Справа № 145/1232/23
Провадження № 1-кп/127/721/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2024 місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці кримінальне провадження, відомості про яке внесені 18 квітня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000029, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Сутиски Тиврівського району Вінницької області, непрацюючого, неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У ОСОБА_4 в листопаді 2022 року, точної дати та проміжку часу не встановлено, виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння грошовими коштами громадян шляхом їх обману з використанням належного йому облікового запису у соціальній мережі «Facebook».

З цією метою ОСОБА_4 , використовуючи власний мобільний телефон з SIM-картою «Київстар» номер НОМЕР_1 з доступом у всесвітню мережу «Інтернет», здійснив доступ до соціальної мережі «Facebook», використовуючи обліковий запис « ОСОБА_4 ».

З метою легкої наживи та корисливих спонукань, реалізуючи свій злочинний умисел заволодіти грошовим коштами, ОСОБА_4 знайшов обліковий запис, що належить ОСОБА_5 , жительці м. Івано-Франківськ, та через додаток «Facebook Messenger» шляхом обману, представившись волонтером, під приводом збору коштів на купівлю спорядження для військовослужбовців, повідомив потерпілій ОСОБА_5 номер картки АТ КБ «Приватанк» № НОМЕР_2 , на яку остання, будучи введеною в оману, 05.03.2023 через мобільний додаток «Приват24» перерахувала кошти в сумі 1 000 грн зі своєї банківської карти АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 .

Заволодівши грошовими коштами в сумі 1 000 гривень, ОСОБА_4 на зв?язок більше не виходив, а грошовими коштами розпорядився на власний розсуд.

Своїми діями ОСОБА_4 завдав потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 1 000 гривень.

Крім того, у ОСОБА_4 в листопаді 2022 року, точної дати не встановлено, виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння грошовими коштами громадян шляхом їх обману з використанням належного йому облікового запису у соціальній мережі «Facebook».

З цією метою ОСОБА_4 , використовуючи власний мобільний телефон марки «MEIZU М3» з SIM-картою «Київстар» номер НОМЕР_1 з доступом у всесвітню мережу «Інтернет», здійснив доступ до соціальної мережі «Facebook», використовуючи обліковий запис « ОСОБА_4 ».

З метою легкої наживи та корисливих спонукань, реалізуючи свій злочинний умисел заволодіти грошовим коштами, ОСОБА_4 знайшов обліковий запис, що належить ОСОБА_7 , жителю м. Біла Церква Київської області, та через додаток «Facebook Messenger», шляхом обману, представившись волонтером, під приводом збору коштів на пальне, повідомив потерпілому ОСОБА_7 номер картки АТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_11, на яку останній, будучи введеним в оману, 08.03.2023 через мобільний додаток «Приват24» перерахував кошти в сумі в сумі 700 грн. зі своєї банківської карти АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_4

Заволодівши грошовими коштами в сумі 700 гривень, ОСОБА_4 грошовими коштами розпорядився на власний розсуд.

