Справа № 711/5316/24
Номер провадження 1-кп/711/479/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2024 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000790 від 14.06.2024, за обвинуваченням:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення-проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи на вулиці за адресою: АДРЕСА_2 ,в ході конфлікту з ОСОБА_3 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, спрямованим на спричинення тілесних ушкоджень, потерпілому ОСОБА_3 наніс один удар кулаком правої руки в область лівої ділянки вушної раковини.

Як наслідок, згідно висновку судово-медичного експерта №02-01/556 від 24.06.2024,потерпілий ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження у вигляді: крововилив лівої вушної раковини, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_2 кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Під час досудового розслідування ОСОБА_2 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку визнав повністю, щиро розкаявся.

Обвинувачений ОСОБА_2 під час досудового слідства, у присутності захисника - адвоката ОСОБА_4 надав заяву, в якій зазначив, що беззаперечно визнає свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, згоден із встановленими слідством обставинами, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоден на розгляд обвинувального акту в спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Потерпілий ОСОБА_3 під час досудового слідства надав заяву, в якій зазначив, що згоден із встановленими слідством обставинами, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоден на розгляд обвинувального акту в спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Тому суд розглянув обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до положень ч. 2 ст. 382 КПК України.

За таких обставин, винуватість ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, тобто в умисному легкому тілесному ушкодженні, доведена повністю.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує наступні обставини.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_2 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_2 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

В якості даних, що характеризують особу обвинуваченого, суд враховує, що ОСОБА_2 на спеціальному обліку у КНП «ЧОПНД Черкаської обласної ради» у лікаря психіатра та лікаря нарколога в КНП «ЧОНД Черкаської обласної ради» не перебував, раніше не судимий, одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не являється особою з інвалідністю.

Призначаючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , суд враховує, що вчинене правопорушення, відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком, характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжуючих покарання.

Частина перша статті 125 КК України передбачає покарання у виді штрафу, громадських або виправних робіт.

Призначаючи покарання у вигляді штрафу, громадських або виправних робіт, суд згідно із ст. 53, 56, 57 КК України, повинен враховувати і майновий стан винного. В матеріалах кримінального провадження є дані про те, що обвинувачений не працевлаштований, але прямих перешкод для призначення обвинуваченому покарання у вигляді штрафу не встановлено. Враховуючи вимоги ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень і що більш суворий вид покарання з числа передбачених за скоєне кримінальне правопорушення призначається лише у випадку, якщо менш суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення особи і попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень. З урахуванням того, що ОСОБА_2 раніше не судимий, щиро розкаявся, суд призначає йому покарання за ч. 1 ст. 125 КК України у вигляді штрафу, що сприятиме досягненню мети покарання, передбаченої ст. 50 КК України, а саме виправленню обвинуваченого ОСОБА_2 та запобіганню вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Підстав для застосування положень ст.69, 69-1 КК України суд не знаходить, враховуючи, що всю сукупність встановлених обставин судом було аргументовано наведено для призначення мінімального розміру покарання для виховання обвинуваченого.

Суд вважає таке покарання необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, що повністю узгоджується із принципами законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Враховуючи те, що стосовно обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався, суд не вбачає підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов не заявлений. Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до положень ст.100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 373, 374, 375, 376, 381-382 КПК,-

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні кримінального правопорушення-проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, і призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Запобіжний захід ОСОБА_2 до набрання вироком законної сили - не обирати.

Речові докази по справі: медична документація, яка долучена до матеріалів кримінального провадження на підставі заяви потерпілого ОСОБА_3 залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку.

Відповідно до положень ч. 1ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1