У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" квітня 2024 р. Справа № 608/2052/23

Провадження № 1-кп/596/59/2024

Гусятинський районний суд Тернопільської області в складі колегії суддів:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисників адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в селищі Гусятин в залі судових засідань Гусятинського районного суду Тернопільської області в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та під час трансляції з приміщень Тернопільського апеляційного суду, Чортківського районного суду Тернопільської області, Тальнінського районного суду Черкаської області, Державної установи «Чортківська установа виконання покарань (№26)», клопотання прокурора Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_5 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу,

у кримінальному провадженні № 0000351, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 26 жовтня 2022 року відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В:

20.11.2023 року до провадження Гусятинського районного суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000351, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 26 жовтня 2022 року відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 Кримінального кодексу України.

Ухвалою суду від 04.04.2024 у вказаному кримінальному провадженні призначено судовий розгляд.

12.04.2024 через канцелярію суду прокурором Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_5 подано клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

В обгрунтування клопотань посилається на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , відбуваючи покарання за вчинення умисних злочинів належних висновків не зробив та свідомо вирішив вчиняти кримінальні правопорушення, пов`язані із незаконним заволодінням чужим майном, шляхом обману (шахрайство).

Усвідомлюючи, що самостійно реалізувати свій злочинний умисел він не взмозі та маючи намір здійснювати такі діяння протягом тривалого періоду часу, спланував досягнути поставленої мети за рахунок створення і керування стійким злочинним угрупованням, до складу якого в травні 2022 року, ОСОБА_6 залучив ОСОБА_7 який разом з ним відбував покарання в одній камері Державної установи «Чортківська установа виконання покарань (№26)» та знайому ОСОБА_8 , яким повідомив про свої злочинні наміри, довівши до їх відома деталі злочинного плану. Останні, бажаючи незаконно отримувати власну матеріальну вигоду, керуючись корисливим мотивом, прийняли пропозицію ОСОБА_6 та надали свою добровільну згоду на участь у організованій злочинній групі, діяльність якої спрямовувалася на заволодінням чужим майном, шляхом обману (шахрайство).

Всі зазначені особи, з метою досягнення єдиної мети - незаконного отримання прибутку, об`єднаних єдиним планом із розподілом функцій учасників групи, спрямованих на досягнення цього плану, відомого всім учасникам групи добровільно та свідомо увійшли до складу організованої групи, усвідомлюючи наслідки своїх протиправних дій, зорганізувавшись у стійке об`єднання для вчинення особливо тяжких корисливих злочинів, пов`язаних із заволодінням чужим майном, шляхом обману (шахрайство).

Так, ОСОБА_7 за вказівкою ОСОБА_6 , перебуваючи з останнім в одній камері Державної установи «Чортківська установа виконання покарань (№26)», за допомогою заздалегідь придбаних мобільних телефонів здійснював дзвінки до потерпілих та проводив з ними телефонні розмови, під час яких запевняв останніх в правдивості своїх намірів з надання послуг з перевезень та продажу товарів, вводячи їх в оману. В ході чого ОСОБА_7 переконував замовника перерахувати певну суму грошових коштів на вказану ним банківську платіжну карту, яку забезпечувала ОСОБА_8 , аргументуючи це тим, що необхідно оплатити завдаток або заплатити за паливо. При цьому, створюючи видимість виконання своїх зобов`язань перед замовниками, вів з ними спілкування від імені водія чи керівника фірми. Впевнившись, що грошові кошти потерпілими перераховані на вказану ним банківську платіжну карту, переривав розмови та на зв`язок із потерпілими більше не виходив, а грошові кошти, отримані злочинним шляхом учасники організованої групи використовували на власні потреби.

Підставами продовження застосованого щодо ОСОБА_6 , ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є те, що вони обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні в складі організованої групи злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України (Стаття 190 із змінами, внесеними згідно із Законами № 270-VI від 15.04.2008, № 2617-VIII від 22.11.2018), а також встановлені обставини, які виправдовують даний запобіжний захід і підтверджують наявність ризиків.

Звертаючись до суду із клопотаннями про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 , ОСОБА_7 прокурор посилається на наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, які виправдовують тримання ОСОБА_6 , ОСОБА_7 під вартою, а саме: 1) переховуватися від суду; 2) незаконно впливати на свідків, потерпілих, обвинувачених у цьому кримінальному провадженні, 3)вчинити інше кримінальне правопорушення.

