Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

22 лютого 2024 року м. Рівне

Справа № 567/180/24

Провадження № 11-сс/4815/66/24

Колегія суддів Рівненського апеляційного суду у складі:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника-адвоката ОСОБА_6 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою прокурора Острозького відділу Здолбунівської окружної прокуратури ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Острозького районного суду Рівненської області від 30 січня 2024 року, якою обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту ОСОБА_5 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, у кримінальному провадженні №0000029,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Острозького районного суду Рівненської області від 30 січня 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ ВП №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_8 , яке погоджене прокурором Острозького відділу Здолбунівської окружної прокуратури ОСОБА_9 .

Застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_5 , котрий народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Дертка Шепетівського району Хмельницької області, громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час доби з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв., за адресою: АДРЕСА_1 .

Покладено на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), а саме: носити електронний засіб контролю, прибувати за викликом слідчого, прокурора та суду.

Строк дії ухвали та покладених на підозрюваного обов`язків встановлено до 30 березня 2024 року.

Прокурор ОСОБА_4 в апеляційній скарзі просить вказану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів. Обґрунтовує свої вимоги тим, що слідчим суддею не враховано повною мірою існування ризику незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні з метою схиляння їх до зміни показів, а саме дружини підозрюваного та його брата. Також прокурор вважає, що підозрюваний може вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, в період дії комендантської години та вчинив непокору працівникам поліції.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора ОСОБА_4 на підтримання апеляційної скарги, думку підозрюваного ОСОБА_10 та його захисника-адвоката ОСОБА_6 щодо безпідставності заявлених вимог та залишення ухвали без змін, перевіривши матеріали клопотання та обговоривши апеляційні доводи, колегія суддів приходить таких висновків.

Згідно з приписами ч.1 ст.404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.177 КПК, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Розглядаючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_10 , слідчий суддя встановив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України.

Так, у рішенні від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» Європейський суд з прав людини дав визначення «обґрунтованій підозрі», згідно з яким цей термін означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином. І вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Зібрані органами досудового розслідування докази на даному етапі досудового розслідування дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_11 обґрунтовано підозрюється в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні.

29 січня 2024 року ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України. За наданою прокурором суду інформацією на день апеляційного розгляду ця підозра не змінена. Відеозапис події правопорушення зафіксовано за допомогою нагрудної камери патрульного поліцейського.

Водночас, як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, слідчим суддею за результатами розгляду клопотання не було встановлено наявності ризиків, на які покликалась сторона обвинувачення. Однак, колегія суддів не погоджується з таким висновком слідчого судді.

Зокрема, зважаючи на те, що свідки у даному кримінальному провадженні є близькими родичами підозрюваного, тому існує ймовірність вчинення ним незаконного тиску на цих осіб з метою відмови від дачі ними показань або надання показань на свою користь.

Разом з тим, прокурор ні під час розгляду клопотання слідчим суддею, ні під час апеляційного розгляду, не зміг довести, що домашній арешт з покладенням на підозрюваного відповідних обов`язків, не зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку та запобігти встановленому ризику.

Так, згідно зі ст.183 КПК, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

При цьому, як визначено ч.ч.4, 5 ст.181 КПК, орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження. Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Колегія суддів зауважує, що відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішення у справі «Бузаджі проти Республіки Молдова» домашній арешт, з урахуванням його ступеня та інтенсивності, вважається позбавленням волі за змістом статті 5 Конвенції.

Таким чином, колегія суддів на даному етапі досудового розслідування, не вбачає підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 найбільш суворого виду запобіжного заходу, а, з урахуванням обставин кримінального провадження та особи підозрюваного, а саме його віку, стан здоров`я, позитивні характеристики за місцем проживання, вважає, що домашній арешт в умовах контролю з боку працівників правоохоронних органів, здатен запобігти заявленому ризику та забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_5 . Тому підстав для задоволення апеляційних вимог прокурора та скасування ухвали слідчого судді не вбачається.

Керуючись ст.ст.404,407,422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Ухвалу слідчого судді Острозького районного суду Рівненської області від 30 січня 2024 року, якою обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_5 залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_4 без задоволення.

Ця ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3