Справа № 344/4449/24
Провадження № 1-кс/344/1970/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14березня 2024 року місто Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 240 Кримінального кодексу України, в рамках кримінального провадження, внесеного 14 липня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000216,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся з зазначеним клопотанням, в обґрунтування якого посилається на те, що відділом розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000216 від 14 липня 2022 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 240 Кримінального кодексу України.

У порушення вимог чинного законодавства України, ОСОБА_7 , переслідуючи корисливу мету, маючи намір займатись тривалою злочинною діяльністю, пов`язаною із незаконним видобуванням корисних копалин загальнодержавного значення на території природно-заповідного фонду, вирішив створити та очолити стійку організовану групу із чітким розподілом функцій учасників групи, спрямованих на досягнення відомого всім учасникам групи плану, здійснювати керівництво вказаною групою, безпосередньо брати участь у вчиненні її членами злочинів, розподіляти між учасниками групи протиправно здобуті грошові кошти.

З метою реалізації свого злочинного умислу у квітні 2023 року ОСОБА_7 створив та очолив організовану злочинну групу, до якої добровільно і свідомо увійшли ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , обравши предметом злочинної діяльності незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення на території природно-заповідного фонду, а способом збагачення їх реалізацію за грошові кошти.

ОСОБА_7 як організатор та учасник групи розробив і узгодив зі своїми спільниками план злочинних дій зі злочинним умислом на незаконне видобування піщано-гравійної сировини, яка, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №827 від 12 грудня 1994 року «Про затвердження переліків корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення», відноситься до переліку корисних копалин загальнодержавного значення, з русла ріки Лімниця в смт. Перегінське Калуського району Івано-Франківської області, яка, відповідно до рішення Івано-Франківської обласної ради №13 від 15 січня 1979 року, є ландшафтним заказником місцевого значення «Ріка Лімниця з водоохоронною смугою вздовж берегів шириною 100 м» та, згідно зі ст. 3 Закону України «Про природно-заповідний фонд України», відноситься до природно-заповідного фонду України.

Так, у період з квітня по серпень 2023 року ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 із використанням екскаватора «LIEBHERR А316» № НОМЕР_1 , вантажного автомобіля марки «УРАЛ» модель 4320, з номером шасі НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , вантажного автомобіля марки «УРАЛ», модель 375, з номером шасі НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_5 , вантажного автомобіля марки «ЗІЛ», реєстраційний номер НОМЕР_6 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, здійснювали незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення на території природно-заповідного фонду, а саме з русла ріки Лімниця в смт. Перегінське Калуського району Івано-Франківської області, на території гідрологічного заказника місцевого значення «Ріка Лімниця з водоохоронною смугою вздовж берегів шириною 100 м» та реалізацію їх за грошові кошти.

З метою реалізації злочинного плану у квітні 2023 року ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , з метою незаконного видобування корисної копалини загальнодержавного значення на території природно-заповідного фонду, доставили та приховали на березі ріки Лімниця в смт. Перегінське Калуського району Івано-Франківської області, що на території гідрологічного заказника місцевого значення «Ріка Лімниця» екскаватор «LIEBHERR А316» № НОМЕР_1 .

22 червня 2023 року близько 05.00 год ОСОБА_7 , з метою організації злочинних дій на місці, спільно із ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , з відома та згоди учасника організованої групи ОСОБА_8 , прибули до русла ріки Лімниця в смт. Перегінське Калуського району Івано-Франківської області, на територію гідрологічного заказника місцевого значення «Ріка Лімниця», де ОСОБА_9 , діючи згідно з відведеною йому роллю, перебуваючи за кермом екскаватора «LIEBHERR А316» № НОМЕР_1 , ковшем із русла вищевказаної ріки здійснив незаконне видобування корисної копалини загальнодержавного значення піщано-гравійної суміші, якою завантажив кузов вантажного автомобіля марки «УРАЛ», реєстраційний номер НОМЕР_5 , під керуванням ОСОБА_5 .