В обґрунтування вказаних ризиків прокурор зазначив, що ОСОБА_6 , ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні особливо тяжких злочинів, за які законом передбачено покарання у виді виключно позбавлення волі, на строк до 12 років, з конфіскацією майна. Тому, усвідомлюючи тяжкість вчинених злочинів та розмір покарання, яке їм загрожує, вони можуть умисно переховуватись від суду як на території України так і поза її межами з метою уникнення від відповідальності.

Також, на думку прокурора, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 особисто або через третіх осіб може незаконно впливати на свідків, потерпілих та обвинувачену у даному кримінальному провадженні з метою ненадання ними показів чи надання показів в його користь.

При вирішенні питання про продовження строку тримання ОСОБА_12 під вартою, прокурор просив врахувати тяжкість правопорушень, у вчиненні яких обґрунтовано обвинувачується ОСОБА_6 , їх кількість, наявність воєнного стану в країні, негативні обставини, які характеризують обвинуваченого (відбування покарання за умисні корисливі злочини та продовження злочинної діяльності з місць позбавлення волі), роль ОСОБА_6 як організатора у вчиненні інкримінованих йому злочинів, відсутність міцних соціальних зв`язків в місці його постійного проживання.

При вирішенні питання про продовження строку тримання ОСОБА_7 під вартою, прокурор просив врахувати вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення; тяжкість правопорушень, у вчиненні яких обґрунтовано обвинувачується ОСОБА_7 , їх кількість, наявність воєнного стану в країні, негативні обставини, які характеризують обвинуваченого (відбування покарання за умисні корисливі злочини та продовження злочинної діяльності з місць позбавлення волі), роль ОСОБА_7 як виконавця у вчиненні інкримінованих йому злочинів, відсутність міцних соціальних зв`язків в місці його постійного проживання.

На переконання прокурора, викладене дає беззаперечні підстави вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити досягнення мети їх застосування, а саме: забезпечення належної поведінки обвинуваченого, та виконання ним процесуальних обов`язків, запобігання можливому переховуванню від суду, незаконного впливу на свідків та інших учасників кримінального провадження, вчинення інших злочинів, оскільки вказаній злочинній діяльності притаманний надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 підтримав подані клопотання.

Обвинувачений ОСОБА_7 , захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_11 не заперечували щодо продовження обвинуваченому запобіжного заходу.

Під час розгляду клопотань обвинувачений ОСОБА_6 , захисник адвокат ОСОБА_9 у судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання прокурора. Захисник ОСОБА_9 додатково звернула увагу на те, що обвинувачений ОСОБА_6 утримується під вартою незаконно. В порушення норм КПК України, прокурором на обґрунтування доводів і ризиків до клопотання не надано доказів.

Просить відмовити в задоволенні клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а у випадку встановлення ризиків, застосувати до обвинуваченого альтернативний запобіжний захід домашній арешт.

Колегія суддів, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши доводи клопотань прокурора та захисника, дійшла до наступних висновків.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12.07.2023 (Справа №607/12384/23), до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 23 год. 59 хв. 08.09.2023. Взято підозрюваного під варту в залі суду негайно. Одночасно, для забезпечення виконання ОСОБА_6 обов`язків, визначених КПК України, визначено заставу 200 (двісті) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536800 (п`ятсот тридцять шість тисяч вісімсот) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок: код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26198838; ІНФОРМАЦІЯ_3 ; код банку отримувача (МФО) 820172; рахунок отримувача UA0003454; призначення платежу: застава у справі №607/12384/23, згідно ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12.07.2023. У разі внесення застави покладено на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 продовжувався ухвалою Чортківського районного суду Тернопільської області від 07.09.2023, ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 30.12.2023.

Ухвалою слідчого судді Чортківського районного суду Тернопільської області від 10.04.2023 (справа №608/2015/22) до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначеннями застави. В розмірі 60 (шістдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 161040 (сто шістдесят одна тисяча триста сорок ). У разі внесення застави покладено на підозрюваного обов`язки, передбачені ст.194 КПК України.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 продовжувався ухвалами слідчих суддів Тернопільського міськрайонного суду від 02.06.2023, від 19.07.2023, від 29.12.2023 та ухвалою Чортківського районного суду Тернопільської області від 07.09.2023.

