Провадження № 1-кс/638/1339/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2024 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

заявника ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Дзержинського районного суду м.Харкова скаргу адвоката ОСОБА_3 на постанову прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_4 від 04.03.2024 року про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0004895 від 30.11.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.182, ч.1 ст.129, ч.1 ст.263 КК України, -

встановив:

Адвокат ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді Дзержинського районного суду м.Харкова в інтересах ОСОБА_5 зі скаргою, в якій, зокрема, просить скасувати постанову процесуального керівника у кримінальному провадженні - прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_4 про відмову в задоволенні клопотань, поданих в порядку ст.220 КПК України від 04.03.2024 року. У додаткових поясненнях заявник уточнила вимоги скарги та просила також зобов`язати процесуального керівника у кримінальному провадженні прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_4 витребувати від СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 документи, перелік яких наведено в уточненнях; зобов`язати процесуального керівника скласти та вручити ОСОБА_7 та ОСОБА_8 повідомлення про підозру у вчиненні злочинів у справі №0004895 від 30.11.2019 року; зобов`язати процесуального керівника звернутися до експерта для розвитку розміру матеріальних збитків у вигляді недоотриманого доходу при виплаті дивідендів за 2021 рік.

В обґрунтування скарги зазначає, що в СВ ХРУП №3 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0004895 від 30.11.2019 року. Заявником в інтересах ОСОБА_5 подано процесуальному керівникові - прокурору Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_4 клопотання про долучення доказів у кримінальному провадженні, витребування доказів та про вручення повідомлення про підозру у провадженні. Постановою прокурора від 04.03.2024 року відмовлено у задоволенні зазначеного клопотання. ОСОБА_5 не погоджується із вказаною постановою, вважає її невмотивованою, такою, що не має законного обґрунтування, протиправною та такою, що винесена упереджено, що обмежує права потерпілого.

Заявник в судовому засіданні скаргу в уточненій редакції підтримала.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти вимог скарги, просив відмовити у її задоволенні.

Розглянувши скаргу, заслухавши учасників провадження, дослідивши надані матеріали, оглянувши матеріали кримінального провадження №0004895, слідчий суддя дійшов наступного.

Встановлено, що слідчими СВ Харківського районного управління поліції № 3 ГУНП в Харківській області у групі зі слідчими відділу особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у об`єднаному кримінальному провадженні № 0004895 від 30.11.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 182 КК України за фактом незаконно збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу ОСОБА_5 , ч. 1 ст. 129 КК України за фактом погрози вбивством ОСОБА_5 , ч. 1 ст. 263 КК України за фактом зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

З витягів з Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що 28.11.2019 року приблизно о 15:30 годині невстановлена особа, незаконно зібрала, зберігала, використовувала та поширювала конфіденційну інформацію про особу ОСОБА_5 .. Крім того, до Московського ВП ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення від ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що за адресою: АДРЕСА_1 виявлено автомобіль «Субару Форестер» д.н.з. НОМЕР_1 , на якому знаходиться предмет, ззовні схожий на гранату РГД-5. ЖЄО №9436 від 03.03.2020 року. Крім того, до Московського ВП ГУНП в Харківській області надійшла заява від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про те, що невстановлена особа 03.03.2020 року близько 17:00 год. за адресою: АДРЕСА_1 , поклала на його автомобіль «Субару Форестер» д.н.з. НОМЕР_1 предмет ззовні схожий на гранату, у зв`язку з чим у заявника маються реальні підстави побоюватися за своє життя. ЖЄО №9460 від 03.03.2020 року.

Жодній особі у кримінальному провадженні №0004895 від 30.11.2019 року підозра не пред`явлена.

Постановою прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_4 від 04.03.2024 року відмовлено у задоволенні клопотань представника потерпілого про долучення доказів у кримінальному провадженні, витребування доказів та про вручення повідомлення про підозру у провадженні.

Відмовляючи у задоволенні клопотань представника потерпілого прокурор мотивував своє рішення тим, що долучені до клопотання копії документів не стосуються предмета доказування, отримані поза межами кримінального провадження та не в порядку передбаченому КПК України. Також обставини, викладені у клопотанні про витребування документів, не є предметом розслідування у кримінальному провадженні № 0004895 від 30.11.2019 року. Також зазначено про відсутність достатніх доказів для повідомлення конкретній особі про підозру.

Вирішуючи скаргу по суті, слідчий суддя зазначає наступне.

Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

Водночас, відповідно до ч. 3 ст. 93 КПК України сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Згідно ч. 1 ст. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Відповідно до ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Встановлено, що представником потерпілого ОСОБА_5 - адвокатом ОСОБА_3 29.02.2024 року подано до Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова клопотання від 26.02.2024 року про долучення доказів та витребування доказів у кримінальному провадженні № 0004895.

Зі змісту клопотання вбачається, що підставою витребування доказів представник потерпілого зазначає про необхідність підтвердженням факту реалізації директором ТОВ «ММЦ Офтальміка» ОСОБА_10 у червні 2021 року обладнання «Система офтальмологічна ексімерна лазерна ALLEGRETTO модель WAVE Eye-Q» за ціною, яка є значно меншою ніж ринкова, ТОВ «ММЦ Офтальміка» недоотримало дохід в розмірі 1 979 014,97 грн., що призвело до заниження розміру чистого прибутку за 2021 рік та заниження належних до виплати дивідендів учасникам ТОВ «ММЦ Офтальміка», що призвело до спричинення останнім матеріальних збитків в сумі недоотриманих дивідендів.

Крім того, у поданому прокурору клопотанні представником потерпілого також порушувалось питання про витребування доказів з матеріалів кримінального провадження, яке перебуває у провадженні слідчих СУ ГУНП в Харківській області № 0001091, перелік яких наведено у ньому. В обґрунтування клопотання представник потерпілого зазначає про факт наявності злочинної змови директора ТОВ «ММЦ Офтальміка» ОСОБА_10 з директором КНП «Міська клінічна лікарня № 14 ім. проф. Л.Л. Гіршмана» Харківської міської ради ОСОБА_8 щодо неправомірних дій з реалізації у червні 2021 року обладнання за заниженою ціною, що призвело до заниження розміру чистого прибутку за 2021 рік та заниження належних до виплат дивідендів учасникам ТОВ «ММЦ Офтальміка».

Разом із тим встановлено, що обставини недоотримання учасниками ТОВ «ММЦ Офтальміка» дивідендів не є предметом розслідування у кримінальному провадженні № 0004895 від 30.11.2019 року за ч. 1 ст. 182, ч. 1 ст. 129, ч. 1 ст. 263 КК України.

Відповідно до ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Статтею 26 КПК України встановлено засади диспозитивності кримінального провадження. Так, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Згідно ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Частиною 4 статті 38 КПК України передбачений обов`язок органу досудового розслідування застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Відповідно до положень ст.276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу. У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа (особа, якій законом надано право здійснювати затримання) зобов`язані невідкладно повідомити підозрюваному про його права, передбачені статтею 42 цього Кодексу. Після повідомлення про права слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа на прохання підозрюваного зобов`язані детально роз`яснити кожне із зазначених прав.

Згідно ст.277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.

При цьому частиною 5 ст.40 КПК України чітко визначено, що слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Також статтею 36 КПК України передбачено, що прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

З огляду на викладене, слідчий суддя не може перебирати на себе функції прокурора, визначати обсяг, зміст підозри, правову кваліфікацію, оцінювати зібрані докази. Також відсутні правові підстави для зобов`язання процесуального керівника звернутися до експерта для розвитку розміру матеріальних збитків у вигляді недоотриманого доходу при виплаті дивідендів за 2021 рік

За змістом п.2 ч.5 ст.110 КПК України постанова слідчого повинна бути вмотивована та обґрунтована, із зазначенням змісту обставин, які є підставами для її прийняття, мотивів її прийняття, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Проаналізувавши зміст постанови прокурора від 04.03.2024 року слідчий суддя вважає, що вона належним чином обґрунтована та вмотивована.

Пунктом 1 ч.1 ст.303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

На підставі зазначеного, заявник скористався своїм правом на оскарження постанови прокурора, з якою вона не згодна, проте це не є безумовною підставою для скасування такого процесуального рішення, виходячи з наведених вище обставин, а тому скарга адвоката ОСОБА_3 є такою, що не підлягає задоволенню.

Окрім того, слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, N 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Керуючись ст.ст. 55, 60, 220, 303-309 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 на постанову прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_4 від 04.03.2024 року про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0004895 від 30.11.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.182, ч.1 ст.129, ч.1 ст.263 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Повний текст ухвали проголошено 14.05.2024 о 15:30 годині.

Слідчий суддя: ОСОБА_1