На виконання спільного злочинного плану ОСОБА_5 доставив вантажним автомобілем марки «УРАЛ», реєстраційний номер НОМЕР_5 , незаконно видобуту піщано-гравійну суміш на вул. Винниченка в смт. Брошнів-Осада Калуського району Івано-Франківської області та збув її за грошові кошти, які ОСОБА_7 у подальшому розподілив між учасниками організованої групи.

Продовжуючи свої злочинні дії, цього ж дня 22 червня 2023 року близько 07.10 год ОСОБА_7 , з метою керування злочинними діями інших учасників на місці, прибув вантажним автомобілем «УРАЛ», реєстраційний номер НОМЕР_5 , до русла ріки Лімниця в смт. Перегінське Калуського району Івано-Франківської області, на територію гідрологічного заказника місцевого значення «Ріка Лімниця» та забезпечив прибуття ОСОБА_5 на вантажному автомобілі марки «ЗІЛ», реєстраційний номер НОМЕР_6 .

Після цього ОСОБА_9 , діючи згідно з відведеною йому роллю, перебуваючи за кермом екскаватора «LIEBHERR А316» № НОМЕР_1 , ковшем із русла вищевказаної ріки здійснив незаконне видобування корисної копалини загальнодержавного значення піщано-гравійної суміші, якою завантажив кузов вантажного автомобіля марки «УРАЛ», реєстраційний номер НОМЕР_5 , під керуванням ОСОБА_7 та кузов вантажного автомобіля марки «ЗІЛ», реєстраційний номер НОМЕР_6 , під керуванням ОСОБА_5

ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , на виконання спільного злочинного плану, доставили на вищевказаних вантажних автомобілях піщано-гравійну суміш в смт. Перегінське Калуського району Івано-Франківської області та біля ДНЗ «Веселка» збули її за грошові кошти, які в подальшому ОСОБА_7 розподілив між учасниками організованої групи.

18 липня 2023 року близько 14.30 год ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , діючи з відома та згоди організатора групи ОСОБА_7 , прибули до русла ріки Лімниця в смт Перегінське Калуського районуІвано-Франківської області, на територію гідрологічного заказника місцевого значення «Ріка Лімниця», де ОСОБА_9 згідно з відведеною йому роллю, перебуваючи за кермом екскаватора «LIEBHERR А316» № НОМЕР_1 , ковшем із русла вищевказаної ріки здійснив незаконне видобування корисної копалини загальнодержавного значення піщано-гравійної суміші, якою завантажив кузов вантажного автомобіля марки «УРАЛ», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_8 та кузов вантажного автомобіля марки «УРАЛ», реєстраційний номер НОМЕР_5 , під керуванням ОСОБА_5

ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , на виконання спільного злочинного плану, на вищевказаних вантажних автомобілях доставили незаконно видобуту піщано-гравійну суміш у смт. Перегінське Калуського району Івано-Франківської області, збули її за грошові кошти, які ОСОБА_7 в подальшому розподілив між учасниками організованої групи.

20 липня 2023 року вранці ОСОБА_9 , діючи з відома та згоди її учасників, прибув до русла ріки Лімниця в смт. Перегінське Калуського району Івано-Франківської області, на територію гідрологічного заказника місцевого значення «Ріка Лімниця», де за кермом екскаватора «LIEBHERR А316» № НОМЕР_1 очікував прибуття учасників організованої групи.

Цього дня близько 11.33 год для незаконного видобування корисної копалини загальнодержавного значення на території природно-заповідного фонду, діючи у складі організованої групи, на вищевказане місце ріки прибули ОСОБА_8 та ОСОБА_5 .

Надалі ОСОБА_9 , діючи відповідно до попередньо розробленого плану, з відома та згоди організатора групи ОСОБА_7 , перебуваючи за кермом екскаватора «LIEBHERR А316» № НОМЕР_1 , ковшем із русла вищевказаної ріки здійснив незаконне видобування корисної копалини загальнодержавного значення піщано-гравійної суміші, якою завантажив кузов вантажного автомобіля марки «УРАЛ», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_8 та кузов вантажного автомобіля марки «УРАЛ», реєстраційний номер НОМЕР_5 , під керуванням ОСОБА_5 .