Своїми діями ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 700 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повідомив, що вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнає, надавати показання відмовився на підставі ст. 63 Конституції України. В подальшому, в судовому засіданні ОСОБА_4 вказав, що бажає дати показання. В ході вказаного повідомив, що він згідний з обвинуваченням, вважає докази обґрунтованими та доведеними, у вчиненому щиро кається. По суті обвинувачення суду нічого не повідомив.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 суду повідомила, що 05.03.2023 року, вночі приблизно між 04:00 - 05:00 год, перебуваючи за місцем проживання на «Massenger» у «Facebook» вона отримала повідомлення від невідомої особи, який був підписаний, як « ОСОБА_4 » (профіль мав назву «Допомога ЗСУ» з фотокарткою особи у військовій формі біля автомобіля з гуманітарною допомогою) з проханням про допомогу, а саме оплатити пальне з м. Бахмут до м. Дніпро, оскільки військовий волонтер опинився у скрутній ситуації, та перебуваючи на автозаправці, не має коштів на пальне. Отримавши відповідь на декілька запитань, переконавшись у нібито правдивості необхідності допомоги, оскільки ОСОБА_4 називав імена досить відомих волонтерів, переказала кошти в сумі 1000,00 грн., зазначивши, що бажає отримати підтвердження, а саме впродовж 30 хв. після заправки автомобіля, ОСОБА_4 мав скинути фото чека про оплату пального. Через декілька годин ніякої звітності використання коштів вона не отримала, а тому почала досліджувати профіль у «Facebook» та виявила, що він шахрайський та створений для того, щоб виманювати кошти у людей, які готові допомагати ЗСУ. Так, на досліджуваній сторінці, у звітах про використання коштів, зібраних на допомогу, містились фотографії, які містились у звітах іншої людини. Також, досліджуючи коментарі та позначки побачила, що ОСОБА_4 відмічав дуже відомих людей у волонтерських колах. Зв`язавшись з зазначеними особами, стало відомо, що деякий час він в 2014 році служив у «ІНФОРМАЦІЯ_6» та про нього погано відгукуються люди. Деякі люди його взагалі одразу заблокували, оскільки запідозрили, що він шахрай. Після чого, знайшла та зв`язалась з людьми, які також були обмануті ОСОБА_4 , а саме перераховували кошти на рахунок «PayPal», однак в силу деяких причин, а саме перебування закордоном, чи на виконанні бойових завдань та з інших причини, вони не звертались до органів поліції із заявою. Також зазначила, що на той момент її чоловік перебував у ЗСУ, а саме у м. Бахмут, а тому ОСОБА_4 зманіпулював ситуацією, оскільки написав дуже емоційну історію про допомогу. Повідомила, що шкоду їй не відшкодовано.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 суду повідомила, що ОСОБА_4 є її сином, який з грудня 2023 року проживає разом з нею. У листопаді-грудні 2022 року, ОСОБА_4 повернувся з м. Києва, почав проживати разом з ними та за словами ОСОБА_4 займатись волонтерською діяльністю. Під час спільного проживання, паспорт, ідентифікаційний код та банківська картка на ім`я ОСОБА_9 були у вільному доступі, тому на час спільного проживання ОСОБА_4 міг вільно користуватись даними документами. Також ОСОБА_4 декілька разів брав мобільний телефон ОСОБА_9 , після чого видаляв дзвінки на які телефонував. Починаючи з січня-лютого до грудня 2023 року, ОСОБА_4 проживав окремо, де саме ОСОБА_9 не знає, можливо у кімнаті гуртожитку, оскільки вона належала ОСОБА_4 . Зазначила, що ОСОБА_4 офіційно не працював, однак мав засоби для проживання окремо. Під час окремого проживання, ОСОБА_4 періодично приходив у гості та користувався ноутбуком «Lenovo», який вона придбала для молодшого сина. Також просив банківську картку ОСОБА_9 , оскільки у нього не було своєї. У ті дні, коли ОСОБА_4 просив банківську картку, на неї надходили грошові кошти в різних сумах, а саме 200,00 грн., 500,00 грн., 1000 грн. від сторонніх осіб. Загальної суми грошових коштів, які надійшли на її банківську ОСОБА_4 вона не знає, оскільки не рахувала. Іноді, кошти надходили 2-3 рази на день, а іноді раз на тиждень. Після надходження коштів, ОСОБА_4 брав банківську картку та знімав дані кошти, повертаючи її порожньою. У 2023 році (точного місяця не пам`ятає), під час обшуку, працівники поліції вилучили ноутбук «Lenovo», який належить її молодшому сину та банківську картку «ПриватБанку» на ім`я ОСОБА_9 .