Ухвалою колегії суддів Гусятинського районного суду Тернопільської області від 19.02.2024, продовжено обвинуваченому ОСОБА_7 , ОСОБА_6 строк тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів, тобто до 19 квітня 2024 року, з можливістю внесення застави, визначеної відповідно до ухвал слідчого судді Чортківського районного суду Тернопільської області від 10 квітня 2023 року (№608/2015/22), слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 липня 2023 року (№607/12384/23), відповідно. У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу ОСОБА_6 у вигляді домашнього арешту відмовлено.

Відповідно до приписів ч.1,2,3 ст.331 КПК під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, зазначеним у п. п. 1-5 ч.1 ст.177 КПК України.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно ч.1 ст.199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Як встановлено із матеріалів клопотання, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, за яке можливе призначення покарання у виді позбавлення волі від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, що відповідає законодавчо передбаченим підставам (п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України) для розгляду клопотання про обрання (продовження) запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Кримінальне провадження знаходиться на стадії судового провадження, зокрема, судового розгляду, метою якого є встановлення «поза розумним сумнівом» винуватості або невинуватості особи у зазначеному прокурором в обвинувальному акті кримінальному правопорушенні за наслідками безпосереднього дослідження і оцінки доказів судом, що виключає можливість оцінки судом на час розгляду клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу обґрунтованості підозри у розумінні практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Нечипорук і Йонкало проти України, Заява N 42310/04, 21 квітня 2011 року).

В ході розгляду даного клопотання колегія суддів дійшла висновку, що ризики, зокрема, передбачені п.1,3,5 ч.1 т. 177 КПК України, встановлені при вирішенні питання про застосування до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 запобіжного заходу та продовження строку його дії, не зменшились, продовжують існувати, та у судовому засіданні прокурором доведено наявність обставин, які виправдовують подальше тримання обвинувачених під вартою.

Так, з урахуванням змісту та обсягу обвинувачення, яке інкриміноване обвинуваченим, а саме вчинення кримінального правопорушення, покарання за яке передбачає позбавлення волі на строк до дванадцяти років, при цьому, вказаний злочин відповідно до ст.12 КК України, класифікується як особливо тяжкий, те, що обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 неодноразово засуджені до покарань у виді позбавлення волі за умисні корисливі злочини, мають непогашені судимості, не працюють, не мають законного заробітку, що свідчить про слабку міцність соціальних зв`язків обвинувачених в місцях їхнього проживання.

Таким чином, ризик переховування від суду продовжує існувати, є актуальним безвідносно до стадії кримінального провадження та обумовлений, серед іншого, можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання, а також іншими обставинами, наведеними вище.

При цьому, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, висновок суду про продовження існування ризику переховування від суду базується не лише на основі суворості можливого вироку, а з врахуванням інших факторів, пов`язаних із характером осіб, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (справа «Becciev v.Moldova» від 04.10.2005).

У рішенні ЄСПЛ по справах «Москаленко проти України» від 20.05.2010, «W проти Швейцарії» від 26.01.1993, Суд констатує, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилитись від суду.

У той же час, не може залишатися поза увагою суду, що Указом Президента України №64/2022 на території України починаючи з 24.02.2022 введено воєнний стан, строк дії якого продовжено до 13.05.2024.

Відповідно до п. 8 роз`яснень, наданих Верховним Судом у листі від 03.03.2022 № 1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», зазначено, що оцінюючи ризики, які обґрунтовують доцільність застосування запобіжних заходів загалом та тримання під вартою зокрема, суд керується всіма наявними матеріалами клопотання про застосування (продовження) запобіжного заходу. Водночас як відповідний ризик суди мають ураховувати запровадження воєнного стану та збройну агресію.

Враховуючи наведене, суд обґрунтовано приходить до висновку, що ОСОБА_6 , ОСОБА_7 можуть переховуватись від суду. Крім того, доведеним є те, що на теперішній час, ризик переховування обвинувачених від суду не зменшився, не втратив свою актуальність та продовжує існувати.

Стороною захисту не наведено таких вагомих доводів, які б спростовували відповідний висновок.

На переконання колегії суддів ризик впливу на свідків, потерпілих та та інших учасників судового провадження теж продовжує існувати, враховуючи, що згідно з передбаченою КПК України процедурою отримання свідчень від осіб, які є свідками, потерпілими у кримінальному провадженні, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

Перевіряючи наявність ризику впливу обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на свідків, потерпілих колегія суддів враховує встановлену Кримінальним процесуальним кодексом України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, потерпілими у кримінальному провадженні, а саме: після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 ст. 23, ст. ст.351, 352, ст.353 КПК України).

