Справа №639/3312/24
Провадження №1-кс/639/762/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2024 року м. Харків

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи за скаргою ОСОБА_2 на постанову дізнавача СД ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 про відмову у задоволенні клопотання про направлення додаткових матеріалів до ННЦ «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» у кримінальному провадженні №0000222 від 08.07.2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

10 червня 2024 року в провадження слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_1 надійшла скарга ОСОБА_2 на постанову дізнавача СД ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 про відмову у задоволенні клопотання про направлення експерту додаткових матеріалів в рамках призначеної дізнавачем експертизи, а саме: висновку експерта ОСОБА_4 за результатами проведення експертизи з питань землеустрою 17.04.2024 №02/04/24 у кримінальному провадженні №0000222 від 08.07.2023 року.

В поданій скарзі скаржник просить скасувати вищевказану незаконну постанову дізнавача СД ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 про відмову у задоволенні клопотання у вищевказаному кримінальному провадженні.

Перевіривши матеріали поданої скарги, слідчий суддя приходить до висновку, що у відкритті провадження необхідно відмовити з наступних підстав.

Відповідно до п.18 ч.1 ст.3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Зокрема, здійснення слідчим суддею судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні у разі їх порушення діями, бездіяльністю та рішеннями дізнавача на досудовому розслідуванні регламентовано положеннями ст.ст.303-307 КПК України та забезпечується механізмом оскарження учасниками кримінального провадження визначених ст.303 КПК України рішень, дій та бездіяльності дізнавача, слідчого та прокурора у кримінальному провадженні слідчому судді.

При цьому, слідчий суддя не наділений повноваженням згідно КПК України вирішувати питання або вживати заходів реагування щодо цього, крім визначених ст.307 КПК України.

Главою 26 КПК визначено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора під час досудового розслідування.

Зокрема, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема:

1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу (ч.2 ст.303 КПК України).

Бездіяльність, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК України строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.

Із матеріалів скарги вбачається, що в рамках кримінального провадження №0000222 від 08.07.2023 року дізнавачем СД ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 було винесено постанову про призначення судової земельно-технічної експертизи, проведення якої доручено експертам ННЦ «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса».

05.06.2024 року до дізнавача надійшло клопотання ОСОБА_2 про направлення експерту додаткових матеріалів в рамках призначеної дізнавачем експертизи, а саме: висновку експерта ОСОБА_4 за результатами проведення експертизи з питань землеустрою 17.04.2024 №02/04/24.

07.06.2024 дізнавачем ОСОБА_3 за результатами розгляду клопотання потерпілої винесено постанову про відмову в задоволенні клопотання.

Тобто клопотання ОСОБА_2 розглянуто у строки, визначені ч.1 ст.220 КПК України.

Дізнавач здійснив належне процесуальне реагування на це клопотання - виніс постанову, як того вимагає ч. 2 ст. 220 КПК України.

Відмова у задоволенні клопотання ОСОБА_2 оформлена постановою та у строк, передбачений ч. 1 ст. 220 КПК України, не може розцінюватися як бездіяльність дізнавача, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк (п.1 ч.1 ст. 303 КПК України)

Заявником фактично оскаржується не бездіяльність дізнавача, а його рішення, прийняте за результатами розгляду клопотання, що стосується направлення додаткових матеріалів експерту для проведення експертизи в рамках кримінального провадження.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 303 КПК України визначено, що до слідчого судді може бути оскаржене рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.

Однак, така процесуальна дія як направлення додаткових матеріалів експерту для проведення експертизи не є слідчою дією в розумінні вимог КПК України, тому процесуальне рішення, яким відмовлено у задоволенні клопотання потерпілої, не може бути оскарженим до слідчого судді в порядку ст. 303 КПК України.

Можливість оскарження такого рішення на досудовому провадженні не передбачена.

Перелік слідчих (розшукових) дій наведений в главі 20 КПК України і до вказаного переліку направлення додаткових матеріалів експерту для проведення експертизи - не відноситься.

Слідчий суддя зазначає, що частиною 1 ст. 242 КПК України передбачено, що експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 цього Кодексу, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.

Окрім того, частинами 1 та 4 статті 40-1 КПК України встановлено, що дізнавач здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Дізнавач несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення дізнання

Отже, питання направлення чи ненаправлення певних матеріалів до експерта відноситься до дискреційних повноважень дізнавача, як процесуально незалежної службової особи.

Згідно з ч. 4 ст. 304 КПК України у разі якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність дізнавача, слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню, то в такому разі слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження.

Виходячи із формулювання вимог скаржника, слідчий суддя приходить до висновку про їх неузгодженість із положеннями ч. 1 ст. 303 КПК України, та наявність підстав для відмови у відкритті провадження за скаргою.

Оскільки зі змісту поданої скарги ОСОБА_2 встановлено, що в ній не оскаржується рішення дізнавача, яке може бути оскаржено на досудовому розслідуванні в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 303 КПК України, тому на підставі ч. 4 ст. 304 КПК України у відкритті провадження за скаргою необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст.303 304, 309, 369 372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на постанову дізнавача СД ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 про відмову у задоволенні клопотання про направлення додаткових матеріалів до ННЦ «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» у кримінальному провадженні №0000222 від 08.07.2023 року - відмовити.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надіслати особі, яка подала скаргу, разом із усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1