На виконання спільного злочинного плану ОСОБА_8 вищевказаним вантажним автомобілем доставив незаконно видобуту піщано-гравійну суміш у с. Дуба Калуського району Івано-Франківської області, а ОСОБА_5 на вищевказаному вантажному автомобілі доставив незаконно видобуту піщано-гравійну суміш у смт. Перегінське Калуського району Івано-Франківської області, де її збули за грошові кошти, які ОСОБА_7 в подальшому розподілив між учасниками організованої групи.

26 липня 2023 року вранці ОСОБА_9 , діючи у складі організованої групи, прибув до русла ріки Лімниця в смт. Перегінське Калуського району Івано-Франківської області, на територію гідрологічного заказника місцевого значення «Ріка Лімниця», де за кермом екскаватора «LIEBHERR А316» № НОМЕР_1 очікував учасників організованої групи.

Цього дня близько 09.20 год для незаконного видобування корисної копалини загальнодержавного значення на території природно-заповідного фонду, діючи у складі організованої групи, на вищевказане місце ріки прибули ОСОБА_8 та ОСОБА_5 .

У подальшому ОСОБА_9 , діючи згідно з відведеною йому роллю, перебуваючи за кермом екскаватора «LIEBHERR А316» № НОМЕР_1 , ковшем із русла вищевказаної ріки здійснив незаконне видобування корисної копалини загальнодержавного значення піщано-гравійної суміші, якою завантажив кузов вантажного автомобіля марки «УРАЛ», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_8 та кузов вантажного автомобіля марки «УРАЛ», реєстраційний номер НОМЕР_5 , під керуванням ОСОБА_5 .

На виконання спільного злочинного плану ОСОБА_8 вищевказаним вантажним автомобілем доставив незаконно видобуту піщано-гравійну суміш у с. Дуба Калуського району Івано-Франківської області, а ОСОБА_5 на вищевказаному вантажному автомобілі доставив незаконно видобуту піщано-гравійну суміш в смт. Перегінське Калуського району Івано-Франківської області, де її збули за грошові кошти, які ОСОБА_7 в подальшому розподілив між учасниками організованої групи.

15 серпня 2023 року вранці ОСОБА_9 , діючи у складі організованої групи, прибув до русла ріки Лімниця в смт. Перегінське Калуського району Івано-Франківської області, на територію гідрологічного заказника місцевого значення «Ріка Лімниця», де за кермом екскаватора «LIEBHERR А316» № НОМЕР_1 очікував учасників організованої групи.

Цього дня близько 08.35 год для незаконного видобування корисної копалини загальнодержавного значення на території природно-заповідного фонду, діючи у складі організованої групи, на вищевказане місце ріки прибули ОСОБА_8 та ОСОБА_5 .

ОСОБА_9 , згідно з відведеною йому роллю, перебуваючи за кермом екскаватора «LIEBHERR А316» № НОМЕР_1 , ковшем із русла вищевказаної ріки здійснив незаконне видобування корисної копалини загальнодержавного значення піщано-гравійної суміші, якою завантажив кузов вантажного автомобіля марки «УРАЛ», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_8 .

Після цього під час незаконного видобування піщано-гравійної суміші із указаної ріки та завантаження її ОСОБА_9 на кузов вантажного автомобіля марки «УРАЛ», реєстраційний номер НОМЕР_5 , під керуванням ОСОБА_5 , злочинні дії учасників організованої групи були припинені працівниками поліції.

У вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 240 Кримінального кодексу України, обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, українець, уродженець смт. Перегінське Калуського району Івано-Франківської області, фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.

07 березня 2024 року, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 240 Кримінального кодексу України.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , у відповідності до ст. 12 Кримінального кодексу України, відноситься до категорії тяжких злочинів, максимальне покарання згідно санкції статті вісім років позбавлення волі.

Обґрунтованість підозри, повідомленої ОСОБА_5 , підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: відомостями, які містяться у протоколах оглядів, протоколах проведення негласних слідчих (розшукових) дії, а також іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у пунктах 1, 3, 5, частини першої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, а саме:

пункт 1 - переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Даний ризик, є реальним, оскільки ОСОБА_5 , враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення ним злочинів, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винним за скоєне, може у будь який час покинути територію місця свого проживання, тим же самим переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

- пункт 3 - незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні є реальним, оскільки підозрюваному ОСОБА_5 після отримання матеріалів клопотання стануть відомі повні анкетні дані свідків, після чого він шляхом вмовляння, погроз зможе впливати на їх показання, що, в свою чергу, може зашкодити проведенню досудового розслідування.

- пункт 5 - вчинити інше кримінальне правопорушення, даний ризик є реальним, оскільки ОСОБА_5 непрацевлаштований, не має постійного джерела доходу та у подальшому може продовжити свою злочинну діяльність.

За таких обставин слідчий за погодженням з прокурором просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в межах строку досудового розслідування, заборонити залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду у нічний період доби з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин та покласти обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 Кримінального процесуального кодексу України обов`язки.

У судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання, просили задовольнити.

Підозрюваний заперечував щодо задоволення вимог клопотання.

Захисник у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання, а у разі, якщо суд дійде до висновку про необхідність застосування запобіжного заходу, то застосувати особисте зобов`язання.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку прокурора, слідчого, підозрюваного, захисника, слідчий суддя виходить з наступного.

Згідно зі змістом статей 131-132 Кримінального процесуального кодексу України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідності до частини першої та другої статті 181 Кримінального процесуального кодексу України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Обґрунтованість підозри у вчиненні інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення підтверджується зібраними доказами у кримінальному провадженні, а саме відомостями, які містяться у протоколах оглядів, протоколах проведення негласних слідчих (розшукових) дії, а також іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його винуватості, дослідження та оцінка зібраних у справі доказів з точки зору їх належності та допустимості, потребують перевірки та оцінки у кримінальному провадженні під час судового розгляду по суті.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Отже, на стадії розслідування, оцінка обґрунтованості підозри не повинна пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.

Наявні у матеріалах кримінального провадження докази у їх сукупності дають підстави слідчому судді прийти до висновку, що органами досудового розслідування обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 240 Кримінального кодексу України, оскільки підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного та неупередженого спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити вказане правопорушення.

Відповідно до частини першої-другої статті 194 Кримінального процесуального кодексу України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Виходячи із приписів статті 184 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий (прокурор), як в клопотанні, так і в суді, зобов`язаний зазначити один або кілька ризиків, вказаних у статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, послатися на обставини, на підставі яких він дійшов висновку про наявність такого ризику або ризиків у вигляді відповідних дій підозрюваного, і на докази, що підтверджують ці обставини.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України», наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Про існування ризиків, наведених стороною обвинувачення, свідчать наступні обставини.

Пункт 1 частини першої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України - переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Бессієв проти Молдови» вказано, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

При оцінці наявності цього ризику слідчий суддя враховує те, що підозрюваний підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до восьми років, у зв`язку із чим, розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення понесення покарання.

Враховуючи ці обставини у сукупності із особою підозрюваного ОСОБА_5 та характером і тяжкістю кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, слідчий суддя дійшла висновку, що на теперішній час існує ризик того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Даний ризик є реальним, оскільки ОСОБА_5 усвідомлює неминучість призначення покарання, пов`язаного з позбавленням волі, за вчинення ним кримінального правопорушення

Пункт 3 частини першої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України - незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Оцінюючи можливість впливу на свідків, слідчий суддя виходить із передбаченої Кримінальним процесуальним кодексом України процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини перша-друга статті 23, стаття 224 Кримінального процесуального кодексу України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 Кримінального процесуального кодексу України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина четверта статті 95 Кримінального процесуального кодексу України).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від цих осіб та дослідження їх судом.

Вказане надає підстави обґрунтовано припускати ймовірну можливість незаконного впливу зі сторони зацікавлених осіб на свідків з метою зміни чи відмови від раніше наданих ними свідчень.

З огляду на вищевикладене, слідчий суддя вважає, що ризик незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні існує, що обумовлює необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу з метою запобігання цьому ризику.

