Справа № 297/1320/24
УХВАЛА

про арешт майна

15 березня 2024 року м. Берегове

Слідчий суддя Берегівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого дізнавача СД Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000106 від 13.02.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Старший дізнавач СД Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, яке погоджене прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000106 від 13.02.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що 13.03.2024 на адресу Берегівського РВП надійшло повідомлення про те що з контрольно-пропускного пункту в селі Яноші було доставлено на КПП «Лужанка», що в с. Астей вул. Дружби народів, 108, громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , у якого було виявлено суху подрібнену речовину зеленого кольору зовні схожу на марихуану.

13.03.2024 в ході проведення огляду місця події в період з 09.10 год. по 10.00 год. за адресою с. Астей, Берегівського району вул. Дружби народів, 108, на КПП «Лужанка» у громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було виявлено та вилучено поліетиленовий пакет із вмістом зеленої подрібненої речовини, зовні схожої на марихуану, яку було поміщено до спеціального пакету НПУ № WAR1112031.

Постановою старшого дізнавача СД Берегівського РВП ГУ НП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_3 від 13.03.2024 року вилучене в ході огляду визнане речовим доказом в кримінальному провадженні №0000106 від 13.01.2024 року.

Як зазначає дізнавач метою накладення арешту є збереження речових доказів, з метою унеможливити розпоряджатися вищевказаним майном, щоб запобігти зникненню, втраті або пошкодженню відповідного майна. Крім того, наданий час судово-хімічна експертиза вилученої речовини не проведена.

Підставою для накладення арешту являється те, що вилучене майно є речовим доказом, а тому виникла необхідність у кримінальному провадженні вжити заходи щодо збереження речових доказів у вигляді арешту.

Прокурор ОСОБА_4 та старший дізнавач ОСОБА_3 на розгляд клопотання не з`явилися, подали заяву про розгляд справи без їх участі (а.с. 14,15).

Дослідивши матеріали клопотання, якими дізнавач обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до абзацу 1 ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Так, слідчим суддею встановлено, що 13.03.2024 року до ЄРДР внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України (а.с. 3).

В ході огляду місця події який проводився 13.03.2024 року в період з 09.10 год. по 10.00 год. за адресою с. Астей, Берегівського району вул. Дружби народів, 108, на КПП «Лужанка» у громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було виявлено та вилучено поліетиленовий пакет із вмістом зеленої подрібненої речовини, зовні схожої на марихуану, яку було поміщено до спеціального пакету НПУ № WAR1112031.

Постановою дізнавача від 13.03.2024 року вищевказане майно визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

У матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вилучене майно, а саме зелена подрібнена речовина, зовні схожа на марихуану має важливе значення для кримінального провадження, у зв`язку з чим може бути використана як доказ протиправних дій.

Беручи до уваги вищевикладене, а також те, що є необхідність у накладенні арешту на речі, які тимчасово вилучені, тому клопотання підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 175 КПК України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Враховуючинаведене та керуючись ст.ст. 131-132, 170-175, 309, 370-372, 395 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, в ході проведення огляду місця події в період часу з 09.10 год. по 10.00 год. 13.03.2024 року за адресою с. Астей, Берегівського району вул. Дружби народів, 108, на КПП «Лужанка» у громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на поліетиленовий пакет із вмістом зеленої подрібненої речовини, зовні схожої на марихуану, яку було поміщено до спеціального пакету НПУ № WAR1112031.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором. Копія ухвали негайно після її постановлення вручається слідчому, прокурору, а також присутнім під час оголошення ухвали.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка їїоскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії ухвали.

Слідчий суддя Лайош ГАЛ