У Х В А Л А

Справа № 149/2159/24

Провадження №1-кс/149/436/24

12.07.2024 р. м. Хмільник

Слідча суддя Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 , в кримінальному провадженні № 0000097, внесеному до ЄРДР 24.06.2024 року, кваліфікованому за ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України, про накладення арешту,

ВСТАНОВИЛА:

10.07.2024 року до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області надійшло вказане клопотання.

Клопотання мотивовано тим, що в провадженні СВ Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області, перебувають матеріали кримінального провадження № 0000097 від 24.06.2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України, за повідомленням ОСОБА_5 , про те, що невідома особа, користуючись повноваженнями директора підприємства, шляхом підроблення офіційного документу 15.05.2023 року, заволоділа майном підприємства, чим завдала значної шкоди.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , будучи директором ТОВ "Л-Агроплюс", склав завідомо неправдивий підроблений протокол Загальних зборів учасників ТОВ "Л-Агроплюс" від 15.05.2023 року, якими уповноважив себе на укладення та підписання додаткових угод про дострокове розірвання договорів оренди землі, на підставі чого уклав додаткові угоди про розірвання договір та уклав нові договори оренди з ТОВ "Л-АГРО+".

Враховуючи викладене, оскільки існує ризик відчуження земельної ділянки та погіршення її стану у випадку користування нею, слідчий, з метою схоронності речового доказу та проведення необхідних слідчих дій, просив накласти арешт на земельну ділянку із кадастровим номером 052487600:03:005:0063, власником якої є ОСОБА_7 .

Слідчий в судове засідання не з`явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Клопотання розглядається без виклику розпорядника майна та його користувачів на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України.

Слідча суддя, перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з ЄРДР щодо кримінального провадження, в рамках якого було подано клопотання, та дослідивши докази по даних матеріалах, дійшла наступних висновків.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів, зокрема арешт майна.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

За загальними правилами, передбаченими ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження допускається лише у разі, якщо слідчий, дізнавач, прокурор доведе, що :

- існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

- потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

- може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Положеннями ч.ч. 1,2 ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому КПК України порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Слідчий суддя, суд, відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

Зі змісту клопотання слідчого про арешт майна вбачається, що необхідність такого арешту обумовлена визнанням земельних ділянок речовими доказами, оскільки існує сукупність достатніх підстав вважати, що вони є предметом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК, відповідно до положень ч.ч. 1,3 ст. 170 КПК України.

Завданням арешту зазначеного майна слідчий визначив запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, зокрема для забезпечення їх використання з метою встановлення всіх обставин справи, проведення необхідних експертиз.

У той же час стороною обвинувачення не надано правовстановлюючих документів на земельну ділянку із кадастровим номером 052487600:03:005:0063, відтак відсутні докази належності вказаної земельної ділянки саме ОСОБА_7 , відсутні також докази належності вказаної земельної ділянки до майна підприємства, або перебування його в оренді. Також слідчим не надано належних доказів підробки протоколу Загальних зборів часників ТОВ "Л-Агроплюс" від 15.05.2023 року та доказів наявності ризику відчуження власником вказаної земельної ділянки (при цьому заборона відчуження майна, про яке просить слідчий вочевидь не зможе запобігти заявленим, але не підтвердженим доказами ризикам передачі земельної ділянки в оренду), тобто слідчим не доведено існування обставин, передбачених ч. 3 ст. 132 КПК України, відтак відсутні підстави для застосування судом заходів забезпечення кримінального провадження.

При цьому сам факт формального набуття згідно постанови слідчого СВ Хмільницького РВП ОСОБА_3 процесуального статусу речового доказу, яким в тому числі є земельна ділянка із кадастровим номером 052487600:03:005:0063, не свідчить про відповідність вказаного майна визначеним ст. 98 КПК України критеріям речових доказів у кримінальному провадженні та не є безумовною підставою для арешту цього майна.

Враховуючи викладене, беручи до уваги неспівмірність цілей слідства із ступенем втручання у право власності ОСОБА_7 , недоведеність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, слідча суддя приходить до висновку, що подане клопотання є передчасним та відмовляє в його задоволенні.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173 КПК України, слідча суддя,

УХВАЛИЛА:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 про накладення арешту - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідча суддя ОСОБА_8