Потерпілий ОСОБА_7 , який перебуває в зоні ведення бойових дій, в ході судового розгляду не допитувся, оскільки подав суду заяву про розгляд кримінального провадження у його відсутність. Зважаючи на вказане сторони не бажали використовувати його показання як доказ у справі.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 суду повідомив, що він товаришував з ОСОБА_4 до подій, зазначених в обвинувальному акті. У березні 2023 року, працюючи барменом в закладі «Кльове місце», що знаходиться у с. Лука-Мелешківська до нього звернувся ОСОБА_4 з проханням про допомогу у пошуку роботи. ОСОБА_10 допоміг влаштуватись ОСОБА_4 на неофіційну роботу в закладі «Кльове місце» підсобником. Повідомив, що ОСОБА_4 два рази просив скористатись його банківською карткою, оскільки не мав своєї, а йому мали переказати грошові кошти. Картка була зарплатна, «ПриватБанк». Перший раз ОСОБА_4 попросив банківську картку, перебуваючи на роботі у с. Лука-Мелешківська, після чого на картковий рахунок надійшло 1500,00 грн., ОСОБА_4 зняв їх у банкоматі та повернув банківську картку. Наступний раз, ОСОБА_4 допомагаючи ОСОБА_10 за місцем проживання останнього у смт. Браїлів, вдруге попросив банківську картку, на яку надійшли грошові кошти в сумі приблизно 800-1000 грн, після зняття яких, ОСОБА_4 повернув банківську картку. ОСОБА_10 зазначив, що прізвище особи, під час надходження коштів не зазначалось, оскільки перекази ОСОБА_4 здійснювались через систему «PayPal». Схоже було, що перекази здійснюються з-за кордону, оскільки вони надходили в іноземній валюті та конвертувались у гривні. ОСОБА_10 повідомив, що за час спільної роботи не бачив, щоб ОСОБА_4 займався волонтерською діяльністю. Також зазначив, що якби міг припустити, що ОСОБА_4 займається шахрайськими діями, ніколи не дав би йому свою банківську картку.

Свідок ОСОБА_11 суду повідомив, що він перебуває з ОСОБА_4 у дружніх відносинах вже близько 2 років. Познайомився з останнім, коли разом працювали на роботі. На даний час підтримує з ним спілкування. ОСОБА_4 повідомляв йому, що він служив в ЗСУ. Крім того, деякий час ОСОБА_4 проживав у нього вдома. Під час проживання ОСОБА_4 попросив у нього дати йому у користування картку банку, так як він не міг зробити свою картку, оскільки загубив паспорт. Так як вони були друзями, ОСОБА_11 дав у користування ОСОБА_4 свою універсальну картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_5 , якою він користувався на постійній основі в 2023 році. Скільки грошей загалом приходило на картку, він не бачив, але це були суми 200, 500, 800 та 1000 гривень. ОСОБА_4 вказані гроші не перераховував на інші рахунки, а тільки знімав з банкомату. Також ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_11 , що гроші йому перераховують йому друзі, родичі та побратими. Коштами ОСОБА_4 користувався на власний розсуд. В подальшому, ОСОБА_4 загубив його картку, тому його дружина - ОСОБА_12 дала у користування ОСОБА_4 її картку, якою він також деякий час користувався. Після того, як ОСОБА_11 дізнався про незаконні дії ОСОБА_4 , всі картки були заблоковані. На заблокованій карті коштів не було. Крім того ОСОБА_11 вказав, що телефон та інші документи ОСОБА_4 у нього не просив. Також до нього ніхто не звертався щодо пошуку ОСОБА_4 та з проханням повернути кошти.

Свідок ОСОБА_12 суду повідомила, що з ОСОБА_4 працювала разом на пилорамі, де і подружились. Загалом вона проживає разом зі своїм чоловіком ОСОБА_11 . Взимку 2023 року з ними разом проживав ОСОБА_4 . В листопаді 2022 року ОСОБА_4 попросив дати йому у користування картку банку, оскільки він загубив свій паспорт та не міг самостійно зробити собі свою картку. Так як між них були дружні відносини, вона надала йому свою картку АТ КБ «ПриватБанку». Номера картки вона не пам`ятає, але пам`ятає останні 4 цифри - НОМЕР_12. В неї була тільки 1 картка банку, яку вона передала ОСОБА_4 , а в цей час вона користувалась додатком «Приват24». Загалом ОСОБА_4 користувався її карткою протягом 6 місяців, до тих пір, поки не загубив її. На картку надходили грошові кошти у сумі 500-1000 гривень, які з рахунку знімав тільки ОСОБА_4 . Гроші на рахунку не накопичувались. При цьому ОСОБА_12 вказала, що вона знімала тільки ті кошти, які перекидали її батьки та друзі. Тими коштами, яких походження вона не знала, не користувалась. Після того, як ОСОБА_4 загубив її картку, ОСОБА_11 дав у користування ОСОБА_4 свою картку. Крім того, ОСОБА_12 вказала, що ОСОБА_4 повідомляв їй, що служив в ЗСУ, а на той час займався волонтерською діяльністю. Однак ОСОБА_12 не бачила, щоб ОСОБА_4 займався волонтерською діяльністю. На допиті у слідчого дізналась, що ОСОБА_4 займався злочинною діяльністю, після чого одразу заблокувала картку.

