Провадження № 1-кп/643/222/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.2024 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до ЄРДР № 0001822 від 25.05.2023, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, освіта середня спеціальна, перебуває в центрі адаптації ГО «Пенуел-Харків», одруженого, раніше в силу ст. 89 КК України не судимого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 24 травня 2023 року, у період часу з 20:00 по 21:00, точно часу встановити не виявилось можливим, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_2 , маючи на меті злочинний умисел, направлений на незаконне збагачення за рахунок інших осіб, реалізовуючи який, діючи умисно, з корисливих мотивів, під час дії воєнного стану, введеного у зв`язку із триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, який востаннє продовжено Указом Президента України від 01.05.2023 № 254/2023 строком на 90 діб, переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, непомітно для оточуючих та потерпілої ОСОБА_4 , заліз своєю рукою в праву кишеню куртки останньої, яка була одягнена на ній, звідки дістав мобільний телефон марки «XIAOMI» моделі Redmi 9C, вартістю 2533,00 грн., що належить потерпілій ОСОБА_4 , тим самим викрав його, після чого з місця скоєння кримінального правопорушення з викраденим майном зник, чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на суму 2533,00 грн., викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, та цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 визнав у повному обсязі, у скоєному щиро розкаявся та дав показання, які відповідають обставинам вчинення кримінального правопорушення, встановленого як досудовим розслідуванням, так і судовим розглядом. Крім того, зазначив, що в травні 2023 року ввечері побачив компанію знайомих біля будинку АДРЕСА_2 , серед яких була ОСОБА_7 . Остання знайома з його сестрою. Він попрохав у ОСОБА_8 телефон подзвонити, а потім побачив, що вона поклала телефон в кишеню куртки. Він не помітно для оточуючих дістав з кишені куртки потерпілої телефон та пішов. Мобільний телефон здав в ломбард, вирученими за телефон грошовими коштами розпорядився на власний розсуд. Зобов`язався відшкодувати потерпілій шкоду в повному обсязі.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні показала, що 24 травня 2023 року ввечері перебували компанією біля 11 під`їзду будинку АДРЕСА_2 . Раніше вона була знайома з сестрою ОСОБА_9 , іноді разом розпивали спиртні напої. В той день вони сиділи на лавці, у неї була поламана рука. Підійшов ОСОБА_10 та попрохав номер телефону його сестри. Вона йому

показала номер телефону, телефон не віддавала. Потім поклала телефон в ліву кишеню куртки. Через деякий час ОСОБА_10 несподівано встав та пішов. Після цього вона вже не знайшла свій мобільний телефон. Шукали телефон поряд в траві, але його не було. Тоді вона викликала поліцію. Зверталася пізніше до ОСОБА_9 з приводу повернення телефону, але він обіцяв повернути кошти за телефон. Підтримала свої позовні вимоги до ОСОБА_6 в повному обсязі та просила стягнути на відшкодування матеріальної шкоди 2533 грн. Вважала можливим не позбавляти волі ОСОБА_6 .

За таких обставин, згідно з положеннями ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів. Судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Судом дії обвинуваченого ОСОБА_6 кваліфікуються як кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд приймає до уваги ступень тяжкості скоєного кримінального правопорушення, наслідки, які настали від його скоєння, обставини що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, його відношення до скоєного правопорушення, позицію потерпілої та данні про особистість обвинуваченого.

Кримінальне правопорушення, що вчинив обвинувачений, відповідно до ч.2 ст.12 КК України віднесено до тяжких злочинів.

Обвинувачений раніше в силу ст. 89 КК України не судимий, проходить соціальну реабілітацію, де характеризується позитивно, має постійне місце мешкання. На обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Згідно з ч.2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_6 можливо без ізоляції від суспільства, а тому, призначаючи йому покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті, за якою він засуджується, суд вважає можливим звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст.75 КК України, якщо суд, при призначенні покарання у виді обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Суд вважає, що такий вид покарання буде достатній для виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 та попередить вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_6 суд не обирає, оскільки останній не був обраний під час досудового розслідування.

Потерпілою ОСОБА_4 заявлений цивільний позов до ОСОБА_6 , в якому вона просить стягнути з обвинуваченого на її користь матеріальну шкоду в сумі 2533 грн.

Згідно з ч.2 ст. 127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Частиною п`ятою статті 128 КПК України передбачено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Згідно з ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або

відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною другою статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає можливим позовні вимоги ОСОБА_4 задовольнити у повному обсязі та стягнути з ОСОБА_6 на її користь на відшкодування матеріальної шкоди 2533 грн.

Судові витрати підлягають стягненню в доход держави з винної особи.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374, 615 ч.15 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком в 2 (два) роки.

Згідно з п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України покласти на засудженого обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_6 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження м. Харків, РНОКПП: НОМЕР_2 , мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , на відшкодування матеріальної шкоди 2533 (дві тисячі п`ятсот тридцять три) грн.

Стягнути з ОСОБА_6 , РНОКПП: НОМЕР_1 , судові витрати на користь ХНДЕКЦ, стягувач платежу: Держава, код доходів 24060300, за проведення судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/121-23/13731-ТВ від 19.07.2023 у сумі 956 (дев`ятсот п`ятдесят шість) грн.

Вирок може бути оскаржений через Московський районний суд м. Харкова до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Прокурору, ОСОБА_6 копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1