УХВАЛА

3 червня 2024 року

м. Київ

справа № 642/3980/20

провадження № 51-1461 ск 23

Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

перевіривши матеріали провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 11 жовтня 2023 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 24 січня 2024 року,

установила:

ОСОБА_4 зверталась з касаційною скаргою про перевірку вказаних судових рішень у касаційному порядку. Подану скаргу через її невідповідність ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) ухвалою Касаційного кримінального суду Верховного Суду (далі - Суд) від 1 травня 2024 року було залишено без руху і надано строк для усунення недоліків. У рішенні Суду також було зазначено, у чому саме полягали допущені недоліки скарги і те, що у разі невиконання вимог згаданої норми права в установлений строк касаційна скарга повертається особі, яка її подала.

У межах наданого строку ОСОБА_4 знову звернулась до суду касаційної інстанції. Однак, як убачається зі змісту нової касаційної скарги, при її поданні не усунуто недоліків, на які вказував Суд в ухвалі від 1 травня 2024 року та котрі стосувались змістової частини звернення.

Беручи до уваги правила п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу необхідно повернути авторові на таких підставах.

Згідно з положеннями ст. 129 Конституції України насамперед забезпечується право на апеляційне оскарження судового рішення, а право на касаційне оскарження - у визначених законом випадках та порядку.

У юридичному аспекті касаційна скарга - це документ, який перевіряється і розглядається Судом із урахуванням ч. 2 ст. 433 КПК, тобто насамперед у межах позиції скаржника та її правового обґрунтування, що впливає на остаточне рішення за результатами касаційного провадження. Тому в ст. 427 вказаного Кодексу законодавець установив до змісту скарги конкретні вимоги, наслідком недодержання яких є повернення поданої скарги.

Відповідно до законодавчих приписів, викладене у касаційній скарзі прохання має бути сформульовано із додержанням принципу юридичної визначеності та ст. 436 КПК, тобто з урахуванням того, яке рішення у конкретному провадженні вправі прийняти Суд за наслідками розгляду поданої скарги.

За змістом касаційної скарги, у ній її автор, посилаючись на надмірну суворість призначеного засудженому покарання, не погоджується з вироком та ухвалою, якою цей вирок було залишено без змін.

Однак попри наявність такої ухвали, у прохальній частині скарги всупереч п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК знову заявлено вимогу про зміну лише вироку, що процесуально не можливо без втручання в рішення апеляційного суду. Тому заявлена захисником вимога не узгоджується зі ст. 436 цього Кодексу, котрою регламентовано повноваження Суду.

Крім того, відсутність у скарзі належно сформульованої вимогиперешкоджає визначенню меж касаційного перегляду та його предмета, а учасникам судового провадження - скористатися процесуальним правом подати заперечення (ст. 431 КПК) та висловити свою позицію.

Отже, недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, не усунуто й не додержано ст. 427 КПК, що стає на заваді відкриттю касаційного провадження.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 429 вказаного Кодексу касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула в установлений строк недоліків скарги, яку було залишено без руху. А тому, подану захисником касаційну скаргу належить повернути авторові.

Таке рішення не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому КПК.

Керуючись ч. 3 ст. 429 КПК, колегія суддів

постановила:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 11 жовтня 2023 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 24 січня 2024 року разом із усіма доданими матеріалами повернути особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3