З досліджених доказів, що надані прокурором під час судового провадження, вбачається наступне.

17.04.2023 року з заявою про вчинене кримінальне правопорушення звернулась ОСОБА_5 , яка повідомила, що невідома особа шахрайським шляхом у всесвітній мережі «Інтернет», а саме в соціальній мережі «Facebook», з облікового запису « ОСОБА_4 », що знаходиться за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_2 » під приводом збору коштів на купівлю спорядження для військовослужбовців, заволоділа коштами заявниці, які остання перерахувала 22.03.2023 на банківську карту емітовану АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_12 у розмірі 1000 гривень.

ОСОБА_5 до заяви долучила платіжну інструкцію, яка підтверджує, що вона 22.03.2023 року о 05:03 год. перерахувала на рахунок ОСОБА_12 грошові кошти у сумі 1005,03 гривень

Відомості за вказаним фактом зареєстровані у встановленому порядку 18.04.2023 року, що підтверджується витягом з ЄРДР за №0000029.

Відповідно до протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 04.05.2023 року до правоохоронних органів звернувся ОСОБА_7 , який повідомив, що невідома особа шахрайським шляхом у всесвітній мережі «Інтернет», а саме в соціальній мережі «Facebook», з облікового запису « ОСОБА_4 », що знаходиться за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_2 » під приводом збору коштів на купівлю пального для військовослужбовців, заволоділа коштами заявника, які останній перерахував 08.03.2023 на банківську карту емітовану АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_12 у розмірі 700 гривень.

ОСОБА_7 долучив до заяви платіжну інструкцію, яка підтверджує, що він 08.03.2023 року о 11:41 год. перерахував на рахунок ОСОБА_12 грошові кошти у сумі 703,52 грн. Крім того, ОСОБА_7 долучив скрін-шот переписки в соціальній мережі «Facebook» з обліковим записом « ОСОБА_4 », зі змісту якої вбачається, що вказані грошові кошти ОСОБА_7 перекинув на картковий рахунок ОСОБА_12 на купівлю пального для військовослужбовців.

Відомості за вказаним фактом зареєстровані у встановленому порядку 13.06.2023 року, що підтверджується витягом з ЄРДР за №0000323.

Відповідно до постанови від 20.06.2023 року матеріали кримінальних проваджень №0000029 від 18.04.2023 та №0000323 від 13.06.2023 року об`єднані в єдине кримінальне провадження під №0000029.

З протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 22.05.2023 року, здійсненого на підставі ухвали слідчого судді від 21.04.2023 року вбачається, що в ході досудового розслідування була вилучена та оглянута інформація щодо клієнта АТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_9 , а саме її особисті дані, інформація про рух коштів по рахунку та залишок коштів на рахунку.

З протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 22.05.2023 року, здійсненого на підставі ухвали слідчого судді від 21.04.2023 року вбачається, що в ході досудового розслідування була вилучено та оглянута інформація щодо клієнта АТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_12 , а саме її особисті дані, інформація про рух коштів по рахунку та залишок коштів на рахунку.

З роздруківки АТ КБ «ПриватБанк» про рух коштів по рахунку ОСОБА_12 встановлено, що 22.03.2023 року о 05:03 на картковий рахунок ОСОБА_12 , а саме № НОМЕР_2 було здійснено грошовий переказ у сумі 1000 гривень з картки АТ КБ «ПриватБанк» через додаток Приват 24, відправник ОСОБА_5 . В подальшому, а саме 22.03.2023 року о 14:14 год. в м. Гнівань по вул. Соборна, 85, відбулось зняття готівки в банкоматі відділення АТ КБ «ПриватБанк» у сумі 400 грн.

