Провадження № 1-кс/947/8162/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.06.2024 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 та її захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене заступником керівника Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000750 від 05.05.2023 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженкис. Краснопілля, Березанського району, Миколаївської області, громадянки України, українки, з середньою спеціальною освітою, незаміжньої, інваліда 3 групи, працюючої на посаді головної медичної сестри, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчим управлінням ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000750 від 05.05.2023, розпочатого за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332КК України.

Нагляд за додержанням законів під час здійснення досудового розслідування у формі процесуального керівництва здійснюється Одеською спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Південного регіону.

Досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні встановлено, ОСОБА_8 , підозрюється у тому, що у невстановлений досудовим слідством час, але не пізніше середини 2022 року, діючи з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення і протиправного отримання грошових коштів, шляхом систематичного заняття протиправною діяльністю пов`язаною з незаконним переправленням осіб призовного віку через державний кордон України, була залучена до організованої групи.

Так, ОСОБА_9 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, переслідуючи корисливі мотиви,достовірно знаючи про те, що Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022, введено в Україні воєнний стан з 05 години 30 хв. 24 лютого 2022 року, термін дії якого неодноразово продовжувався, у зв`язку з чимтимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, зокрема про заборону виїзду за межі України громадянам України чоловічої статі віком від 18 до 60 років, діючи з єдиним умислом, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою реалізації свого протиправного умислу, створила організовану групу, яка має ознаки стійкості, діяльність якої тривала з середини 2022 року до 23.06.2023, а саме: приблизно влітку 2022 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, залучила до протиправної діяльності в якості виконавців та пособників раніше не знайомих їй осіб: ОСОБА_10 та ОСОБА_4 , та невстановлених досудовим розслідуванням працівників РТЦК та СП, дислокованих на території Одеської області, яким вона запропонувала прийняти участь в організованій групі та між якими заздалегідь розподілила ролі.

Всі залучені особи дали свою добровільну згоду на участь у скоєнні кримінальних правопорушень, пов`язаних з незаконним переправленням через державний кордон України за правилами та умовами визначеними ОСОБА_9 та під її керівництвом.

Будучи лідером організованої групи, ОСОБА_9 , розробила структуру вказаного злочинного угруповання, план спільних злочинних дій та розподілила ролі між учасниками організованої та керованої нею групи.

Так, відповідно до розподілу ролей, ОСОБА_9 , як керівниця злочинного угруповання, обрала собі повноваження щодо визначення основних напрямів злочинної діяльності, планування та координації злочинних дій інших учасників організованої групи, безпосередній контроль за процедурою організації незаконного переправлення осіб призовного віку через державний кордон України, надання чітких вказівок членам створеного нею угруповання, з визначенням функцій та ролей кожного учасника,пошук та налагодження зв`язків, а також фінансування всіх учасників злочинної групи та розподіл незаконної винагороди між всіма учасниками.

З метою реалізації плану протиправної діяльності, організатор групи ОСОБА_9 розподілили між собою та членами злочинного угруповання ОСОБА_10 , ОСОБА_4 та невстановленими досудовим слідством осіб працівників РТЦК та СП дислокованих на території Одеської області, обов`язки щодо створення та забезпечення умов чіткої, систематичної та конспіративної діяльності організованої групи, пов`язаної з незаконним переправленням через державний кордон України.

Так, ОСОБА_10 будучи таксистом, здійснював пошук «клієнтів», проводив їм первинний інструктаж, забезпечував формування пакету документів, необхідних для реалізації спільного протиправного наміру, особисто перевіряв повноту збору документів та лише після цього забезпечував зустріч із лідером організованої групи ОСОБА_9 . Після зазначених зустрічей з організатором та проведення інструктажу щодо подальших дій, здійснював безпосереднє перевезення на власному транспортному засобі «клієнтів» з пакетом необхідних військово-облікових документів через кордон України.