На переконання колегії суддів, з переходом на стадію судового провадження ризик незаконного впливу на свідків, потерпілих лише актуалізується, адже за наслідками ознайомленням з матеріалами кримінального провадження, обвинувачені стають обізнаними про всіх осіб, які допитувалися у цьому кримінальному провадженні.

Оскільки судовий розгляд кримінального провадження триває, а свідки, потерпілі ще не допитані, існує ймовірний ризик того, що внаслідок впливу обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , такі особи можуть змінити свої показання або відмовитися від надання показань у суді.

Таким чином, є підстави вважати про обґрунтовану наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, який жодним чином також не зменшився і вказане виправдовує тримання обвинувачених під вартою.

Також колегія суддів суд вважає доведеним і ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість вчинити інше кримінальне правопорушення.

Як встановлено, обвинувачений ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності, має непогашені судимості, на даний час відбуває покарання в ДУ «Чортківська установа виконання покарань №26» за вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16.04.2021 за ч. 3 ст. 185 КК України, обґрунтовано обвинувачується у вчиненні багатоепізодного особливо тяжкого злочину як організатора, що є підставами вважати, що він може продовжувати вчиняти нові злочини. Крім цього, ОСОБА_6 не працює, немає постійного законного заробітку, що свідчить про відсутність стійких соціальних зв`язків та стримуючих факторів від продовження злочинної діяльності

Обвинувачений ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності, має непогашені судимості, обґрунтовано обвинувачується у вчиненні багатоепізодного особливо тяжкого злочину, що є підставами вважати, що він може продовжувати нові злочини. Крім цього, ОСОБА_7 не працює, немає постійного законного заробітку, в нього на утриманні неповнолітні особи чи особи похилого віку не перебувають, що свідчить про відсутність стійких соціальних зв`язків та стримуючих факторів від продовження злочинної діяльності.

Судом також враховуються обставин, які відповідно до вимог ст.178 КПК України, повинні братись до уваги при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, зокрема, вік обвинувачених, їх репутацію, наявність судимостей, майновий стан, міцність соціальних зв`язків, наявність утриманців. Відомостей, які б вказували на неможливість утримування обвинувачених під вартою, на даний час не здобуто.

При цьому колегія суддів зазначає, що тяжкість злочину, який інкримінується ОСОБА_6 , ОСОБА_7 не є єдиною підставою продовження строку тримання під вартою.

Однак, оцінка існування зазначених вище обставин у їх сукупності, виправдовують подальше перебування обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 під вартою, та є співрозмірним тяжкості і характеру діяння, у вчиненні якого вони обвинувачуються, а більш м`які запобіжні заходи не забезпечать їх належної процесуальної поведінки, у зв`язку з чим тримання під вартою обвинувачених є виправданим заходом, оскільки справжній інтерес суспільства, який полягає у забезпеченні законності та запобігання порушенню прав осіб, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права обвинуваченого на свободу.

Застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу вигляді домашнього арешту не зменшить до прийнятного рівня зазначених ризиків, оскільки не дасть можливості здійснювати дієвий контроль за його поведінкою та потенційними спробами впливати на свідків, потерпілих чи уникати правосуддя, продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення.

З врахуванням наведеного в задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, слід відмовити.

Таким чином, стосовно обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 необхідним і обґрунтованим є продовження тримання під вартою з можливістю внесення застави, визначеної відповідно до ухвали слідчого судді Чортківського районного суду Тернопільської області від 10 квітня 2023 року (608/2015/22), ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 липня 2023 року (№607/12384/23)..

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2,7,177-178, 182, 193-197, 199, 331, 372, 376,392 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_6 , відмовити.

Клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_5 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 строк тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів, тобто до 16 червня 2024 року, з можливістю внесення застави, визначеної відповідно до ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 липня 2023 року (№607/12384/23).

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 строк тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів, тобто до 16 червня 2024 року, з можливістю внесення застави, визначеної відповідно до ухвали слідчого судді Чортківського районного суду Тернопільської області від 10 квітня 2023 року (№608/2015/22).

Копію ухвали направити обвинуваченим, захисникам, прокурору негайно після її оголошення, а також в ДУ «Чортківська установа виконання покарань(№26)», для виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії ухвали.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

Суддя: ОСОБА_3