Справа № 395/800/24
Провадження № 1-кп/395/59/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2024 рокум. Новомиргород

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

із секретарем ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомиргороді в залі судових засідань Новомиргородського районного суду Кіровоградської області кримінальне провадження № 1-кп/395/59/2024, що зареєстроване в ЄРДР 17.04.2024 року за № 0000206 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Лієпая, Латвія, українки, громадянки України, з середньою освітою, непрацюючої, не одруженої, що має на утримання трьох малолітніх дітей, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , такої, що немає судимості

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 , -

ВСТАНОВИВ:

07 квітня 2024 року близько 13 години 00 хвилин, ОСОБА_6 , достовірно знаючи, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан, який Указом Президента України № 49/2024 від 05 лютого 2024 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб, знаходилася в магазині «Аврора» ТОВ «Вигідна покупка», який розташований за адресою: Кіровоградська область, Новоукраїнський район, м. Новомиргород, вул. Соборності, 103, (2 поверх).

Перебуваючи в приміщенні торгового залу, ОСОБА_6 побачила на дерев`яному столі, розташованому з правого боку при в ході в зазначений магазину поліетиленовий пакет, який без нагляду залишила потерпіла ОСОБА_7 , в якому знаходилися її особисті речі. В цей момент у ОСОБА_6 раптово виник злочинний намір на таємне викрадення чужого майна, яке знаходилося в поліетиленовому пакеті.

Реалізуючи раптово виниклий злочинний намір на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, впевнившись, що за її протиправними діями працівники магазину та сторонні особи не спостерігають, таємно, шляхом вільного доступу з дерев`яного столу викрала поліетиленовий пакет, в якому знаходилася жіноча білизна, а саме один жіночий бюстгальтер «Gigotto size 38/85», вартістю 247 гривень та один жіночий бюстгальтер «Beisdanna С 4 85 100 38», вартістю 299 гривень.

Після чого з викраденим майном ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення зникла та викраденим майном розпорядилася на власний розсуд, чим спричинила матеріальні збитки потерпілій ОСОБА_7 на загальну суму 546 гривень.

У процесі підготовчого судового засідання прокурор заявив клопотання про затвердження угоди про визнання винуватості між обвинуваченою ОСОБА_6 та прокурором, та відповідно надав саму письмову угоду.

Обвинувачена ОСОБА_6 в ході розгляду у справі свою вину визнала повністю, просила суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити їй узгоджену міру покарання, розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення її до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Захисник не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості та просив призначити ОСОБА_6 узгоджену міру покарання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

У відповідності до п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Суд, переконавшись, що укладення угоди є добровільним, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не суперечать вимогам закону та інтересам суспільства, правова кваліфікація кримінального правопорушення є вірною, узгоджена міра покарання відповідає характеру і тяжкості обвинувачення, суд вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості від 14 травня 2024 року, ОСОБА_6 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити їй узгоджене сторонами покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, та на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробовуванням з встановленням іспитового строку, поклавши на неї обов`язки у відповідності до ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації за місцем проживання, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Підстави для застосування до обвинуваченої запобіжного заходу до набрання вироком суду законної сили відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Крім того, суд вважає за необхідне вирішити долю речових доказів по справі у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, ст.ст. 374, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 14 травня 2024 року, що укладена між прокурором ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000206.

ОСОБА_8 визнати винуватою у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити їй узгоджене сторонами покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від призначеного покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку у 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації за місцем проживання, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

До набрання вироком суду законної сили запобіжний захід до ОСОБА_6 не застосовувати.

Речові докази по справі, а саме:

два жіночі бюстгальтери бежевого та чорного кольору, які перебувають на зберіганні у ОСОБА_7 у відповідності до її розписки - передати ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржено до Кропивницького апеляційного суду через Новомиргородський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений: 1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; 2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор відповідно має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити засудженій, захиснику, прокурору та потерпілій.

Суддя ОСОБА_1