Також, ОСОБА_9 через залучену нею ж іншу співучасницю злочину, співробітницю медичної установи - ФОП « ОСОБА_11 » ОСОБА_4 , до функцій якої належало виготовлення фіктивних медичних документів про наявність у особи призовного віку «важкого захворювання», що дає підстави для видачі відповідним РТЦК документу про непридатність особи до військової служби, а також інших невстановлених досудовим слідством осіб працівників РТЦК та СП дислокованих на території Одеської області, які відповідно до відведеної їм ролі, здійснювали оформлення військово-облікових документів у вигляді тимчасових посвідчень військовозобов`язаних чоловікам призовного віку, перелік яких передавала ОСОБА_9 , які були підставою для незаконного переправлення через державний кордон України через офіційні пункти пропуску.

Так, ОСОБА_9 , виконуючи роль організатора, яка керувала організованою групою, продовжуючи діяти відповідно розробленого нею плану щодо організації незаконного переправлення осіб призовного віку через державний кордон України у невстановлений досудовим слідством час та місці, але не пізніше 29.12.2022 надала вказівку ОСОБА_4 виготовити фіктивні медичні документи на ім`я ОСОБА_12 . На що, ОСОБА_4 , діючи у складі організованої групи, на виконання вказівки ОСОБА_9 , перебуваючи у невстановлений досудовим слідством час та місці, внесла зміни до офіційного медичного документу - магнітно-резонансної томографії з медичної установи ПП «МЕДИЧНИЙ ЦЕНТР АРТ» шляхом друку недостовірних відомостей на ім`я ОСОБА_12 , датованих за вказівкою ОСОБА_9 . 29.12.2022. У вказаному документі, ОСОБА_4 , продовжуючи діяти на виконання вказівки лідера організованої групи ОСОБА_9 внесла недостовірні відомості щодо наявності медичних захворювань в області поперекового відділу хребта у ОСОБА_12 , які зберегла на робочому комп`ютері. Після чого, ОСОБА_4 роздрукувала та передала ОСОБА_9 вказаний медичний документ для подальшого виготовлення військово-облікових документів.

Зазначені завідомо підроблені ОСОБА_4 медичні документи слугували підставою для подальшого оформлення військово-облікових документів на ім`я ОСОБА_12 із відміткою про непридатність до військової служби з метою подальшого перетину державного кордону України.

У подальшому, ОСОБА_9 продовжуючи діяти на виконання свого протиправного наміру, із залученням невстановлених досудовим слідством осіб працівників РТЦК та СП дислокованих на території Одеської області, які відповідно до відведеної їм ролі, здійснювали оформлення військово-облікових документів у вигляді тимчасових посвідчень військовозобов`язаних чоловікам призовного віку, перелік яких передавала ОСОБА_9 , які були підставою для незаконного переправлення через державний кордон України через офіційні пункти пропуску, зокрема ІНФОРМАЦІЯ_2 сприяла ОСОБА_12 в отриманні військово-облікових документів, які слугували підставою для подальшого переправлення через державний кордон України, а саме: довідки військово-лікарської комісії № 33/9/1395 від 15.02.2023 із зазначенням діагнозу « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та тимчасового посвідчення військовозобов`язаного серії: НОМЕР_1 від 15.02.2023 виданого ІНФОРМАЦІЯ_4 з позначкою не придатний до військової служби.

Після чого, 20.02.2023 ОСОБА_10 , виконуючи відведену йому роль пособника в частині безпосереднього перевезення осіб через державний кордон України, на виконання вказівки ОСОБА_9 через контрольований пункт пропуску «Старокозаче-Тудоре» на транспортному засобі марки «Opel» номерний знак НОМЕР_2 на молдавській реєстрації сірого кольору під його керуванням здійснив перевезення ОСОБА_12 через державний кордон України до Республіки Молдова.

Крім того, ОСОБА_4 , діючи відповідно розробленого ОСОБА_9 плану щодо організації незаконного переправлення осіб призовного віку через державний кордон України, будучи залученою до організованої групи, виконуючи відведену їй роль, діяла на виконання вказівки лідера організованої групи ОСОБА_9 щодо виготовлення фіктивних медичних документів на ім`я осіб, які мали намір незаконного виїзду за кордон України.

