Справа № 372/1765/24
Провадження № 1-кс-604/24
ухвала

Іменем України

06 травня 2024 року Слідчий суддя Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у залі судових засідань Обухівського районного суду Київської області клопотання прокурора Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про накладення арешту,

В С Т А Н О В И В :

Прокурор Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Обухівського районного суду Київської області про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000080, відомості про яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.03.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 358 КК України.

На обґрунтування клопотання прокурор зазначив, 26.03.2024 року до Обухівського РУП ГУНП в Київській області надійшла письмова заява ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що у лютому 2024 року невідомі особи підробили договір купівлі-продажу транспортного засобу та без присутності ОСОБА_4 здійснили перереєстрацію транспортного засобу, який знаходився у власності заявниці.

Під час розслідування встановлено, що 27.02.2024 року автомобіль марки Audi моделі А8, 2007 року випуску, номер кузову НОМЕР_1 , н.з. НОМЕР_2 , перереєстровано із ОСОБА_4 на іншого власника.

Наприкінці лютого 2024 року ОСОБА_4 збираючи документи, щоб подати до суду на розлучення з ОСОБА_5 , виявила відсутність свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу марки Audi моделі А8, 2007 року випуску, номер кузову - НОМЕР_1 , н.з. НОМЕР_2 . Після цього у застосунку «ДІЯ» ОСОБА_4 пересвідчилась, що свідоцтва про реєстрацію на її ім?я відсутнє. Надалі, 05.03.2024 ОСОБА_4 звернулась до ТСЦ 3246, де останній повідомлено, що вищевказане авто перереєстроване на ОСОБА_6 . Під час складання та підписання договору комісії та договору купівлі-продажу автомобіля як зазначила ОСОБА_4 не була присутня, ніяких договорів не підписувала, згоди на перереєстрацію чи продаж авто не давала.

Таким чином, зазначене майно автомобіль марки Audi моделі А8, 2007 року випуску, номер кузову - НОМЕР_1 , н.з. НОМЕР_3 , вибуло з володіння власника ОСОБА_4 не з її волі.

Відповідно до інформації з бази НАІС право власності на автомобіль марки Audi моделі А8, 2007 року випуску, номер кузову - НОМЕР_1 , н.з. НОМЕР_2 зареєстровано за ОСОБА_6 .

Таким чином, у ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 та іншими особами відчужено автомобіль, який є предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 358 КК України, у даному кримінальному провадженні.

З метою всебічного, повного й неупередженого розслідування, встановлення всіх обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, а також з метою припинення злочинної діяльності, попередження збитків, що можуть бути заподіяні діями щодо перереєстрації вищевказаного транспортного засобу, прокурор звернувся з даним клопотанням та просить накласти арешт на автомобіль марки «Audi» модель «А8», 2007 року випуску, номер кузову - НОМЕР_1 , право власності на який зареєстровано за ОСОБА_5 , з можливістю вилучення вказаного автомобіля та зберігання на території майданчика для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів, що за адресою: АДРЕСА_1 , а також заборони державним реєстраторам у проведенні реєстраційних дій щодо вказаного автомобіля.

Прокурор Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, просив розглядати клопотання без участі слідчого та прокурора, вимоги клопотання підтримав у повному обсязі, просив не здійснювати фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів, в тому числі не здійснювати аудіо відео запис судового засідання за допомогою технічних засобів.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи, що сторони в судове засідання не з`явилися, на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Дослідивши матеріали справи, вважаю клопотання таким, що підлягає задоволенню зважаючи на наступне.

Судом встановлено, що СВ Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області розслідується кримінальне провадження №0000080, відомості про яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.03.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 358 КК України.

25.04.2024 автомобіль марки Audi моделі А8, 2007 року випуску, номер кузову - НОМЕР_1 , н.з. НОМЕР_3 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000080 від 27.03.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 358 КК України

Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, передбачений п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України. Частиною 1 ст. 131 КПК України встановлено, що заходи кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Прокурор, обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст. 171 КПК України, зазначив мету відповідно до положень ст. 170 КПК України, з якою пов`язує необхідність у накладенні такого арешту, з метою збереження речових доказів.

Згідно положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Виходячи з положень наведених норм права, майно, яке, на переконання органу досудового розслідування, має одну або декілька ознак наведених в ст. 98 КПК України може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 110 КПК України, рішення слідчого, прокурора приймаються у формі постанови.

Оскільки слідчому судді надано постанову про визнання транспортного засобу як речового доказу у кримінальному провадженні, у рамках якого подано клопотання, воно відповідає критеріям ст. 98 КПК України, клопотання прокурора про накладення арешту майно, необхідно задовольнити.

Таким чином, у судовому засіданні встановлено усі, передбачені ст.132, 173 КПК України, підстави до задоволення внесеного прокурором клопотання.

Керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-174, 376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про накладення арешту у кримінальному провадженні №0000080 від 27.03.2024 року, - задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки «Audi» модель «А8», 2007 року випуску, номер кузову - НОМЕР_1 , право власності на який зареєстровано за ОСОБА_5 , з можливістю вилучення вказаного автомобіля та зберігання на території майданчика для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів, що за адресою: АДРЕСА_1 , а також заборони державним реєстраторам у проведенні реєстраційних дій щодо вказаного автомобіля.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя : ОСОБА_1