Єдиний унікальний номер 205/7883/24
1-кс/205/816/24
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська
Провадження № 1-кс/205/816/24 Справа № 205/7883/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП №3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Західної окружної прокуратури ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000861 від 13.06.2024 стосовно підозрюваного

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Подгороднє Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянина України, має середню технічну освіту, офіційно не працевлаштований, одружений, утриманців не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 Кримінального кодексу України (далі КК),

за участю:

прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ :

14 червня 2024 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло зазначене клопотання, в якому слідчий посилався на те, що в провадженні СВ ВП №3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000861 від 13.06.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК.

Під час досудового розслідування встановлено, що 13 червня 2024 року приблизно о 09 години 30 хвилині ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходився у лісопарку по АДРЕСА_3 , де у нього виник діалог з потерпілим ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та на ґрунті неприязних відносин після закінчення розмови, у ОСОБА_5 , раптово виник умисел, спрямований на заподіяння умисних тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , при цьому, визначивши знаряддям вчинення кримінального правопорушення кухонний ніж, який був при собі.

Так, 13 червня 2024 року приблизно о 09 годині 30 хвилині, ОСОБА_5 , реалізуючи свій умисел на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, знаходячись в лісопарку по АДРЕСА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи та свідомо бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків у вигляді тяжких тілесних ушкоджень, тримаючи вищевказаний ніж у руці, зайшовши зі спини до потерпілого ОСОБА_7 , та наніс ним один удар в область животу з правої сторони.

Так, в результаті умисних дій, ОСОБА_5 заподіяв потерпілому ОСОБА_7 тілесні ушкодження, відповідно до медичної довідки з КНП «Клінічна лікарня швидкої медичної допомоги» ДМР» від 13.06.2024, у вигляді проникаючого ножового поранення епігральної ділянки праворуч, геморагічний шок.

Таким чином, умисні дії ОСОБА_5 , що виразилися у заподіянні тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент його заподіяння органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 121 КК.

13 червня 2024 року ОСОБА_5 затримано, як особу, підозрювану у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення (а.к. 43-46).

13 червня 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вченні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК (а.к. 57-59).

Прокурор у судовому засіданні вказане клопотання підтримав, посилаючись на викладені у ньому обставини. Вважає обґрунтованими підстави необхідності застосування запобіжного заходу, що викладені у клопотанні, та просив слідчого суддю обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 з підстав наявності ризиків, передбачених п. 1 та 3 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) та неможливості їм запобігти інакше, ніж шляхом застосування виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний та його захисник проти клопотання слідчого заперечували та просив не обирати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що ОСОБА_5 не причетний до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

За клопотанням сторони захисту слідчим суддею було допитано свідків, які є родичами підозрюваного ОСОБА_5 та які характеризували його, як особу не схильну до вчинення кримінальних правопорушень та протиправних дій.

Заслухавши клопотання слідчого та прокурора, вислухавши думку самого підозрюваного, дослідивши матеріали клопотання і кримінального провадження, слідчий суддя доходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 196 КПК, в ухвалі про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зазначає відомості про: 1) кримінальне правопорушення (його суть і правову кваліфікацію із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність), у якому підозрюється, обвинувачується особа; 2) обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу; 3) обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу; 4) посилання на докази, які обґрунтовують ці обставини; 5) запобіжний захід, який застосовується.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом.

Перевіривши матеріали клопотання слідчого та вислухавши думку учасників судового розгляду, слідчий суддя доходить висновку про відсутність підстав для застосування до підозрюваного ОСОБА_5 виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з огляду на таке.

Щодо обґрунтованості підозри.

У зв`язку з тим, що чинними нормами кримінального процесуального законодавства не визначено ані поняття «обґрунтована підозра», ані єдиних критеріїв підходу до визначення її наявності у кримінальному провадженні, в оцінці цього питання суд користується практикою Європейського суду з прав людини, яка, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики ЄСПЛ, є джерелом права.

Так, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, «обґрунтована підозра» є нижчим стандартом доведення, ніж доведеність «поза розумним сумнівом», та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку. У рішеннях ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom», заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86 рішення від 30.08.1990, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (справа «Нечипорук і Йонкало проти України», заява № 42310/04, пункт 175 рішення від 21.04.2011).

Згідно з матеріалами справи, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК за фактом заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент його заподіяння.

Так, обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК за обставин, викладених в повідомленні про підозру, з огляду на принцип доведеності «достатності підстав» є обґрунтованими і такими, що підтверджуються сукупністю матеріалів, доданих до клопотання слідчого і з такими висновками погоджується слідчий суддя.