Так, ОСОБА_9 22.06.2023 у денний час, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи у Михайлівському сквері за адресою: АДРЕСА_2 , зустрілась із ОСОБА_13 з метою вирішення питання переправлення останнього через державний кордон України, шляхом надання нею ОСОБА_13 засобу у вигляді відповідних військово-облікових документів, які стануть підставоюдля незаконного переправлення останнього через державний кордон України. Під час вказаної зустрічі, ОСОБА_9 , діючи відповідно розробленого нею плану надала вказівку ОСОБА_13 щодо збору та підготовки переліку необхідних документів, оригінали та копії яких він повинен передати ОСОБА_9 для оформлення військово-облікових документів із відміткою про непридатність до військової служби та довідки ВЛК із завідомо підробленим діагнозом, на підставі яких ОСОБА_13 зможе виїхати за кордон України. Далі, ОСОБА_9 , продовжуючи діяти у складі організованої групи відповідно до розробленого злочинного плану, повідомила ОСОБА_13 , що за її послуги з оформлення документів для переправлення ОСОБА_13 через державний кордон України, необхідно буде передати ОСОБА_9 , неправомірну вигоду у сумі 5000 доларів США (що станом на 23.06.2023 відповідно до курсу Національного банку України становило 182 843 гривень) та окремо 3000 гривень за оформлення завідомо підроблених медичних документів, тобто загальною сумою 185 843 гривень.

При цьому, ОСОБА_9 наголосила, що після передачі пакету документів та грошових коштів у вищевказаній сумі, потрібно буде очікувати її вказівки щодо направлення до невстановленої особи працівника одного з РТЦК та СП дислокованих на території Одеської області. При цьому, ОСОБА_14 запевнила ОСОБА_13 , що після отримання необхідного пакету військово-облікових документів, подальше переправлення його через державний кордон України до Республіки Молдова буде відбуватися під постійним контролем залученого нею до участі у протиправній діяльності ОСОБА_10 , який буде здійснювати безпосередньо переправлення ОСОБА_13 через кордон України та у разі необхідності вирішувати питання, які можуть виникнути при переправленні через державний кордон у контрольованих пунктах пропуску.

Після чого, ОСОБА_9 , виконуючи роль організатора, 22.06.2023 за допомогою інтернет додатку «Вайбер» надіслала ОСОБА_4 повідомлення із фотозображенням паспорту громадянина України на ім`я ОСОБА_13 та вказівку підготувати фіктивні медичні документи на ім`я ОСОБА_13 . На що, ОСОБА_4 , діючи, на виконання вказівки лідера організованої групи - ОСОБА_9 22.06.2023 перебуваючи у невстановлений досудовим слідством час та місці, повторно внесла зміни до офіційного медичного документу - магнітно-резонансної томографії з медичних установ Sanitas» та ПП «МЕДИЧНИЙ ЦЕНТР АРТ» шляхом друку недостовірних відомостей на ім`я ОСОБА_13 , датованих за вказівкою ОСОБА_9 . 22.06.2023. У вказаному документі, ОСОБА_4 , продовжуючи діяти на виконання вказівки лідера організованої групи ОСОБА_9 внесла недостовірні відомості щодо наявності медичних захворювань в області хребта на ім`я ОСОБА_13 , які зберегла на робочому комп`ютері.

Далі, ОСОБА_4 , продовжуючи діяти на виконання спільного протиправного наміру, виконуючи відведену їй роль, того ж дня через інтернет додаток «Вайбер» надіслала ОСОБА_9 повідомлення із фотозображенням завідомо підробленої магнітно-резонансної томографії з медичної установи «Sanitas» та ПП «МЕДИЧНИЙ ЦЕНТР АРТ» та інструкцією щодо послідовності дій ОСОБА_13 при наявності зазначеного нею у медичних документах фіктивного діагнозу, з метою конспірації спільних дій організованої групи, за що отримала грошову винагороду від ОСОБА_9 . Зазначені завідомо підроблені ОСОБА_4 медичні документи слугували підставою для подальшого оформлення військово-облікових документів на ім`я ОСОБА_13 із відміткою про непридатність до військової служби з метою подальшого переправлення через державний кордон України.

