Справа № 462/9212/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/452/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові справу за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Залізничного районного суду м. Львова від 01 грудня 2023 року,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

встановила:

цим вироком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 ,

засуджено за ч.1 ст. 162 КК України до двох років обмеження волі.

Вирішено питання з процесуальними витратами та заходами забезпечення кримінального провадження.

Згідно вироку суду, 05 квітня 2023 року приблизно о 07 год. 00 хв. ОСОБА_6 , знаходячись по вул. Широкій у м. Львові, маючи умисел на незаконне проникнення до житла, усвідомлюючи протиправність своїх дій, в порушення ст. 30 Конституції України, без відома та дозволу власника чи користувача приміщення, шляхом зламу замка дверей відмичкою, незаконно проник до квартири АДРЕСА_2 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_9 , чим порушив право останньої на недоторканність житла.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 покликається на те, що призначене покарання є занадто суворим та не відповідає інтересам держави і суспільства.

Зазначає, що суд не врахував наявність у нього на утриманні двох неповнолітніх дітей, матері похилого віку.

Акцентує, що одружений, має міцні соціальні зв`язки.

Звертає увагу на значне погіршення стану здоров`я у зв`язку із діагностованою виразковою хворобою, внутрішніми кровотечами, що загрожують життю у випадку зволікання з наданням медичної допомоги.

Наголошує, що призначення покарання у вигляді штрафу сприятиме наповненню бюджету.

Просить змінити вирок Залізничного районного суду м. Львова від 01 грудня 2023 року та призначити покарання у вигляді штрафу в межах санкції статті.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 та виступ його захисника адвоката ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора про її заперечення та залишення вироку суду без зміни, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Вина ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому проступку за обставин, встановлених досудовим розслідуванням і викладених у вироку, постановленому в порядку, передбаченому ст.ст. 381-382 КПК України є доведеною і ґрунтується на доказах, стосовно тих фактичних обставин справи, які ніхто не оспорював.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 судом першої інстанції вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 162 КК України, а саме, як незаконне проникнення до житла особи (порушенні недоторканності житла).

Відтак, колегія суддів вважає, що відсутні апеляційні підстави піддавати сумніву правильність встановлення судом першої інстанції фактичних обставин кримінального провадження та правову кваліфікацію.

Санкція інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_6 проступку, окрім обмеження волі, як альтернативний вид, передбачає штраф.

Згідно п.1 ч.1 ст. 408 КПК України суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі пом`якшення призначеного покарання, якщо визнає, що покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Так, відповідно до ч.2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, а покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Проаналізувавши матеріали справи, колегія суддів вважає, що призначаючи у відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції, навів, однак не в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення (проступку), особу винного, який згідно ст. 89 КК України раніше не судимий, виключно позитивно характеризується за місцем проживання ОСББ «Леополь таун 3» та мешканцями будинку (а.с. кп. 145), одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей сина ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочку ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_3 , обставину, що пом`якшує покарання щире каяття та відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Крім цього, колегія суддів звертає увагу на документально підтверджені дані про незадовільний стан здоров`я ОСОБА_6 , а також те, що у своїх поясненнях в суді апеляційної інстанції, обвинувачений ствердив, що шкодує з приводу вчиненого, бажає виправити ситуацію подальшою правомірною поведінкою, запевнив, що у майбутньому не повторить подібного, оскільки змінив спосіб життя, виховує дітей і проходить курс лікування діагностованого захворювання.

З огляду на вищезазначене та за відсутності відомостей про іншу протиправну поведінку обвинуваченого протягом тривалого періоду часу з моменту вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, колегія суддів, обираючи між законними альтернативами, керуючись поняттям судового розсуду, вважає за можливе пом`якшити призначене ОСОБА_6 судом першої інстанції покарання в межах санкції ч.1 ст. 162 КК України, а тому, вирок в цій частині підлягає зміні, що в даному конкретному випадку, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, оскільки значення заходу примусу для досягнення його мети визначається не лише його суворістю, при цьому каральна функція не є домінуючою, а обраний захід примусу має найбільше сприяти досягненню справедливого балансу між правами і свободами особи та захистом інтересів держави й суспільства і така домірність є необхідним проявом справедливості кримінальної відповідальності.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи, які були б підставою для скасування вироку суду, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 409, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

постановила:

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 задоволити.

Вирок Залізничного районного суду м. Львова від 01 грудня 2023 року відносно обвинуваченого ОСОБА_6 в частині призначеного покарання змінити.

Вважати ОСОБА_6 засудженим за ч.1 ст. 162 КК України до штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 грн.

В решті вирок залишити без зміни.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4