Слідчий суддя, оцінюючи наявність ризику, передбаченого пунктом 5 частини першої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, враховує те, що підозрюваний не працевлаштований, не має постійного джерела доходу та надалі може продовжити свою злочинну діяльність.

За таких обставин слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені частиною першою статті 177 Кримінального процесуального кодексу України.

Щодо можливості застосування інших запобіжних заходів, окрім домашнього арешту, то слідчий суддя зазначає наступне.

Застосування запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, на думку слідчого судді, в даному випадку є неможливим, оскільки до органу досудового розслідування та до суду не надходило письмових зобов`язань про взяття підозрюваного на поруки, а також буде неефективним з огляду на те, що істотною відмінністю цього запобіжного заходу від особистого зобов`язання є те, що реалізація особистої поруки передбачає менше обмеження прав і свобод підозрюваного, ніж інші запобіжні заходи, зокрема, особисте зобов`язання, яке також у даному конкретному випадку не спроможне забезпечити досягнення цілей у кримінальному провадженні та нівелювати наявні ризики.

Застосування запобіжного заходу суто у вигляді застави, а не як альтернативного запобіжного заходу, є неможливим з огляду на те, що слідчому судді не представлено відомостей щодо наявності у підозрюваного достатніх коштів для внесення застави, відсутні особи, які б могли внести кошти на спеціальний рахунок з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а тому такий запобіжний захід як застава буде завідомо непомірним для нього.

Слідчий суддя враховує характеристику особи підозрюваного, те, що він раніше несудимий, має постійне місце проживання, зважає на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та наведену стороною обвинувачення наявність ризиків, виходячи з чого, вважає, що застосування до підозрюваного домашнього арешту здатне у повній мірі забезпечити дієвість даного кримінального провадження.

У той же час обставини, що зазначені захисником підозрюваного, не можуть бути підставою для відмови в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного, оскільки дані обставини є такими, які характеризують підозрюваного, і не виключають наявність ризиків, передбачених статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України, і самі по собі є недостатніми для гарантування належної поведінки підозрюваного з огляду на конкретні обставини справи.

Отож відсутні достатні підстави слідчому судді для застосування підозрюваному іншого м`якішого запобіжного заходу, ніж домашній арешт, і є недостатніми для гарантування належної поведінки підозрюваного та не свідчать про відсутність вказаних ризиків з огляду на конкретні обставини справи.

Відповідно до статті 7 Кримінального процесуального кодексу України, в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно частини першої статті 22 Кримінального процесуального кодексу України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і аргументи не спростовують висновків суду, зазначених у цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка слідчим суддею не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

У судовому засіданні доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, а тому до підозрюваного, враховуючи наведені у клопотанні ризики, репутацію підозрюваного, тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, те, що стороною обвинувачення доведено наявність ризиків, з урахуванням вимог статті 181 Кримінального процесуального кодексу України, слід обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши підозрюваному у нічний період доби з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин залишати місце свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду.

На переконання слідчого судді, перебування під домашнім арештом забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання згаданих ризиків, даний запобіжний захід є співмірним і доцільним у даному кримінальному провадженні, реалізація цього запобіжного заходу не позбавляє підозрюваного права під час перебування під домашнім арештом звернутися до слідчого чи прокурора про надання дозволу на залишення місця проживання.

Крім того, слідчий суддя вважає, що на підозрюваного слід покласти обов`язки, визначені частиною п`ятою статті 194 Кримінального процесуального кодексу України.

Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 181, 184, 193, 194, 196, 205, 309, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя -

У Х В А Л И Л А:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком 54 (п`ятдесят чотири) дня, тобто до 06 травня 2024 року включно.

Заборонити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду у нічний період доби з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 передбачені частиною п`ятою статті 194 Кримінального процесуального кодексу України обов`язки, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утриматися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Обов`язки, покладені на підозрюваного, діють протягом строку дії ухвали.

Строк дії ухвали до 06 травня 2024 року включно.

Виконання ухвали доручити відповідному органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, а контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні.

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 18 березня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1