Справа № 495/5628/24
№ провадження 1-кс/495/1336/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2024 року м. Білгород - Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Білгород-Дністровському клопотання дізнавача СД Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, -

В С Т А Н О В И В:

В провадження слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 17.06.2024 року надійшло клопотання дізнавача СД Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, яке було надано в рамках кримінального провадження №0000104 від 28 березня 2024 року за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України.

Виклад обставин, зазначених у клопотанні.

Досудовим розслідуванням встановлено, що до Білгород-Дністровського РВІ ГУНП в Одеській області надійшла ухвала Білгород-Дністровського міськрайонного суду у справі 495/2472/24 від 25.03.2024 року, згідно якої зобов?язано внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_4 за фактом того, що невстановлена особа, підробила дозвіл на відчуження майна.

За даним фактом було розпочато досудове розслідування, відомості про яке були внесені до ЄРДР № 0000104 від 28.03.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України.

Під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження із допиту ОСОБА_5 встановлено, що на підставі рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 04 січня 1999 року, винесеного у справі № 2-76 від 1999 р. було розірвано шлюб між ОСОБА_6 , 1959 року народження, та ОСОБА_5 , 1959 року народження, на підставі якого було видано свідоцтво про розірвання шлюбу від 19.11.2008 року Серія 1-ЖД N?067935 (актовий запис в Книзі реєстрації розірвань шлюбів N?247 від 19.11.2008 року).

Після розлучення ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , у них залишалось спільне нерухоме майно:

1) квартира АДРЕСА_1 .

2) 49/1000 частин житлового будинку, розташованого за адресою, АДРЕСА_2 .

3) 37/1000 частин житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 .

4) комплекс будівель та споруд причалу «Росейка», що складається з пресервного цеху літ. «А», рибстану «Росейка» літ. «Б», навісу ліг. «В», коптильного цеху літ. «I», навісу літ. «Д», будинку охоронця літ. «Е», градирні N?1, що розташовано за адресою: Одеська область, Татарбунарський район, с. Приморське, вул. Курортна, 100.

5) нежитлова будівля, швейна майстерня, що складається з: нежитлової будівлі літ. «А-ІІ», вбиральні літ. «Б», за адресою: Одеська область, Татарбунарський район, с. Приморське, вулиця Свердлова, 84-Б.

6) комплекс будівель та споруд винного пункту, що складається з цеху переробки літ. «А», складу літ. «Б», підвалу літ. «б», складу літ. «Т», складу літ. «Д», будівлі дизельної літ. «Е», ємкості N?1, розташований за адресою: Одеська область, Татарбунарський район, с. Приморське, вул. Свердлова, 83.

7) нежитлова будівля, що складається з: нежитлової будівлі літ, «А», навісу літ. «Б», сараю літ. «В», за адресою: Одеська область, Татарбунарський район, с. Приморське, вул.. Свердлова, 95-А.

В 2011 році ОСОБА_5 , стало відомо про те, що внаслідок великих боргів ОСОБА_6 , вона може втратити їх спільне майно, яке кредитори можуть забрати в рахунок погашення боргів.

ОСОБА_5 звернулась до Білгород-Дністровського міськрайонного суду із позовом про розподіл майна спільного подружжя. Однак рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 13 жовтня 2014 року у справі N?2-2291/11, було відмовлено у задоволенні позивних вимог.

У 2017 році ОСОБА_6 звернувся до ОСОБА_5 із проханням надати дозвіл на відчуження її частки 37/1000 квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_4 та частки 49/1000 квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_4 .

Натомість ОСОБА_6 пообіцяв ОСОБА_5 компенсацію для неї та дітей.

Після чого, 20.03.2017 року ОСОБА_6 у присутності двох осіб: ОСОБА_7 та ОСОБА_8 написав дві розписки, згідно яких він зобов`язувався:

- оформити на сина ОСОБА_4 належну йому частину квартири АДРЕСА_5 .

- оформити на сина ОСОБА_4 право власності на земельну ділянку N АДРЕСА_6 .

- сплатити на користь матері грошові кошти в сумі 5 000 (п?ять тисяч) доларів США в еквіваленті на 2017 рік.

Однак до 2024 року останній свої зобов?язання не виконав. Натомість, ОСОБА_4 стало відомо, що під час здійснення відчуження часток квартир, а саме: частки 37/1000 квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_4 та частки 49/1000 квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_4 , здійснювалось приватним нотаріусом Білгород-Дністровського нотаріального округу ОСОБА_9 , яка проводить свою діяльність за адресою: АДРЕСА_4 , без відома та підписів ОСОБА_10 , могла здійснити переоформлення іншого спільного майна ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , а саме:

1) квартира N АДРЕСА_1 .