Крім того, з вказаної роздруківки встановлено, що 08.03.2023 року о 11:41 год. на картковий рахунок ОСОБА_12 було здійснено грошовий переказ у сумі 700 гривень з картки АТ КБ «ПриватБанк» через додаток Приват24, відправник ОСОБА_7 (коментар до платежу: на пальне). В подальшому, а саме 16.03.2023 року о 11:00 год. в м. Гнівань по вул. Соборна, 85, відбулось зняття готівки в банкоматі відділення АТ КБ «Приватбанк» у сумі 1000 гривень.

Відповідно до протоколу огляду від 23.05.2023 року, грошові кошти у сумі 1000 гривень 16.03.2023 року знімав чоловік, схожий на ОСОБА_4 .

З протоколу обшуку від 27.04.2023 року здійсненого на підставі ухвали суду від 20.04.2023 року вбачається, що в ході досудового розслідування у присутності понятих був проведений обшук за адресою: АДРЕСА_2 . У ході проведення обшуку було виявлено та вилучено наступні речі: банківську карту № НОМЕР_3 , емітовано АТ КБ «ПриватБанк» та ком`ютер персональний «IdeaPad 3 15 IGL05» (ноутбук) у темно-сірому корпусі марки «Lenovo», у технічно-справному робочому стані, одна з клавіш відсутня.

В судовому засіданні досліджено додаток до протоколу обшуку, а саме відеозапис здійсненої процесуальної дії. З вказаного відеозапису судом встановлено, що в ході обшуку було вилучено банківську карту № НОМЕР_3 , емітовано АТ КБ «ПриватБанк» та ноутбук марки "Lenovo", яким користувався ОСОБА_4 . В ході огляду ноутбука було встановлено, що в соціальній мережі «Facebook» є облікові записи на ім`я " ОСОБА_4 " та " ОСОБА_4 ", однак доступу до вказаних облікових записів не має, паролі не відомі.

Відповідно до заяви ОСОБА_4 від 26.05.2023 року, останній добровільно надав слідчому для огляду належний йому мобільний телефон «Meizu S3» сірого кольору, через який він здійснював доступ до своїх облікових записів "ОСОБА_4" і " ОСОБА_4 ". Крім того, ОСОБА_4 надав паролі до вказаних облікових записів.

З протоколу огляду предмета від 26.05.2023 року вбачається, що під час досудового розслідування, в присутності понятих було здійснено огляд мобільного телефону "Meizu M3s", який добровільно видав ОСОБА_4 . Під час огляду встановлено, що на вказаному мобільному телефоні розташовані особисті облікову записи ОСОБА_4 : « ОСОБА_4 » та «ОСОБА_4».

Відповідно до заяви ОСОБА_4 від 26.05.2023 року останній надав добровільну згоду на огляд його облікового запису і доступу у соціальній мережі «Facebook» до облікового запису " ОСОБА_4 ".

З протоколу огляду від 26.05.2023 року та додатків до нього вбачається, що в ході досудового розслідування було проведено огляд облікового запису « ОСОБА_4 » в соціальній комп`ютерній мережі «Facebook», належного ОСОБА_4 . При перегляді даного облікового запису встановлено, що в ході листування ОСОБА_4 повідомляв особам, які перераховували йому кошти, що він сам воює у складі ЗСУ та хоче допомогти українським військовим. Загалом з моменту першого оголошення ОСОБА_4 про збір грошових коштів від 09.11.2022 по 26.05.2023 року ОСОБА_4 здійснювались перекази грошових коштів різними способами. Загалом йому здійснено 45 переказів від 33 осіб на суму від 50 гривень до 150 доларів США. В томи числі протоколом огляду зафіксовано переказ у сумі 1000,00 гривень потерпілої ОСОБА_5 на рахунок № НОМЕР_2 , відкритий на ім`я ОСОБА_12 в АТ КБ «ПриватБанк» Для отримання вказаних коштів з дозволів власників ОСОБА_4 користувався банківськими картками своєї матері ОСОБА_9 , знайомих ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , а також свого кума ОСОБА_10 . Також для переказу коштів ОСОБА_4 використовував власний електронний гаманець ІНФОРМАЦІЯ_3 на ІНФОРМАЦІЯ_4