Так, ОСОБА_9 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, переслідуючи корисливі мотиви, повторно, відповідно розробленого нею плану щодо організації незаконного переправлення осіб призовного віку через державний кордон України за грошову винагороду, 22.06.2023 у денний час, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи у Михайлівському сквері за адресою: АДРЕСА_2 , зустрілась із ОСОБА_13 з метою вирішення питання переправлення останнього через державний кордон України, шляхом надання нею ОСОБА_13 засобу у вигляді відповідних військово-облікових документів, які стануть підставоюдля незаконного переправлення останнього через державний кордон України. Під час вказаної зустрічі, ОСОБА_9 , діючи відповідно розробленого нею плану надала вказівку ОСОБА_13 щодо збору та підготовки переліку необхідних документів, оригінали та копії яких він повинен передати ОСОБА_9 для оформлення військово-облікових документів із відміткою про непридатність до військової служби та довідки ВЛК із завідомо підробленим діагнозом, на підставі яких ОСОБА_13 зможе виїхати за кордон України. Далі, ОСОБА_9 , продовжуючи діяти у складі організованої групи відповідно до розробленого злочинного плану, повідомила ОСОБА_13 , що за її послуги з оформлення документів для переправлення ОСОБА_13 через державний кордон України, необхідно буде передати ОСОБА_9 , неправомірну вигоду у сумі 5000 доларів США (що станом на 23.06.2023 відповідно до курсу

Національного банку України становило 182 843 гривень) та окремо 3000 гривень за оформлення завідомо підроблених медичних документів, тобто загальною сумою 185 843 гривень.

Далі, ОСОБА_9 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, переслідуючи корисливі мотиви, повторно, відповідно розробленого нею плану щодо організації незаконного переправлення осіб призовного віку через державний кордон України за грошову винагороду, 23.06.2023 о 17:05 год., перебуваючи у Михайлівському сквері за адресою: АДРЕСА_2 знову зустрілась із ОСОБА_13 , де отримала від останнього пакет необхідних документів на його ім`я та грошові кошти у сумі 5000 доларів США, що відповідно курсу НБУ склало 182 843 (сто вісімдесят дві тисячі вісімсот сорок три) гривень та 3000 гривень, про які ОСОБА_9 зазначала під час першої зустрічі, загальною сумою 185 843 (сто вісімдесят п`ять тисяч вісімсот сорок три) гривень. Після чого, ОСОБА_9 повідомила ОСОБА_13 очікувати її подальших інструкцій в послідовності дій щодо його переправлення через державний кордон України.

За вищевикладених собтавин, 19.06.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених:

-ч. 3 ст. 332 КК України за кваліфікуючими ознаками: сприяння унезаконному переправленні осіб через державний кордон України шляхом надання засобів, вчинене організованою групою;

-ч. 3 ст. 332 КК України за кваліфікуючими ознаками: сприяння унезаконному переправленні осіб через державний кордон України шляхом надання засобів, вчинене повторно, організованою групою з корисливих мотивів.

Сторона обвинувачення звертається з клопотанням про застосування до ОСОБА_15 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обґрунтовуючи його наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні останньою тяжких злочинів, характер ймовірно вчинених кримінальних правопорушень та наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які вказують на неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

В судовому засіданні:

-прокурор в судовому засіданні вимоги поданого клопотання підтримав у повному обсязі та просив задовольнити;

-захисник підозрюваної заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на необгрунтованість ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та викладених у клопотанні слідчого. Адвокат ОСОБА_5 просив слідчого суддю врахувати, що його підзахисна ОСОБА_4 скаржиться на чисельні проблеми зі здоров`ям та є інвалідом 3 групи. При цьому, як зазначає захисник, заявлений стороною обвинувачення розмір застави є непомірним для підзахисної. Крім того, вказав на готовність ОСОБА_4 співпрацювати зі слідством. Просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого та застосувати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час. Долучив письмові заперечення, які просив врахувати.