2) 49/1000 частин житлового будинку, розташованого за адресою, АДРЕСА_2 .

3) 37/1000 частин житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 .

4) комплекс будівель та споруд причалу «Росейка», що складається з пресервного цеху літ. «А», рибстану «Росейка» літ. «Б», навісу ліг. «В», коптильного цеху літ. «Т», навісу літ. «Д», будинку охоронця літ. «Е», градирні N?1, що розташовано за адресою: Одеська область, Татарбунарський район, с. Приморське, вул. Курортна, 100.

5) нежитлова будівля, швейна майстерня, що складається з: нежитлової будівлі літ. «А-ІІ», вбиральні літ. «Б», за адресою: Одеська область, Татарбунарський район, с. Приморське, вулиця Свердлова, 84-Б.

6) комплекс будівель та споруд винного пункту, що складається з цеху переробки літ. «А», складу літ. «Б», підвалу літ. «б», складу літ. «Т», складу літ. «Д», будівлі дизельної літ. «Е», ємкості N?1, розташований за адресою: Одеська область, Татарбунарський район, с. Приморське, вул. Свердлова, 83.

7) нежитлова будівля, що складається з: нежитлової будівлі літ, «А», навісу літ. «Б», сараю літ. «В», за адресою: Одеська область, Татарбунарський район, с. Приморське, вул. Свердлова, 95-А.

На теперішній час, є достатні підстави вважати, що у ОСОБА_6 є реальні підстави, можливість та час відчужити, приховати, передати в користування, знищити, перетворити належне йому майно, з метою уникнення відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, в наслідок його неправомірних дій.

На даному етапі досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту, завданням якого є запобігання можливості його приховування, пошкодження, кримінальному провадженні N? 0000104 від 28.03.2024, накласти арешт на:

- квартиру N АДРЕСА_1 із забороню передачі та відчуження, до прийняття законного рішення в кримінальному проваджені, у відповідності до вимог чинного законодавства України;

- комплекс будівель та споруд причалу «Росейка», що складається з пресервного цеху літ. «А», рибстану «Росейка» літ. «Б», навісу ліг. «В», коптильного цеху літ. «Т», навісу літ. «Д», будинку охоронця літ. «Е», градирні N?1, що розташовано за адресою: АДРЕСА_7 , із забороню передачі та відчуження, до прийняття законного рішення в кримінальному проваджені, у відповідності до вимог чинного законодавства України.

Мотивація суду.

З матеріалів клопотання вбачається, що досудове розслідування здійснюється у кримінальному провадженні №0000104 від 28 березня 2024 року за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України, - підроблення посвідчення або іншого офіційного документа, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, громадянином-підприємцем, нотаріусом, державним реєстратором, суб`єктом державної реєстрації прав, особою, яка уповноважена на виконання функцій держави щодо реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, державним виконавцем, приватним виконавцем, аудитором чи іншою особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою або збут такого документа, а також виготовлення підроблених печаток, штампів чи бланків підприємств, установ чи організацій незалежно від форми власності, інших офіційних печаток, штампів чи бланків з тією самою метою або їх збут.

Відповідно до ч.1 ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Пунктом 7 ч.2 ст.131 КПК України передбачено такий вид заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч.1 ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Пунктом 7 ч.2 ст.131 КПК України передбачено такий вид заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Частиною 2 ст.171 КПК України передбачено, що у клопотанні про накладення арешту повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень ст.170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Прокурор має погодити лише той процесуальний документ слідчого, який ним складений та підписаний, у протилежному випадку прокурор має сам скласти процесуальний документ (клопотання) та його підписати відповідно до повноважень, визначених керівником відповідної прокуратури (ст. 37 КПК України).

Отже, в даному випадку подане клопотання про арешт майна не відповідає наведеним правилам кримінального процесу, оскільки взагалі фактично не підписане прокурором, отже не може бути предметом розгляду слідчим суддею.

Відповідно до ч. 3 ст.172 КПК України, слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст.171 КПК України, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Враховуючи те, що клопотання не підписане прокурором, з урахуванням принципу диспозитивності, передбаченого ст. 26 КПК України, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність повернення клопотання про арешт майна прокурору.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 172, 173 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання дізнавача СД Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, яке було надано в рамках кримінального провадження №0000104 від 28 березня 2024 року за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України - повернути прокурору для усунення недоліків.

Встановити відповідно до ч.3 ст.172 КПК України строк для усунення недоліків - сімдесят дві години.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1