Справа № 165/715/24 Провадження №11-сс/802/99/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Нововолинського міського суду Волинської області від 22 січня 2024 року щодо ОСОБА_7 (ЄРДР за № 0001147),

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ ВП №1 (м.Нововолинськ) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Нововолинського міського суду Волинської області із клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Нововолинська Волинської області, українець, громадянин України, з повною загальною середньою освітою, не одружений, не працює, проживає за адресами: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого: вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 27.04.2022 за ч.ч.1, 2 ст.182, ч.1 ст.361, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 3 роки, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим терміном 1 рік, вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 14.03.2023 за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 17000 грн., на підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом повного складання призначених покарань за даним вироком та вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 27.04.2022 остаточно призначено покарання у виді штрафу в розмірі 17000 грн. та обмеження волі на строк 3 роки з іспитовим строком 1 рік, кожен вирок визначено виконувати самостійно; ухвалою Волинського апеляційного суду від 21.06.2023 вказаний вирок змінено, постановлено вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.1 ст.309 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 17000 грн., виключити з резолютивної частини вироку посилання на ч.4 ст.70 КК України, вирок Нововолинського міського суду Волинської області від 27.04.2022 виконувати самостійно; ухвалою Нововолинського міського суду Волинської області від 20.10.2023 замінено засудженому ОСОБА_7 покарання, призначене вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 14.03.2023 за ч.1 ст.309 КК України у виді штрафу в розмірі 17000 грн. покаранням у виді громадських робіт строком 240 годин, судимості не знято та не погашено у встановленому законом порядку,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0001147.

Ухвалою слідчого судді Нововолинського міського суду Волинської області від 22 січня 2024 року задоволено клопотання слідчого СВ ВП №1 (м.Нововолинськ) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_8 , застосовано щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, до 20 квітня 2024 року включно з подальшим утриманням у ДУ «Луцький слідчий ізолятор», ДУ «Рівненський слідчий ізолятор» або в дільницях слідчих ізоляторів при установах виконання покарань Волинської та Рівненської областей, з визначенням розміру застави ОСОБА_7 вісімдесят прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 233600 (двісті тридцять три шістсот) гривень.

В поданій апеляційній сказі захисник ОСОБА_6 вважає ухвалу слідчого судді незаконною. Посилається на те, що під час розгляду клопотання ні слідчий, ні прокурор не довели, що менш суворий запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. Вказує на те, що доводи про те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення, ґрунтується на припущеннях. Крім того, ОСОБА_7 має постійне місце проживання та реєстрації, де проживає разом з матір`ю, напередодні затримання пройшов військово-лікарську комісію та планував служити в ЗСУ. Просить ухвалу слідчого скасувати та ухвалити нову, якою обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Про призначення даного провадження до розгляду його учасники були повідомлені завчасно у передбачений законом спосіб.

Крім того, в поданій апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 просив розгляд справи проводити без його участі, та без участі його підзахисного.

Враховуючи вказані обставини, а також, що про дату час і місце учасники кримінального провадження повідомлені належним чином, керуючись ч.4 ст.405 КПК України, апеляційний суд вважає за можливе здійснити розгляд поданої захисником апеляційної скарги за їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та основні доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Згідно з ч.4 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Приписами ст.177 КПК України передбачено, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Порядок розгляду слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу відповідає вимогам п.п. 3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Так, слідчий суддя встановив, що надані стороною обвинувачення у кримінальному провадженні докази доводять обставини, передбачені ч.1 ст.194 КПК України, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України;

- наявність реальних ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ст.177 КПК України, а саме переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчиняти інше кримінальне правопорушення;

- недостатність застосування до ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання його під вартою, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні слідчого.

Як убачається з матеріалів провадження, 21 лютого 2024 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів.

Вирішуючи питання про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя в цілому мотивував своє рішення.

Обґрунтованість оголошеної ОСОБА_7 підозри стверджується: копіями матеріалів кримінального провадження, які додані до клопотання.

З висновками слідчого судді щодо доведеності обґрунтованості підозри, наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України та необхідності застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою погоджується і апеляційний суд.

Так, апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, ніде офіційно не працює, дітей на утриманні не має, як і міцних соціальних зв`язків за місцем проживання, підозрюється у вчиненні кількох тяжких злочинів, пов`язаних із незаконним обігом психотропних речовин та наркотичних засобів, з невеликим інтервалом у часі між їх вчиненням, йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, окрім того підозрюваний раніше судимий, відтак, з високою вірогідністю у разі обрання менш суворого запобіжного заходу ОСОБА_7 буде переховуватись від органів досудового слідства та суду, задля уникнення кримінальної відповідальності, а наявні постійні контакти із особами, схильними до вживання наркотичних засобів та психотропних речовин, можуть у цьому допомогти.

За викладених обставин у сукупності апеляційний суд приходить до висновку, що саме запобіжний захід у виді тримання під вартою в повній мірі відповідає меті його застосування забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України. Застосування більш м`яких запобіжних заходів до ОСОБА_7 є недостатнім.

Ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі захисника, апеляційний суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 376, 405, 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Нововолинського міського суду Волинської області від 22 лютого 2024 року щодо ОСОБА_7 без зміни.

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: