Справа № 367/5670/24
Провадження по справі № 1-кп/367/818/2024
У Х В А Л А

Іменем України

про продовження міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави стосовно обвинуваченого

14 червня 2024 року Ірпінський міський суд Київської області в особі головуючого судді ОСОБА_1 , з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , за участю сторін кримінального провадження

за участю сторін кримінального провадження:

з боку обвинувачення прокурора ОСОБА_3

з боку сторони захисту

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Ірпінського міського суду Київської області клопотання прокурора Бучанської окружної прокуратури Київської області в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.04.2024 року за № 0000484 за ч. 3 ст. 307 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Горлівка Донецької області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

В С Т А Н О В И В :

13.06.2024 року прокурор Бучанської окружної прокуратури Київської області звернувся до суду з клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що:

на розгляді Ірпінського міського суду Київської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № 0000484 від 17.04.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України незаконне зберігання з метою збуту психотропних речовин, якщо предметом таких дій були особливо небезпечні психотропні речовини в особливо великих розмірах;

до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого закінчується 15.06.2024. Закінчити судовий розгляд у даному кримінальному провадженні до 15.06.2024 не виявляється можливим, а обставини, які стали підставами для застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на даний час не змінилися, виникла необхідність у продовженні обвинуваченому ОСОБА_5 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою;

підставою для продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України є наявність обвинувачення у вчиненні ним злочину (кримінального правопорушення), передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, а також наявність ризиків, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів та за вчинення якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна. Тобто тяжкість покарання, яка загрожує обвинуваченому у разі доведення його вини в суді, вже обґрунтовує ризик того, що з метою уникнення покарання він може вчинити спробу переховування. Обвинувачений зареєстрований в Одеській області, а на території Бучанського району орендував житло без укладення договорів, а отже він не має постійного місця проживання. Народився у АДРЕСА_3 та може мати на вказаній непідконтрольній на даний момент Україні території родичів, що посилює ризик переховування обвинуваченого на вказаній території. в обвинуваченого ОСОБА_5 відсутні стійкі соціальні зв`язки, які могли б утримати його від переховування від суду: обвинувачений не одружений, дітей та батьків похилого віку, що знаходяться у нього на утриманні не має, не має місця роботи. ОСОБА_5 , користуючись, що на всій території України введений воєнний стан строком на 30 діб від 24 лютого 2022 року, який неодноразово було продовжено та який триває і по теперішній час, має змогу переховуватися від органів досудового розслідування та суду, зокрема в місцях постійного проведення бойових дій або місцях непідконтрольних органам державної влади України.

ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, згідно з яким ОСОБА_5 може впливати на свідків у кримінальному обґрунтовується тим, що наразі існує ризик того, що обвинувачений, знаючи про фактичне місце проживання свідків, один з яких є неповнолітнім, може з метою уникнення від кримінальної відповідальності незаконно впливати на них, змушуючи із застосуванням фізичного чи психологічного примусу змінювати свої показання, давати неправдиві показання або відмовитися від дачі показань, про можливість незаконного впливу на свідків також свідчить характер вчинення кримінального правопорушення, оскільки до його вчинення було залучено неповнолітнього, який навіть не усвідомлював того, що вчиняється кримінальне правопорушення;

ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що обвинувачений ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення обґрунтовується тим, що відповідно до вимоги про судимість відносно ОСОБА_5 . 24.01.2024 відділом поліції № 2 Одеського управляння № 1 ГУ НП в Одеській області направлено обвинувальний акт за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, у зв`язку з чим у кримінальному провадженні наявний ризик вчинення ним іншого кримінального правопорушення;

відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років;

відсутня можливість запобігання вищевказаним ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Копія клопотання про застосування запобіжного заходу стороні захисту вручена, судове засідання відбувається у встановлений законом строк.

У судове засідання захисник обвинуваченого ОСОБА_6 не з`явився, про час, дату та місце проведення засідання був повідомлений належним чином.

У підготовчому судовому засіданні 13.06.2024 у зв`язку з відсутністю захисника обвинуваченого прокурор заявив клопотання про залучення захисника для проведення окремої процесуальної дії, а саме для вирішення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у тримання під вартою стосовно обвинуваченого. Ірпінського міського суду київської області від 13.04.2024 року постановлено доручити Регіональному центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Київській області призначити адвоката для здійснення захисту ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, під час проведення окремої процесуальної дії, а саме розгляду клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор подане клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримав з викладених у ньому підстав.

У судовому засіданні 14.06.2024 захисник адвокат ОСОБА_4 та обвинувачений проти заявленого клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не заперечували.

Встановлено, що Ірпінським міським судом Київської області здійснюється судове провадження з розгляду обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000484 від 17.04.2024 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України незаконне зберігання з метою збуту психотропних речовин, якщо предметом таких дій були особливо небезпечні психотропні речовини в особливо великих розмірах.

Під час досудового розслідування до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 15.06.2024.

Суд, вислухавши учасників судового засідання, вивчивши надані матеріали, дійшов таких висновків.

Стаття 176 КПК України визначає, що запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3)застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження судом за клопотанням прокурора.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Частиною 1 статті 194 КПК на слідчого суддю, суд під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу покладений обов`язок встановити існування наступних складових:

-чи доведені обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри;

-чи наявні ризики, передбачені статтею 177 КПК, та на які вказує слідчий;

-чи не є достатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Злочин, в скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_5 , згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів та за вчинення якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно з ч.3 ст. 331 КПК України за наявністю клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого, суд вважає ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Оцінюючи ризик переховування ОСОБА_5 , з позиції практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що обвинувачений не одружений, дітей та/або батьків похилого віку, що знаходяться у нього на утриманні не має, місця роботи не має, зареєстрований в Одеській області, а на території Бучанського району орендував житло без укладання договорів, а отже, він не має постійного місця проживання на території Київської області; народився у АДРЕСА_3 , та може мати на вказаній території, яка на даний момент не підконтрольна Україні, родичів, що посилює ризик переховування обвинуваченого на вказаній території, не має місця роботи, тобто в останнього фактично відсутні міцні соціальні зв`язки, які могли б його утримати від переховування від суду, - а тому відповідний ризик є обґрунтованим.

Актуальним суд вважає ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, згідно з яким ОСОБА_5 може впливати на свідків у кримінальному , оскільки, знаючи про фактичне місце проживання свідків може з метою уникнення від кримінальної відповідальності незаконно впливати на них, змушуючи із застосуванням фізичного чи психологічного примусу змінювати свої показання, давати неправдиві показання або відмовитися від дачі показань. Крім того, свідки у даному кримінальному провадженні ще не допитані під час судового розгляду, що, у разі застосування до обвинуваченого менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, надасть йому можливість суттєво вплинути на їхні показання до початку розгляду кримінального провадження судом.

Передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризик вчинення ОСОБА_5 іншого кримінального правопорушення, зважаючи на те, що відносно ОСОБА_5 . 24.01.2024 відділом поліції № 2 Одеського управляння № 1 ГУ НП в Одеській області направлено обвинувальний акт за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, суд вважає обґрунтованим.

Таким чином, у судовому засіданні достеменно встановлено, що є обґрунтовані підстави вважати, що обвинувачений, під важкістю відповідальності, може переховуватися від органів суду, перешкоджати кримінальному провадженню шляхом впливу на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, а відтак прокурором доведена наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років. Обвинувачений не є особою з інвалідністю, а тому відповідно до п. 4 ч. 2 ст.183 КПК України відноситься до осіб, до яких можливо застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вирішуючи клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , яке є особливо тяжким злочином, обставини та наслідки його чинення, соціальну небезпеку вказаного кримінального правопорушення, що обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування і суду, впливати свідків у кримінальному провадженні, вчинити інші кримінальні правопорушення. Для запобігання цих ризиків суд вважає недостатнім застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Прокурором було доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, у тому числі домашній арешт, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, та забезпечити виконання покладених на обвинуваченого обов`язків і дотримання останнім належної процесуальної поведінки, у зв`язку з чим є достатні підстави для продовження такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою.

Питання доведеності вини підозрюваного у скоєнні інкримінованого злочину і правильності кваліфікації його дій судом під час розгляду клопотання не вирішувалися, оскільки це є предметом судового розгляду справи по суті.

Згідно ч. 3 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначає розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, передбачених КПК України.

Застава є запобіжним заходом, який полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків (ч. 1 ст. 182 КПК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Вирішуючи питання про реалізацію передбаченого пунктом 5 частини четвертої статті 183 КПК України права суду при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, суд на підставі п. 7 ч. 1 ст. 178 КПК України оцінює майновий стан обвинуваченого, який в силу свого майнового стану не реалізував на досудовому слідстві встановлене ухвалою слідчого суду Ірпінського міського суду Київської області право внести заставу у визначеному слідчим суддею розмірі. .

Згідно з п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У рішенні «Мангурас проти Іспанії» ((Mangouras v. Spain) від 20 листопада 2010 року, п.п.78-81, ECHR 2010, ЄСПЛ зазначив, що гарантії, передбачені п. 3 статті 5 Конвенції, покликані забезпечити не компенсацію втрат, а, зокрема явку підозрюваного, обвинуваченого на судове засідання. Таким чином, сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами які мають забезпечити його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні. При цьому має бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого.

Суд приходить до висновку, що з урахуванням особи обвинуваченого, його майнового та соціального стану, доведених ризиків, вважає, що застава в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн., є для обвинуваченого помірною та здатна забезпечити виконання останнім належної процесуальної поведінки та покладених на нього обов`язків.

На підставі викладеного приходжу до висновку про задоволення клопотання прокурора про продовження обвинуваченому строком на шістдесят днів строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Також суд, оцінивши майновий стан обвинуваченого, який на досудовому слідстві не дав можливість реалізувати його право внести заставу у встановленому слідчим суддею Ірпінського міського суду Київської області розмірі, вважає за можливе визначити заставу відносно обвинуваченого.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 193, 194, 196, 197,199, 309 КПК України, -

П ОС Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.04.2024 року за № 0000484 за ч. 2 ст. 307 КК України, про продовження строком на 60 днів запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченому у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України до 20 год. 19 хв. 12 серпня 2024 року включно.

Одночасно визначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн., і може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області (Отримувач ТУ ДСА України в Київській області, код отримувача (код ЄДРПОУ) 26268119, банк отримувача: Держказначейська служба України, м. Київ, рахунок отримувача UA0018661).

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на вказаний депозитний рахунок коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово прокурора та Ірпінський міський суд київської області. У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави:

прибувати до суду, прокурора за кожним викликом;

- не відлучатися за межі міста Києва та Київської області без дозволу прокурора та/або суду;

- повідомляти суд та/або прокурора про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від позапроцесуального спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні.

Визначити термін дії обов`язків, покладених судом у разі внесення застави, з дня внесення застави до 12 серпня 2024 року включно.

Роз`яснити, що у разі, якщо ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду та/або до прокурора без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього ухвалою суду та КПК України процесуальні обов`язки обвинуваченого, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Копію ухвали вручити обвинуваченому негайно після її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченим, що тримається під вартою, - протягом п`яти днів з моменту отримання ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

У підготовчому судовому засіданні оголосити перерву на строк до 13 години 45 хвилин 18.06.2024 року.

Повний текст складено протягом п`яти днів з дня оголошення резолютивної її частини та проголошено о 13 год. 45 хв. 19.06.2024 року.

Суддя: ОСОБА_1