З наданих матеріалів слідує, що наведені в клопотанні слідчого дані та долучені документи свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, що підтверджується, зокрема протоколом прийняття заяви від ОСОБА_7 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 ; протоколом огляду місця події від 13.06.2024 за адресою: м. Дніпро, Новокодацький район, Лісопарк, на березі річки Дніпра, під час проведення якого виявлено та вилучено куртку камуфльовану із пошкодженнями у вигляді порізу із накладанням рбк, футболку синього кольору із пошкодженнями у вигляді порізу із накладанням рбк, 1 слід папілярного візерунку на 1 л/с із лівої водійської двері автомобіля; протоколом огляду від 13.06.2024 за адресою: АДРЕСА_4 , в ході проведення якого виявлено та вилучено ніж із руків?ям полімерного матеріалу зеленого кольору на лезі ножу присутні сліди рбк; актом про застосування службового собаки від 13.06.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколами допитів свідків працівників УПІП в Дніпропетровській області: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ; протоколом огляду від 13.06.2024 в приміщенні КНП «КЛШМД» ДМР за адресою: м. Дніпро, вул. Володимира Антоновича, 65, під час проведення якого виявлено та вилучено штани на резинці чорного кольору зі слідами рбк, гумові тапки чорного кольору на подошві зі слідами рбк, в яких був одягнений потерпілий ОСОБА_7 ; медичною довідкою від 13.06.2024, наданою КНП «КЛШМД» ДМР, згідно якої у потерпілого ОСОБА_7 , виявлені тілесні ушкодження у вигляді: ножового поранення епігастральної ділянки праворуч, геморагічний шок; протоколом затримання ОСОБА_5 від 13.06.2024, в порядку ст. 208 КПК та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, зокрема, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину, встановлення в діях особи складу кримінального правопорушення, слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих фактів та обставин визначив лише ймовірну причетність ОСОБА_5 до інкримінованого йому злочину.

При цьому, відповідно до ст. 198 КПК, слідчий суддя зауважує, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Слідчий суддя акцентує увагу орган досудового розслідування щодо необхідності проведення повного, всебічного та об`єктивного досудового розслідування, з огляду на позицію сторони захисту, яка заперечує причетність ОСОБА_5 до вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та необхідності зібрання більш вагомих та переконливих доказів його винуватості.

Стосовно доведеності ризиків, передбачених ст. 177 КПК.

Санкція ч. 1 ст. 121 КК, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, що відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК, дає матеріально-правові підстави для застосування стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою.

Наявність ризику переховування від органу досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 розуміє тяжкість інкримінованого йому кримінального правопорушення та строки можливого покарання, у разі визнання його винуватим у його вчиненні, а тому може перейти на нелегальне становище та переховуватись від органу досудового розслідування, слідчого судді та/або суду, а відтак вказаний ризик є обґрунтованим та доведеним у повному обсязі.

Тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у випадку визнання його винуватим у вчиненні злочину, не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте як за національним законодавством (п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК), так і за практикою Європейського суду з прав людини, є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

При цьому, зазначений ризик об`єктивно збільшується з урахуванням ведення в Україні військового стану через агресію російської федерації проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку, зокрема ускладнює належний виклик таких осіб, а також контроль за виконанням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Крім того, за вказаних обставин підозрюваний може перетнути умовну лінію розмежування з метою переховування.

В той же час, матеріали клопотання не містять, а прокурором у судовому засіданні не доведено наявності ризику того, що підозрюваний ОСОБА_5 може здійснювати незаконний вплив на потерпілого та свідків, у зв`язку з чим вказаний ризик є недоведеним.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що у ході розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчим суддею встановлено обґрунтованість пред`явленої підозри та наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК.

Відтак, на переконання слідчого судді, прокурором не доведено тієї обставини, що інший, більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 та запобігти встановленому ризику.

Відповідно до ч. 2, 4 ст. 194 КПК, слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 181 КПК, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

З огляду на вказане, слідчий суддя вважає, що у даному конкретному випадку, застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби та з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК у повному обсязі забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 та зможе запобігти ризику, передбаченому п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 32, 110, 131, 132, 176-178, 181, 183, 193, 194, 196, 197, 202, 205, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні клопотання слідчого СВ ВП №3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Західної окружної прокуратури ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000861 від 13.06.2024 стосовно підозрюваного ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 121 КК відмовити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 днів, тобто до 10 серпня 2024 року включно.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- в період часу з 22:00 до 06:00 годин не залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого або прокурора;

- прибувати за кожною вимогою на визначений час до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду

- утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим у кримінальному провадженні;

- повідомляти слідчого та прокурора про зміну місця проживання;

Контроль за виконанням цієї ухвали покласти на прокурора.

Ухвала слідчого судді, суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1