-підозрювана з підозрою не згодна, щодо запобіжного заходу підтримала думку захисника.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Дослідивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

19.06.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованих їй кримінальних правопорушень стороною обвинувачення підтверджується наступними матеріалами кримінального провадження: протоколами огляду речей від 10.11.2023; відповіддю на доручення з ДПСУ; протоколом обшуку за адресою: АДРЕСА_3 ; відповіддю з ТОВ « Одеський обласний діагностичний центр «САНІТАС»»; протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 07.03.2024; відповіддю з ПП «МЕДИЧНИЙ ЦЕНТР АРТ»; протоколами про проведення негласних слідчих ( розшукових) дій.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри, слідчий суддя враховує те, що діючий Кримінальний процесуальний кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» («Нечипорук і Йонкало проти України», 42310/04, §219, 21 квітня 2011 року).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 §1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 §1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» («K.-F. проти Німеччини», 27 листопада 1997, §57).

Долучені матеріали кримінального провадження, на даній стадії досудового розслідування є достатніми для висновку щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_4 при цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі долучених до клопотання доказів, вирішує питання наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінальних правопорушень.

При розгляді клопотання сторони обвинувачення, слідчий суддя бере до уваги те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень.

Так, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання її винною у вчиненні кримінальних правопорушень, слідчий суддя приходить до переконання, що наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризик у вигляді можливого переховування підозрюваної від органу досудового розслідування та суду.

В цьому ж розрізі слідчий суддя зазначає, що відносно ОСОБА_4 не діють обмеження щодо перетину державного кордону України в період дії правового режиму воєнного стану, що додатково підтверджє актуальність вказаного ризику в рамках даного кримінального провадження.

Крім того, з огляду на те, що підозрювана ознайомлена з відповідним клопотанням про застосування відносно неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та відповідними додатками, долученими до нього, в яких наявний протоколи допиту свідків, й відповідно в яких зазначені анкетні дані вказаних осіб, з огляду на ту обставину, що у випадку подальшого направлення відносно підозрюваної ОСОБА_4 обвинувального акту до суду, свідки ймовірно будуть допитуватися безпосередньо судом, слідчий суддя приходить до переконання про достатність підстав для прийняття висновку щодо наявності ризику можливого незаконного впливу з боку підозрюваної на вказаних осіб, з метою зміни ними своїх показів, в цілях подальшого уникнення підозрюваною передбаченої законом відповідальності.

Слідчий суддя враховує твердження сторони обвинувачення з приводу того, що ОСОБА_4 є фактично співучасником організованої групи, яка причетна до скоєння кримінальних правопорушень, пов`язаних з незаконним переправленням через державний кордон України, а тому наразі тривають заходи щодо встановлення кола можливих інших невстановленим досудовим слідством осіб співучасників вчинення ОСОБА_4 інкримінованого їй кримінального правопорушення, які будь-яким чином допомагали останній вчинити кримінальне правопорушення. Окрім того, такі співучасники, задля уникнення кримінальної відповідальності за вчинення вказаного кримінального правопорушення, можуть вчиняти дії спрямовані на переховування або знищення документів, які дають підстави для незаконного перетину державного кордону України з метою перешкодити органу досудового розслідування у збиранні належних та допустимих, а у їх сукупності достатніх доказів злочинної діяльності ОСОБА_4 . Таким чином, слідчий суддя приходить до переконання про обгрунтованість посилання сторони обвинувачення щодо існування в рамках даного кримінального провадження ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме перешкоджання підозрюваною ОСОБА_17 кримінальному провадженню.

