Справа № 621/1119/24
Пр. № 1-кп/621/191/24
ВИРОК

Іменем України

27 червня 2024 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Змієві кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Дзеберкой Туапсинського району Краснодарського краю, рф, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , не працює, із повною середньою освітою, неодруженого, раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,

встановив:

13.03.2024 року близько 20 години 00 хвилин ОСОБА_5 перебував за своїм місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_3 , де у нього виник на побутовому грунті конфлікт із ОСОБА_4 , який перебував у нього в гостях, в ході якого у ОСОБА_5 , на грунті особистих неприязних відносин, виник умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .

З метою реалізації свого протиправного умислу, направленого на спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_5 , в той же день та час 13.03.2024, перебуваючи за вищевказаною адресою, діючи протиправно та бажаючи настання наслідків у вигляді тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, умисно наніс один удар ножем в область лівого коліна останнього.

Внаслідок нанесеного ОСОБА_5 , удару потерпілому ОСОБА_4 згідно висновку експерта №12-14/533м/24 від 03.04.2024, спричинено тілесне ушкодження у вигляді непроникаючої колото-різаної рани в проекції лівого колінного суглоба, яке по ступеню тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинило за собою короткочасний розлад здоров`я (згідно п.2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995).

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні вину визнав та пояснив, що 13.03.2024 року близько 20 год він знаходився вдома разом зі своєю дівчиною ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_2 . В цей час до них прийшов у гості ОСОБА_4 разом із своїм знайомим. В ході конфлікту, який виник у нього з ОСОБА_4 він взяв ніж, який лежав на столі та штрикнув останнього у коліно, однак він не очикував, що зможе нанести тілесні ушкодження ОСОБА_4 .

Вина обвинуваченого ОСОБА_5 підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами:

даними протоколу проведення слідчого експерименту від 01.04.2024 року за участі потерпілого ОСОБА_4 , де він розповів про обставини та механізм спричинення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_7

даними висновків експерта від 03.04.2024 р за №12-14/53-Зм/24, №12-14/54 -Зм/24,згідно висновків якого ОСОБА_4 спричинено тілесне ушкодження у вигляді непроникаючої колото-різаної рани в проекції лівого колінного суглоба, яке по ступеню тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинило за собою короткочасний розлад здоров`я (згідно п.2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995).Виключена можливість утворення вищевказаного тілесного ушкодження при падінні ОСОБА_4 з висоти власного росту або внаслідок самоспричинення, що нехарактерно для даного виду травми.

Показами потерпілого ОСОБА_4 , який пояснив, що 13.03.2024 року ввечері він разом зі своїм знайомим зайшов в гості до ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_2 . Потім ОСОБА_5 взяв ніж та наніс удар ножем йому по коліну, внаслідок чого у нього набухло коліно та потекла кров.

Аналізуючи вищевказані докази, які суд вважає належними та допустимими, і які за своїм змістом співвідносяться та доповнюють один одного, враховуючи встановлені обставини по кримінальному провадженню, дійшов висновку, що вина ОСОБА_5 повністю доведена.

Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує зач.2 ст.125 КК України, як умисне тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

При вирішенні питання про вид і міру покарання ОСОБА_5 суд враховує відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно ст.12 КК України, кримінальне правопорушення вчинене ОСОБА_5 відноситься до кримінального проступку.

Досліджуючи дані про особу обвинуваченого судом встановлено, що він раніше не судимий, неодружений, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується формально позитивно.

При призначенні покарання ОСОБА_8 , суд відповідно до вимог ст.ст. 65-67 КК України враховує, що ним скоєно проступок, характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, його наслідки, дані про особу обвинуваченого, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Враховуючи вказані обставини, суд дійшов висновку про необхідність і достатність призначення ОСОБА_5 покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч.2 ст.125 КК України.

При цьому, суд враховуючи характер та ступінь суспільної небезпеки діяння, тяжкість кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, суд вважає можливим виправлення ОСОБА_5 без відбування покарання, та дійшов висновку про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, застосувавши ст. 75 КК України.

На думку суду, призначене покарання відповідає характеру та ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а також є достатнім для виправлення ОСОБА_5 та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

На період іспитового строку суд покладає обов`язки на ОСОБА_5 передбачені ст. 76 КК України.

Вирішуючи питання щодо обрання міри запобіжного заходу ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили, суд враховує, що на стадії досудового розслідування міра запобіжного заходу не була обрана, тому приймаючи до уваги те, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, на даний час ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не встановлені, суд вважає недоцільним обирати щодо обвинуваченого запобіжний захід до набрання вироком законної сили.

Арешт на майно не накладався.

Речові докази у кримінальному провадженні та судові витрати відсутні.

Цивільний позов потерпілим не подавався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

у х в а л и в :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (два) років обмеження волі.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

У відповідності до вимог ст. 76 КК України на період іспитового строку, покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання, роботи.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід у відношенні ОСОБА_5 не обирати.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Вирок може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1