З протоколу огляду предмета та додатків до протоколу від 26.05.2023 року вбачається, що за добровільної згоди та участі ОСОБА_4 було проведено огляд облікового запису « ОСОБА_4 » в соціальній мережі "Facebook", який належить ОСОБА_4 . Так в ході проведення огляду встановлено, що ОСОБА_17 в період з 02.02.2023 року по 25.05.2023 року неодноразово перераховував кошти на прохання ОСОБА_4 у сумі від 200 до700 гривень на рахунок ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , якими користувався ОСОБА_4 .

З протоколу огляду предмета від 26.05.2023 року вбачається, що в ході досудового розслідування проведено огляд електронного гаманця ОСОБА_4 на підставі його добровільної згоди та участі, що підтверджується його заявою від 26.05.2023 року. В ході огляду встановлено, що на електронний гаманець ОСОБА_4 , на PayPal за електронною адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 багаторазово здійснювались перекази грошових коштів різними способами. Загалом було здійснено 46 переказів на суму від 2,58 доларів США до 200 доларів США (на загальну суму 2316,69 доларів США та 115 Євро). До протоколу огляду додано історію операції по даному електронному гаманцю від 09.11.2022 по 26.05.2023 року, якою підтверджено рух коштів на рахунку.

З постанови про приєднання речових доказів до матеріалів кримінального провадження від 28.04.2023 року вбачається, що комп`ютер персональний «IdeaPad 3 15 IGL05» «Lenovo» у корпусі темно-сірого кольору, де міститься інформація по обліковому запису «ОСОБА_4» (поміщений до спеціального пакету «Національна поліція України Головне слідче управління» №7259915), банківська карта № НОМЕР_3 , емітовано АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_9 , інформація про яку була зазначена її сином ОСОБА_4 в оголошені для перерахунку коштів під час вчинення шахрайських дій (поміщено до спеціального пакету «Національна поліція України» WAR1242608) було визнано речовим доказом у кримінальному проваджені.

Ухвалою слідчого судді від 01.05.2023 року на вище вказані речові докази накладено арешт.

З постанови про приєднання речових доказів до матеріалів кримінального провадження від 26.05.2023 року вбачається, що мобільний телефон «Meizu M3s» в корпусі сріблясто-сірого кольору, серійний номер MEID: НОМЕР_6 , IMEI1: НОМЕР_7 , IMEI1: НОМЕР_8 , на 2 SIM-картки: SIM-карта 1 оператора мобільного зв`язку «Київстар» НОМЕР_1 та SIM-карта 2 оператора мобільного зв`язку «Київстар» НОМЕР_9 , які поміщені в спеціальний пакет «Національна поліції України» WAR 1242700 були визнані речовими доказами у кримінальному проваджені.

Ухвалою слідчого судді від 30.05.2023 року на вище вказані речові докази накладено арешт.

Відповідно до відповіді на запит №929 від 05.05.2023 року, солдат ОСОБА_4 перебуває на військовому обліку у п`ятому відділі ІНФОРМАЦІЯ_5 , до лав ЗСУ під час мобілізації не призивався.

Заслухавши показання обвинуваченого, потерпілої, свідків, дослідивши надані сторонами докази у заявленому обсязі, суд дійшов наступних висновків.

В судовому засіданні обвинувачений зазначив, що він винуватість визнає та згідний з обвинуваченням. Разом з тим, жодних показань щодо розвитку подій не надав.

Вказане не надає можливості суду оцінити справжню позицію обвинуваченого, навести докази на її обґрунтованість чи спростування. Така позиція обвинуваченого свідчить про відсутність визнання вини, оскільки наявність визнання винуватості суд має можливість оцінити лише з показань особи, наданих в судовому засіданні щодо фактичних обставин справи.

Незважаючи на таку позицію обвинуваченого, суд дійшов переконання, що стороною обвинувачення доведено сукупністю належних та допустимих доказів винуватість ОСОБА_4 .

