Справа № 404/5259/24
Номер провадження 1-кс/404/2100/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2024 року м. Кропивницький

Слідчий суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Кіровського районного суду м.Кіровограда клопотання слідчого СВ ВП №2 (м.Кропивницький) Кропивницького РУП ГУНП України в Кіровоградській області ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Кропивницької окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою по кримінальному провадженню 0000024 стосовно:

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кіровоград, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , вважається таким, що судимостей не має,

підозрюваного у цьому кримінальному провадженні за ст. 126-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді Кіровського районного суду міста Кіровограда з клопотанням по зазначеному кримінальному провадженню, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , який підозрюється у тому, що він систематично вчиняє психологічне домашнє насильство стосовно своєї матері ОСОБА_7 , з якою разом мешкає в квартирі АДРЕСА_2 , що призводить до фізичних або психологічних страждань, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілої ОСОБА_7 .

Слідчий з прокурором заявлені у клопотанні вимоги підтримали.

Підозрюваний і захисник заперечують можливість застосування запропонованого слідчим виду запобіжного заходу-тримання під вартою через: відсутність ризиків невиконання ним процесуальних обов`язків, слідству він не перешкоджає, має постійне місце проживання, співпрацює із слідством, тому просить застосувати до нього запобіжний не пов`язаний з триманням під вартою.

Термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Ионкало проти України» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення. Внесене на розгляд слідчого судді клопотання, відповідає як вимогам ст.184 КПК України, так і практиці застосування рішень Європейського суду, оскільки обставини зафіксовані в протоколах допиту потерпілої та свідків, оглядом місця події, постановами суду про систематичне притягнення ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності за статтею 173-2 КУпАП, в сукупності містять достатньо даних, про наявність обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_6 за ознаками ст.126-1 КК України.

Від слідчого судді, на початковій стадії досудового розслідування, не вимагається визначати правильну кваліфікацію, а також: достатність, належність, допустимість, достовірність доказів. Остаточною оцінкою доказів займається суд, під час проведення судового провадження. Для вирішення цього клопотання достатньо встановити наявність обґрунтованості пред`явленої підозри, що виконали слідчий з прокурором.

Згідно ч. 2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Злочини, по яким ОСОБА_6 пред`явлено повідомлення про підозру є: нетяжкими, умисними, вчинені стосовно особи жіночої статі похилого віку. Посягають на суспільні інтереси проти здоров`я особи.

У даному випадку наявні реальні ознаки суспільного інтересу та необхідність забезпечення завдань кримінального провадження, у тому числі: завершення досудового розслідування по кримінальному провадженню, тощо (ст.2 КПК України).

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Якщо при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставин, передбачених пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання. (ч.4 ст.194 КПК України).

Додержуючись вимог частин 1 та 2 ст.22 та ст.26 КПК України, клопотання вирішено в межах заявлених вимог, доводів і долучених до клопотання доказів, у зв`язку із чим переконаний у необхідності забезпечення ОСОБА_6 гарантованого йому права на свободу, згідно якого ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом. (ст.29 Конституції України). Відповідно до ч.1 ст.12 КПК України, під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах, передбачених цим Кодексом.

Дійсно, прокурор довів сукупність: обґрунтованої підозри разом з існуванням ризиків передбачених ст.177 КПК України, але не вказав переконливих доводів та не долучив беззастережних доказів недостатності застосування більш м`яких видів запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам зазначеним у клопотанні. При розгляді клопотання, слідчий з прокурором висловили твердження про неможливість подальшого сумісного проживання підозрюваного та потерпілої в одній квартири, однак це не є приводом для тримання особи під вартою.

Як потерпіла так і сам підозрюваний на законних підставах проживають в квартирі АДРЕСА_2 . ОСОБА_8 не має іншого житла. Підозрюваний офіційно не працевлаштований, постійного законного доходу не має, страждає на посттравматичне обмеження рухомості верхніх кінцівок, що свідчить про відсутність матеріальної можливості орендувати інше житло. Тривалий конфлікт між підозрюваним та потерпілою не повинен компенсуватись за рахунок застосування відносно ОСОБА_6 найсуворішого запобіжного заходу.

Представники сторони обвинувачення на підставі Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» за наявності реальних потреб, зобов`язані вжити заходи для забезпечення захисту потерпілої, як учасника цього кримінального провадження.

Прокурор не довів свідомого ухилення підозрюваного від явки до органу досудового розслідування. Надані на дослідження матеріали клопотання вказують про передчасність таких припущень, оскільки в системі заходів забезпечення кримінального провадження,- тримання під вартою, є найвпливовішим тимчасовим обмеженням гарантованих людині Конституційних прав та свобод.

Так, ОСОБА_6 в судовому засіданні вказав, що він зобов`язується беззастережно виконувати покладені на нього обов`язки під час досудового розслідування та сприяти з`ясуванню обставин подій. Ознаки протиправної поведінки припинив, розкаюється, усвідомлює суспільну небезпеку вчиненого, запевняє у недопущенні подібних дій у майбутньому.

Отже не вбачається підстав для застосування ОСОБА_6 найсуворішого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою. Застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту буде безрезультатним заходом, так як підозрюваний проживає за тією ж адресою, що і потерпіла, що надасть можливість вчинення нових кримінальних правопорушень.

Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 25.04.2003 р. (із змінами)»Про практику застосування судами запобіжного заходу у виді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою на стадії досудового розслідування», тримання під вартою є найбільш суворим запобіжним заходом і застосовується лише за наявності підстав вважати, що інші запобіжні заходи, передбачені законом, не можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків,передбачених КПК України.

Визнання підозрюваним редакції пред`явленої підозри свідчить про відсутність підстав для приховування, перешкоджання чи перекручування визначальних обставин у справі, тобто така його поведінка позитивно позначиться на розумних строках.

Стороною обвинувачення не надано інших доказів про необхідність застосування до підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

На орган досудового розслідування покладається обов`язок організувати та забезпечити умови неухильного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, пов`язаних з виконанням застосованого щодо підозрюваного виду запобіжного заходу. Таким чином, застосування менш суворого заходу забезпечення та контроль з боку органу поліції зможуть попередити існуючі ризики.

Відповідно до вимог ст.ст.36 та 40 КПК України, на слідчого з прокурором покладається організація проведення ефективного досудового розслідування та обов`язок збору доказів. Від початку цього кримінального провадження останні мали достатньо часу оглянути/вилучити/процесуально зафіксувати докази. Тобто не існує законних передумов для знищення, перетворення доказів, а відтак і законних підстав для звернення з клопотанням про застосування найсуворішого виду запобіжного заходу.

З урахуванням можливих наслідків процесуального вирішення цього кримінального провадження, ступеню суспільної небезпеки, особи підозрюваного та його стан здоров`я на даний час, обґрунтовано вважаю, що на час досудового розслідування ОСОБА_6 достатньо застосувати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, що забезпечить реалізацію його права на працю та попередить заявлені у клопотанні ризики.

Саме такий вид запобіжного заходу узгоджується із тяжкістю можливого покарання, яке загрожує підозрюваному, а також самій меті його застосування, тобто забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, попередить можливість його переховування від органів досудового розслідування або суду, ймовірного незаконного впливу на потерпілу та свідків у цьому кримінальному провадженні. (п. п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України).

Застосований слідчим суддею запобіжний захід у виді особистого зобов`язання співмірний з особою підозрюваного та обставинами пред`явленої йому підозри, у тому числі забезпечить права підозрюваного та повністю буде запобігати ризикам, зазначеним в п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, забезпечить виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків.

10.06.2024 року ОСОБА_6 вручено повідомлення про підозру, тобто з цього часу у нього виник відповідний статус підозрюваного, а відтак з цього дня розпочато обчислення строку досудового розслідування. Таким чином, дія застосованого запобіжного заходу в виді особистого зобов`язання, не може перевищувати наявного строку досудового розслідування (два місяці з моменту пред`явлення повідомлення про підозру), з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України. Керуючись ст.ст. 181,193-195, 196 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ ВП №2 (м.Кропивницький) Кропивницького РУП ГУНП України в Кіровоградській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу в виді тримання під вартою, - відмовити.

Підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , застосувати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, поклавши на нього наступні обов`язки:

- прибувати до кабінету слідчого, прокурора, судді, у залежності від стадії кримінального провадження, за їхньою першою вимогою;

- не відлучатися за межі міста Кропивницького, без дозволу слідчого, прокурора або слідчого судді, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи слідчого суддю, суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;

- уникати в будь-якій формі контактів як особисто, так і через сторонніх осіб із свідками та потерпілою ОСОБА_7 ;

Початок дії строку застосованого відносно підозрюваного особистого зобов`язання обчислювати з дня винесення цієї ухвали, тобто з 13.06.2024 року.

Строк дії застосованого запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання відносно підозрюваного, встановити в межах існуючого двохмісячного строку досудового розслідування, тобто до 10.08.2024 року.

Підозрюваному роз`яснити, що у разі невиконання перерахованих обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на слідчого, а на стадії перебування справи у провадженні суду, на прокурора.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення. Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали - після постановлення ухвали апеляційним судом при відхиленні

Слідчий суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1