Суддя ОСОБА_1 .
Справа № 644/3164/24
Провадження № 1-кс/644/559/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2024 року

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова

у складі головуючого - слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_4 , про арешт майна за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000654 від 28.04.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

установив:

До Орджонікідзевського районного суду м. Харкова надійшло зазначене клопотання, в якому слідча просить винести ухвалу про арешт майна, що було вилучено 27.04.2024 під час огляду місця події, а саме кв. АДРЕСА_1 в, а саме: ніж з плямами бурого кольору, фрагмент обшивки дивану з плямою ридини бурого кольору; винести ухвалу про арешт майна вилученого на підставі ч. 3 ст. 208 КПК України у затриманої особи ОСОБА_5 , а саме: футболку синього кольору з малюнком на передній частині, штани сірого кольору.

Клопотання вмотивовано тим, що в провадженні СВ ВП № 1 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області знаходиться кримінальне провадження №0000654 від 28 квітня 2024 за ч.1 ст. 121 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 27.04.2024 року приблизно о 21.00 годині, точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, ОСОБА_5 , знаходячись в квартирі АДРЕСА_1 , після спільного вживання спиртних напоїв, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків, в ході сварки з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, тримаючи кухонний ніж у правій руці, завдала останньому один удар ножем в область живота.

27.04.2024 року бригадою ШМД потерпілого ОСОБА_6 доставлено до КНП «Міська клінічна багатопрофільна лікарня № 25» ХМР, де йому було надано кваліфіковану медичну допомогу.

Внаслідок протиправних умисних дій ОСОБА_5 , згідно з довідкою КНП «Міська клінічна багатопрофільна лікарня № 25» ХМР від 28.04.2024 року, потерпілому ОСОБА_6 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення черевної порожнини з ушкодженням брижі тонкої кішки та петель тонкої кішки.

27.04.2024 в ході огляду місця події, а саме кв. АДРЕСА_1 виявлено та вилучено: ніж з плямами бурого кольору , фрагмент обшивки дивану з плямою ридини бурого кольору.

28.04.2024 на підставі ч. 3 ст. 208 КПК України, із дотриманням правил, передбачених ч. 7 ст. 223 і ст. 236 КПК України, у присутності понятих, було здійснено обшук затриманої особи ОСОБА_5 під час якого було виявлено та вилучено наступне майно: футболка синього кольору з малюнком на передній частині, штани сірого кольору.

Таким, чином з метою запобігання можливості приховування вище зазначеного майна, його псування, втрати, знищення, передачі, відчуження, тощо, а також для можливості призначення і проведення відповідних судових експертиз та долучення у якості речових доказів до вищевказаного кримінального провадження, є всі підстави для арешту майна, яке було вилучено під час проведення огляду місця події а саме кв. АДРЕСА_1 , а також майна вилученого на підставі ч.2 ст. 208 КПК України у затриманої ОСОБА_5 .

Крім того, вищезазначене вилучене майно, відповідає вимогам ст.98 Кримінального процесуального кодексу України щодо речових доказів, а саме:

- в сукупності є матеріальними об`єктами, які використовувались як знаряддя вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.191 КПК України;

- зберегло на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КПК України;

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна, є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення, права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Згідно із вимогами пункту 1 частини другої вказаної статті арешт майна допускається з метою забезпеченн я збереження речових доказів.

При цьому, відповідно до вимог частини третьої зазначеної статті у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Повернення вилучених речей може негативно вплинути на встановлення істини по кримінальному провадженню, та встановлення усього кола осіб, причетних до скоєння вказаного кримінального правопорушення, оскільки у разі повернення зазначених предметів можуть бути вжиті заходи та вчинені дії направленні на їх знищення, що може значно ускладнити або взагалі унеможливить встановлення об`єктивної істини у кримінальному проваджені, а також призначення та проведення необхідних судових експертиз.

Так, відповідно до вимог ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, тобто підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення або зберегли на собі його сліди; набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення доходи від них, або на яке було спрямоване кримінальне правопорушення.

Крім того, відповідно до вимог ст. 170 КПК України арешт майна може передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатись будь-яким чином таким майном та використовувати його. Заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Відповідно до ст. 98 КПК України матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставини, що встановлюється під час кримінального провадження, є речовими доказами по справі.

Відповідно до ст. ст. 168 ч. 2, 237 КПК України тимчасове вилучення майна: речей та документів, які мають значення для кримінального провадження, може здійснюватися також під час обшуку та огляду.

Слідча надала заяву про розгляд клопотання за її відсутності, клопотання підтримала, просила задовольнити.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється, у зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Слідчий суддя, дослідивши надані докази, вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що в провадженні СВ ВП №1 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №0000654 від 28.04.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

27.04.2024 в ході огляду місця події, а саме кв. АДРЕСА_1 виявлено та вилучено: ніж з плямами бурого кольору, фрагмент обшивки дивану з плямою ридини бурого кольору.

28.04.2024 на підставі ч. 3 ст. 208 КПК України, із дотриманням правил, передбачених ч. 7 ст. 223 і ст. 236 КПК України, у присутності понятих, було здійснено обшук затриманої особи ОСОБА_5 під час якого було виявлено та вилучено наступне майно: футболка синього кольору з малюнком на передній частині, штани сірого кольору.

Як вбачається зі ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Слідчий суддя, вивчивши документи та матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, оскільки слідчий довів слідчому судді наявність достатніх підстав вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення; вказані речі мають значення для досудового розслідування та можуть бути використані в якості доказів у даному кримінальному провадженні, у зв`язку із чим, слідчий суддя вважає за необхідне накласти арешт на вилучене майно.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 170 - 175, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

постановив :

Клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_4 , про арешт майна за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000654 від 28.04.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, якебуло вилучено 27.04.2024 під час огляду місця події, а саме: кв. АДРЕСА_1 , а саме: ніж з плямами бурого кольору , фрагмент обшивки дивану з плямою рідини бурого кольору.

Накласти арешт на майно, яке вилучено на підставі ч. 3 ст. 208 КПК України у затриманої особи ОСОБА_5 , а саме: футболку синього кольору з малюнком на передній частині, штани сірого кольору.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Вилучене майно зберігати в спеціально обладнаній кімнаті зберігання речових доказів ВП № 1 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1