Так, вказаний висновок судку зумовлений на аналізі досліджених доказів у справи, а саме показань потерпілої, яка вказала, що до неї звернулась через мережу Фейсбук невідома особа, яка ввела її в оману, повідомивши, що він військовослужбовець, який перебуває в зоні бойових дій та потребує її допомоги, а саме грошей на заправку автомобіля. Будучи введеною в оману та бажаючи допомогти ЗСУ, потерпіла перерахувала кошти на рахунок, який вказала зазначена особа.

З протоколу обшуку та протоколів огляду судом встановлено, що в ході досудового розслідування, отримано комп`ютер та телефон якими користувався обвинувачений та здійснено доступ до його сторінки в соціальній мережі Фейсбук.

З ході огляду вказаної сторінки судом встановлено зміст переписки обвинуваченого з потерпілими у справі та іншими особами. Зміст переписки свідчить, що ОСОБА_4 видає себе за військовослужбовця, волонтера, який перебуває в зоні бойових дій на Донеччині, йому важко, він потребує термінової допомоги, просить перерахувати кошти на рахунки (номера яких повідомляє в переписці).

З банківських документів, отриманих у встановленому порядку, судом встановлено, що потерпілі перераховують ОСОБА_4 після повідомлення ними такої інформації, грошові кошти.

Разом з тим, з даних про зняття коштів з рахунків та відповіді на запит від 05.05.2023 року, судом беззаперечно встановлено, що ОСОБА_4 до лав ЗСУ під час мобілізації не призивався, перебував у Вінницькій області де і знімав отримані від потерпілих кошти.

Тобто вказаними доказами беззаперечно підтверджено введення ОСОБА_4 потерпілих в оману шляхом повідомлення їх неправдивої інформації та заволодіння таким чином їх грошовими коштами.

Таким чином, суд оцінивши сукупність доказів у справі та надавши юридичну оцінку діям ОСОБА_4 , суд кваліфікує дії обвинуваченого:

за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайство);

за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_4 покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

З довідки характеристики виданої Гніванською міською радою № 180 від 19.04.2023 року вбачається, що скарг та заяв щодо порушень ОСОБА_4 громадського порядку від правоохоронних органів та жителів м. Гнівань в міську раду не надходило.

Відповідно до повідомлення УДМС України у Вінницькій області від 19.04.2023 року ОСОБА_4 проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

З довідки КНП ЦТЗ «Соціотерапія» ВОР № 1271 від 20.04.2023 року вбачається, що ОСОБА_4 за медичною допомогою в даний заклад не звертався, на стаціонарному лікуванні не перебував.

Відповідно до довідки КНП «ВОКПЛ ім. акад. О.І. Ющенка ВОР» № 29/3026 від 24.04.2023 року обвинувачений ОСОБА_4 на лікуванні у вказаному закладі не перебував.

З витягу № 09-24/578 від 19.04.2023 року вбачається, що ОСОБА_4 проживає разом з ОСОБА_9 .

З довідки виданої КНП «Багатопрофільна лікарня» Тиврівської селищної ради від 27.06.2032 року вбачається, що ОСОБА_4 на амбулаторному лікуванні у лікаря-психіатра не перебуває, до лікаря-нарколога не звертався та на лікуванні не перебуває.

З вимоги про судимість від 26.05.2023 року вбачається, що ОСОБА_4 раніше не судимий.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, вчинив два епізоди умисних корисливих кримінальних правопорушень проти власності, не працює, завдану шкоду не відшкодував.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого суд визнає активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, що підтверджується фактом того, що останній добровільно видав працівникам поліції свій особистий телефон, надавши при цьому паролі для доступу до свої облікових записів у соціальній мережі «Facebook», які останній використовував при вчиненні ним кримінальних правопорушень.

Разом з тим, суд не вбачає підстав для визнання «щирого каяття», як обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 з огляду на наступне.

Виходячи із системного тлумачення законодавства та із судової практики, щире каяття, характеризуючи ставлення винної особи до вчиненого нею злочину, означає, що особа визнає свою вину, дає правдиві показання, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, бажає виправити ситуацію, що склалася, співчуває потерпілому, демонструє готовність понести заслужене покарання.

