УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.04.2024 Справа №607/4902/24 Провадження №1-кп/607/1233/2024

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 за участю секретаря с/з ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000112 від 22 січня 2024 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Долина Івано-Франківської області, українки, громадянки України, з вищою освітою, одруженої, на утриманні одна неповнолітня дитина, непрацюючої, зареєстрованої та проживаючої в АДРЕСА_1 , несудимої,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

за участі прокурора ОСОБА_4

та обвинуваченої ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

18 жовтня 2018 року обвинувачена ОСОБА_3 звернулася із заявою та зібраними документами в управління соціальної політики Тернопільської міської ради.

При поданні документів для оформлення житлової субсидії обвинувачена ОСОБА_3 була попереджена про відмову в призначенні житлової субсидії або припиненні її надання та повернення надміру перерахованої (виплаченої) житлової субсидії, у разі подання неповних чи недостовірних відомостей про осіб, які входять до складу домогосподарства, та членів сім`ї осіб зі складу домогосподарства незалежно від реєстрації їхнього місця проживання (фактичного місця проживання), їхні доходи, майновий стан і витрати та одночасно дала згоду на збір інформації про себе, свою сім`ю та доходи, що необхідно для призначення житлової субсидії, про що свідчить її підпис у заяві про призначення житлової субсидії та декларації про доходи від 18 жовтня 2018 року. В подальшому, згідно рішення начальника управління соціальної політики Тернопільської міської ради, обвинуваченій ОСОБА_3 було призначено житлову субсидію.

В період отримання житлової субсидії, а саме 18 вересня 2020 року чоловік обвинуваченої ОСОБА_3 ОСОБА_5 , який входить до складу домогосподарства та зареєстрований разом із отримувачем субсидії, набув права власності на транспортний засіб, вартістю 70000,00 грн. Однак обвинувачена ОСОБА_3 , переслідуючи кримінально-протиправний намір, спрямований на отримання житлової субсидії, умисно приховала від уповноваженої особи управління соціальної політики Тернопільської міської ради дану інформацію та у 30-денний термін не повідомила про наявний дохід, шляхом умисного замовчування, хоча при заповненні заяви про призначення житлової субсидії та декларації про доходи від 18 жовтня 2018 року, обвинувачена ОСОБА_3 зобов`язувалася повідомити про будь-які обставини, які можуть вплинути на отримання житлової субсидії, що підтверджується підписами останньої, а також наданими уповноваженою особою управління соціальної політики Тернопільської міської ради роз`ясненнями вимог чинного законодавства щодо обов`язку подання достовірних відомостей про наявні доходи.

Внаслідок шахрайських дій обвинувачена ОСОБА_3 заволоділа грошовими коштами державного бюджету України, тим самим завдала державі матеріальної шкоди на суму усього розміру житлової субсидії, виплаченої їй за період із 01 вересня 2020 року по 30 квітня 2021 року на загальну суму 10723,92 грн.

Таким чином, своїми діями обвинувачена ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Допитана під час судового розгляду обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, визнала повністю, щиро розкаялась та вказала, що 18 вересня 2020 року її чоловік придбав транспортний засіб та вона про вказаний факт не повідомила Управління соціальної політики Тернопільської міської ради, врезультаті чого продовжувала отримувати житлову субсидію, зокрема за період з 01 вересня 2020 року по 30 квітня 2021 року отримала житлову субсидію на суму 10723,92 грн.

Обвинувачена ОСОБА_3 , визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодилась зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовилась від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

До закінчення з`ясування обставин по справі обвинувачена ОСОБА_3 подала письмове клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження у зв`язку із дійовим каяттям, оскільки вона раніше до кримінальної відповідальності не притягалась, повністю визнає свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, щиро розкаюється та в повному обсязі відшкодувала завдану шкоду.

Прокурор в судовому засіданні не заперечила проти закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченої ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України - у зв`язку із дійовим каяттям.

Заслухавши клопотання обвинуваченої, міркування прокурора, яка не заперечила щодо задоволення заявленого клопотання, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав.

Стаття 45 КК України передбачає звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям, особи, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно примітки до вказаної статті корупційними кримінальними правопорушеннями відповідно до цього Кодексу вважаються кримінальні правопорушення, передбачені статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320,357, 410, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також кримінальні правопорушення, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 368-369-2 цього Кодексу.

Кримінальними правопорушеннями, пов`язаними з корупцією, відповідно до цього Кодексу вважаються кримінальні правопорушення, передбачені статтями 366-2, 366-3 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченою ОСОБА_3 , що передбачене ч. 1 ст. 190 КК України, класифікується як кримінальний проступок та у відповідності з приміткою до ст. 45 КК України не вважається корупційним кримінальним правопорушенням, кримінальним правопорушенням, пов`язаним з корупцією, а також не пов`язане із порушенням правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п.1 ч.2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність - ч.1 ст.285 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» дійове каяття полягає в тому, що після вчинення злочину особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду.

Таким чином, вирішуючи клопотання обвинуваченої ОСОБА_3 , суд приймає до уваги те, що вона вперше вчинила кримінальний проступок, повністю визнала свою вину та щиро розкаялась у вчиненому, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення та відшкодувала в повному обсязі завдані нею збитки, вчинене кримінальне правопорушення не вважається корупційним, не пов`язане з корупцією, а також не пов`язане із порушенням правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Крім того суд враховує подану представником потерпілого держави в особі Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області ОСОБА_6 заяву про відсутність претензій до ОСОБА_3 у зв`язку із відшкодуванням останньою завданої шкоди за фактом надміру отриманих житлових субсидій, щодо закриття кримінального провадження не заперечує, та приходить до переконання, що наявні всі обов`язкові підстави, передбачені ст. 45 КК України, для звільнення обвинуваченої ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку із дійовим каяттям.

За вказаних обставин, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000112 від 22 січня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, слід закрити та звільнити обвинувачену ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку у відповідності до ст. 45 КК України у зв`язку із дійовим каяттям.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 12, 45 КК України, п.1 ч.2 ст. 284, 285, ч.1 ст. 286, 288, п.3 ч.1, ст.392, п.2 ч.2 ст.395 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання обвинуваченої ОСОБА_3 про звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку із дійовим каяттям та закриття кримінального провадження задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 у від кримінальної відповідальності за вчинений кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 190 КК України, на підставі ст. 45 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям, а кримінальне провадження №0000112, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 січня 2024 року за даним фактом закрити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий суддя ОСОБА_1