорушень має вирішуватись в залежності від того, чи залишається незмінним попередній вирок, за яким особа звільнена від відбування покарання з випробуванням, на момент постановлення нового вироку, і яке рішення приймає суд у новому вироку щодо покарання за злочини, вчинені до постановлення попереднього вироку.

У випадку, коли попередній вирок залишився незмінним і прийняте в ньому рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням зберігає свою законну силу, а новим вироком особі призначається покарання, яке вона має відбувати реально, положення ч. 4 ст. 70 КК щодо призначення остаточного покарання особі з урахуванням попереднього вироку не застосовуються, а кожний вирок попередній, за яким особа звільнена від відбування покарання з випробуванням, та новий, за яким їй призначено покарання, що належить відбувати реально виконуються самостійно.

Враховуючи, що даним вироком суду обвинуваченому призначається покарання у виді позбавлення волі, яке ОСОБА_4 має відбувати реально, оскільки кримінальне правопорушення вчинене 23.12.2022, тобто до постановлення вироку Липовецького районного суду Вінницької області від 18.01.2023, яким обвинуваченого ОСОБА_4 було звільнено від відбування покарання з випробуванням та який залишився незмінним, даний вирок Оратівського районного суду Вінницької області та вирок Липовецького районного суду Вінницької області від 18.01.2023 мають виконуватися самостійно.

Відповідно до вимог ст. ст. 124, 126 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, згідно висновку експерта № 8375/22-21 від 28.12.2022, які становлять 377,54 грн (триста сімдесят сім гривень 54 копійки), оскільки залучення експерта було обумовлено розслідуванням скоєного ним кримінального правопорушення.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого під час досудового розслідування та судового розгляду не обирався.

Керуючись ст.ст. 50, 66, 67, 71, 185, КК України, ст.ст. 100, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років.

Початок строку відбування покарання рахувати з моменту затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на виконання даного вироку суду.

Вирок Липовецького районного суду Вінницької області від 18.01.2023, яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком тривалість в два роки, з покладенням обов`язків, визначених п.п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України, у справі № 136/714/22 виконувати самостійно.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи № 8375/22-21 від 28.12.2022 в розмірі 377,54 грн (триста сімдесят сім гривень 54 копійки).

Повернути власнику майна ОСОБА_6 кутову шліфувальну машину (болгарку) ТМ «WinTech» моделі WAG 125/860, що знаходиться в кімнаті зберігання речових доказів відділу поліції № 4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області за адресою: м. Липовець, вул. Героїв Майдану, 75 Вінницького району Вінницької області.

Згідно ст. 532 КПК України вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок суду може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти діб з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Оратівський районний суд Вінницької області.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1