Справа № 305/188/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.04.2024 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря: ОСОБА_4 ,

учасників судового розгляду: прокурора - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 11-кп/4806/341/23 за апеляційною скаргою першого заступника керівника Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_6 на вирок Рахівського районного суду Закарпатської області від 04 червня 2021 року відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, монтера колій ВП "Івано-Франківська дирекція залізничних перевезень", військовозобов`язаного, раніше не судимого , -

- у скоєнні кримінального правопорушення (проступку) передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України

В С Т А Н О В И В:

Вироком Рахівського районного суду Закарпатської області від 04 червня 2021 року ОСОБА_7 визнано винуватим у скоєнні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 850 гривень.

Згідно з вироком, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень за таких обставин.

ОСОБА_7 , 06 грудня 2020 року, близько 15 години 45 хвилин, перебуваючи в будинку АДРЕСА_1 , під час словесної суперечки, яка виникла на грунті неприязних відносин, умисно завдав декілька ударів в область голови своїй колишній дружині, ОСОБА_8 , від яких остання отримала тілесні ушкодження у вигляді множинних різаних ран потиличної ділянки голови, правої надбрівної ділянки, навколоорбітальних гематом, ЗЧМТ, струс головного мозку, які згідно висновку експерта №2 від 01.01.2021 потягли за собою розлад здоров"я більше 6 днів, і згідно наказу №6 МОЗ України від 17.01.95 п.2.3.3 кваліфікуються як легкі тілесні пошкодження, що привели до короткочасного розладу здоров"я.

Прокурор подав апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи фактичні обставини справи, доведеність вини ОСОБА_7 за ч.2 ст.125 КК України, так як вони знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, вважає вирок суду незаконним через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність,

Просить суд, вирок Рахівського районного суду Закарпатської області від 04 червня 2021 року в частині призначеного покарання скасувати, ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винним за ч.2 ст.125 КК України і призначити покарання у виді виправних робіт строком на 1 рік із відрахуванням із суми заробітку обвинуваченого за місцем його роботи в дохід держави 15%.

Покласти на ОСОБА_7 обов`язки, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.91-1 КК України, строком на 2 місяці, відповідно до ч.3 вказаної норми, а саме:заборону перебувати в місці спільного проживання з потерпілою ОСОБА_8 заборону наближатися на визначену відстань до місця, де ОСОБА_8 , може постійно чи тимчасово проживати, тимчасово чи систематично перебувати у зв`язку з роботою, навчанням, лікуванням та направлення для проходження апробаційної програми.

Виключити з мотивувальної частини вироку обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого - визнання вини та активне сприяння розкриттю злочину.

В решті вирок залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно оцінив отримані у передбаченому КПК України порядку докази в даному кримінальному провадженні, оцінивши їх в сукупності, зробив правильний висновок про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, що повністю та об`єктивно стверджується зібраними та перевіреними в ході судового розгляду доказами.

Відповідно до ч.1 ст.49 КК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; 3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; 4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину; 5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Вказаною нормою встановлено строки давності з огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення відповідно до класифікації, визначеної приписами ст. 12 КК України, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення; правила обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення і переривання. Особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Судом встановлено, що кримінальне правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому ОСОБА_7 було вчинено 06 грудня 2020 року, також відсутні відомості про те, що ОСОБА_7 у період з 2020 по 24.04.2024 вчинив інше кримінальне правопорушення, не надані такі данні й суду апеляційної інстанції, а тому перебіг строків давності не переривався. Також, відсутні будь-які відомості про зупинення досудового чи судового провадження у зв`язку з ухиленням ОСОБА_7 від досудового розслідування або суду. Тому підстав вважати, що строки давності були зупинені, а отже вони на даний час не спливли, немає.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення, зокрема, кримінального проступку, за який передбачено покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Перевіркою матеріалів кримінальної справи не встановлені об`єктивні дані, які б ставили під сумнів достовірність наведених у вироку доказів, які підтверджують, що ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України.

В свою чергу, апеляційний суд звертає увагу на те, що на час апеляційного розгляду закінчився встановлений п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України строк давності притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 125 КК України.

Так, відповідно до положень ч. 5 ст. 74 КК України, особа може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених статтею 49 цього Кодексу.

Закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності не є реабілітуючою підставою, у зв`язку із чим необхідна згода на звільнення особи від кримінальної відповідальності, а за відсутності такої згоди суд вправі звільнити лише від покарання на підставі ч. 5 ст. 74 КК України.

Оскільки відсутня така згода обвинуваченого ОСОБА_7 , апеляційний суд зобов`язаний звільнити особу від призначеного покарання за ч. 2 ст. 125 КК України на підставі ч. 5 ст. 74 КК України.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Вирок Рахівського районного суду Закарпатської області від 04 червня 2021 року відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, змінити.

Звільнити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного судом покарання за ч. 1 ст. 125 КК України на підставі ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

У решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців із дня її проголошення.

Судді