Сторона обвинувачення в своєму клопотанні також посилається на наявність ризику передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливе вчинення підозрюваною іншого кримінального правопорушення або продовження кримінального правопорушення, в якому підозрюється.

Разом з тим, слідчий суддя зазначає, що вказаний ризик не знайшов свого підтвердження в матеріалах доданих в обґрунтування клопотання та прокурором в судовому засіданні не було доведено його обґрунтованість, зокрема стороною обвинувачення в судовому засіданні не надано відомостей щодо того, що ОСОБА_4 раніше притягувалася до кримінальної відповідальності та/або того, що є підстави вважати, що на даний час перевіряються обставини, що остання може мати відношення до скоєння ще інших кримінальних правопорушень.

Слідчий суддя враховує, що згідно ч. 1 ст. 176 КПК України, тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, при цьому більш м`якими запобіжними заходами по відношенню до нього є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) домашній арешт. Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).

Підстав для застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваної ОСОБА_4 в судовому засіданні встановлено не було, зокрема, застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та особистого зобов`язання є недоцільним, з огляду на м`якість, а також встановлені в судовому засіданні ризики, не забезпечать належне виконання підозрюваною обов`язків.

На думку слідчого судді, інкримінована ОСОБА_4 діяльність є проявом особливого цинізму в умовах дії правового режиму воєнного стану та викликає негативні реакції суспільства та зокрема військовослужбовців, які захищають цивільне населення з початку повномасштабного вторгнення рф на суверенну територію України.

Таким чином, з огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені в ході розгляду даного клопотання відомості, в тому числі які стосуються наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України, а також наявних в рамках даного кримінального провадження ризиків, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної можливо шляхом застосування відносно такої особи виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а відтак підстав для застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу слідчим суддею встановлено не було.

Так, згідно п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, між тим згідно зазначеної статті у виключних випадках, якщо слідчий суддя встановить що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину та покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вказані розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу, що, всупереч вимогам ст. 182 КПК України, ані слідчим у клопотанні, ані прокурором у судовому засіданні не було наведено належного обгрунтування у підтвердження існування обставин, які б могли вказувати на виключність випадку та можливість застосування відносно підозрюваної альтернативного запобіжного зхаоду у вигляді застави, розмір якої перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Так, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 тяжких кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України, обставини інкримінованих кримінальних правопорушень, з огляду на особу підозрюваної, її характеризуючі дані, зокрема те, що ОСОБА_4 є інвалідом 3 групи, а також те, що підозрювана згідно наданої у судовому засіданні медичної документації має нестабільний стан здоров`я та потребує постійного медичного догляду, а також встановлені в ході розгляду даного клопотання ризики, передбачені ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає, що у даному випадку доцільним є застосування до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу з призначенням застави у розмірі 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень.

На думку слідчого судді, саме вказаний розмір застави буде в повній мірі гарантувати належну процесуальну поведінку підозрюваної, у випадку її внесення, під загрозою звернення вказаного розміру застави в дохід держави за наявності відповідних для цього підстав (ч. 8 ст. 182 КПК України).

Керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 193-194, 196 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене заступником керівника Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000750 від 05.05.2023 відносно ОСОБА_4 задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» строком до 16.08.2024, в межах строку досудового розслідування.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваною ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисяі двісті сорок) гривень.

Роз`яснити підозрюваному, що підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на розрахунковий рахунок НОМЕР_3 , код отримувача (ЄДРПОУ) - 26302945, банк отримувача ДКСУ м. Київ, МФО 820172, отримувач - Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

У разі внесення застави, покласти на підозрювану ОСОБА_4 строком до 16.08.2024, в межах строку досудового розслідування, наступні процесуальні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

1. прибувати до органу досудового розслідування та/або суду за першою вимогою;

2. не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає без дозволу слідчого, прокурора та/або суду;

3. повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4. утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

5. здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_4 , що відповідно до ч. ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1