Під час розгляду справи ОСОБА_4 відмовився від дачі показань на підставі ст. 63 Конституції України, тобто не дав суду жодних показань по суті обвинувачення, його поведінка під час розгляду справи не свідчила про те, що останній негативно оцінює скоєне ним діяння, співчуває потерпілим, оскільки жодних активних дій щодо вибачень та відшкодування шкоди потерпілим останній не здійснив. Крім того, ОСОБА_4 просив призначити йому покарання не пов`язане з позбавленням волі, ставив передумову, що тоді він перерахує гроші на ЗСУ, що свідчить, що останній дійсно не розуміє того, що його дії дискредитували волонтерських рух, що демонструє його неготовність понести заслужене покарання.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, вз врахуванням ст. 337 КПК України, судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, а саме вчинення двох епізодів умисних корисливих кримінальних правопорушень, способу їх вчинення з використанням воєнного стану в Україні та бажання всіх допомогти Збройним Силам України, дискредитації волонтерського руху під час воєнного стану та виклик розчарування в людей, що бажають допомогти армії та військовим, зменшення бажання здійснення такої допомоги через побоювання потрапити в шахрайські схеми, особи обвинуваченого, який вчинив умисні корисливі кримінальні правопорушення проти власності, використовуючи воєнний стан, як привід для збагачення, відсутності розуміння наслідків його дій для держави, відсутності відшкодування шкоди, суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде покарання призначене у виді позбавлення волі, оскільки інший вид покарання не зможе досягнути мети покарання, визначеної ст. 50 КК України, щодо виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженим.

Враховуючи, що ОСОБА_4 вчинено сукупність кримінальних правопорушень, суд вважає за необхідне застосувати положення ст. 70, 72 КК України та призначити остаточне покарання обвинуваченому за сукупністю кримінальних правопорушень.

Враховуючи визнання обвинуваченого винуватим та призначення йому реального покарання у виді позбавлення волі, з метою забезпечення невідворотності виконання покарання суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Також у відповідності до ст. 100 КПК України суду слід вирішити питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні.

Керуючись ст. 65-67, 70, 190 КК України, ст. 124, 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 190 КК України у виді двох років обмеження волі.

Призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 190 КК України у виді двох років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70, 72 КК України визначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим та призначити остаточне покарання у виді двох років позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

В зв`язку з застосуванням ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою взяти ОСОБА_4 під варту з зали суду негайно.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дня набрання вироком законної сили.

На підставі ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 05.03.2024 року по день набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Арешт, накладений ухвалами Вінницького міського суду Вінницької області від 01.05.2023 року та 30.05.2023 року скасувати.

Речовий доказ у кримінальному проваджені, а саме комп`ютер персональний «IdeaPad 3 15IGL05» «Lenovo» у корпусі темно-сірого кольору, де міститься інформація по обліковому запису «ОСОБА_4», поміщений до спеціального пакету «Національна поліція України Головне слідче управління» №7259915, який зберігається у камері для зберігання речових доказів у відділенні поліції № 2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області - повернути ОСОБА_9 .

Речовий доказ, а саме банківська карта № НОМЕР_3 , емітовано АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_9 , поміщену до спеціального пакету «Національна поліція України» WAR1242608, яка зберігається у камері для зберігання речових доказів у відділенні поліції № 2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області - повернути власнику.

Речовий доказ, а саме мобільний телефон «Meizu M3s» в корпусі сріблясто-сірого кольору, серійний номер MEID: НОМЕР_6 , IMEI1: НОМЕР_7 , IMEI1: НОМЕР_8 , на 2 SIM-картки: SIM-карта 1 оператора мобільного зв`язку «Київстар» НОМЕР_1 та SIM-карта 2 оператора мобільного зв`язку «Київстар» НОМЕР_9 , які поміщені в спеціальний пакет «Національна поліції України» WAR 1242700, які зберігаються у камері для зберігання речових доказів у відділенні поліції № 2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області - конфіскувати.

Вирок суду може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення, а особою, що перебуває під вартою протягом 30 днів з моменту вручення копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Суддя: