Справа № 308/8891/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши клопотання Спеціалізованої екологічної прокуратури (на правах відділу) Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , подане у кримінальному провадженні №0000034 від 23.02.2024, про накладення арешту,

встановив:

Зі змісту клопотання з`ясовано, що СУ ГУНП Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000034 від 23.02.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 240 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на території Берегівського району Закарпатської області, групою осіб за попередньою змовою здійснюється незаконний, без дозвільний видобуток корисних копалин загальнодержавного значення в особливо великих розмірах, внаслідок чого спричинено тяжкі наслідки державним інтересам.

29.05.2024 в смт. Королево, на ділянці місцевості яка охоплюється координатами 48.15983,23.11716, проведено огляд місця події, де було виявлено транспортний засіб марки «КАМАЗ 5511» номерний знак НОМЕР_1 , який у відповідності до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , належить ОСОБА_5 жит. АДРЕСА_1 перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 жителя АДРЕСА_2 , в кузові якого навантажена піщано-гравійна суміш мілкої фракції об`ємом 6,5 м.3, мобільний телефон марки «SAMSUNG A51» ІМЕІ: НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , в який вставлена сім картка оператора «Київстар» НОМЕР_5 , який належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 жителю АДРЕСА_2 , одну товарно транспортну накладну № 5.

В клопотанні вказано, що накладення арешту на вказане майно викликано необхідністю запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, у тому числі як речових доказів, а тому просить накласти арешт на таке, зокрема на т/з та мобільний телефон шляхом заборони відчуження та користування.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала, просила клопотання задовольнити, представник власника майна адвокат ОСОБА_4 просив відмовити у задоволенні.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України: арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3 1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з витягу з ЄРДР ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000034 від 23.02.2024 за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення ч. 3 ст. 240 КК України.

З протоколу огляду місця події від 29.05.2024 видно, що в смт. Королево на ділянці місцевості, яка охоплюється координатами 48.15983,23.11716, було виявлено транспортний засіб марки «КАМАЗ 5511» номерний знак НОМЕР_1 , який у відповідності до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , належить ОСОБА_5 жит. АДРЕСА_1 перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 жителя АДРЕСА_2 , в кузові якого навантажена піщано-гравійна суміш мілкої фракції об`ємом 6,5 м.3, мобільний телефон марки «SAMSUNG A51» ІМЕІ: НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , в який вставлена сім картка оператора «Київстар» НОМЕР_5 , який належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 жителю АДРЕСА_2 , одну товарно транспортну накладну № 5.

В клопотанні вказано, що транспортний засіб марки «КАМАЗ 5511» номерний знак НОМЕР_1 у відповідності до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_5 жит. АДРЕСА_1 , однак перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 жителя АДРЕСА_2 .

У відповідності до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення

З системного аналізу вищевказаної норми можна дійти висновку, що арешт на майно з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину, є знаряддям вчинення злочину, зберегло на собі його сліди, є об`єктом кримінальних-протиправних дій чи набуто протиправним шляхом.

Слідчий суддя, з огляду на конкретні обставини справи, та враховуючи, що необхідно виконати ряд слідчих дій, спрямованих на всебічне, повне та об`єктивне розслідування всіх обставин кримінального правопорушення, вважає наявними підстави для накладення арешту на документи та мобільний телефон з метою збереження вказаного як речових доказів.

Разом з тим слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення розглядуваного клопотання в частині накладення арешту на транспортний засіб транспортний засіб марки «КАМАЗ 5511» номерний знак НОМЕР_1 , шляхом заборони користування таким, у зв`язку з нижчевказаним.

У відповідності до вимог ч.11 ст.170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Положенням ч. 4 ст. 173 КПК України визначено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає, що заборона користуватися т/з може завдати надмірного обмеження прав власника (володільця) майна. В той же час, заборона розпорядження вказаним транспортним засобом забезпечить збереження речового доказу та не призведе до приховування, знищення, перетворення чи відчуження останнього.

Відтак, враховуючи вищевикладене, клопотання підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні клопотання або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі всього тимчасово вилученого майна.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 132, 170-173, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Накласти арешт на речі, вилучені під час проведення 29.05.2024 огляду смт. Королево на ділянці місцевості, яка охоплюється координатами 48.15983,23.11716, а саме на:

взірці піщано-гравійної суміші та піщано-гравійну суміш мілкої фракції об`ємом 6,5 м.3, одну товарно транспортну накладну № 5, шляхом заборони відчуження, володіння та користування;

мобільний телефон марки «SAMSUNG A51» ІМЕІ: НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , в який вставлена сім картка оператора «Київстар» НОМЕР_5 , шляхом заборони відчуження та користування;

транспортний засіб марки «КАМАЗ 5511» номерний знак НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , шляхом заборони відчуження.

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1