Справа № 359/1745/24 Провадження №1-кс/359/349/2024
У Х В А Л А

Іменем України

23 лютого 2024 м. Бориспіль

Слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бориспіль з технічною фіксацією клопотання старшого слідчого СВ Бориспільського РУП ГУНП в Київській області підполковника поліції ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без можливості внесення застави, щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомир, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

в с т а н о в и в :

Слідчим відділом Бориспільського РУП ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000563 від 13 грудня 2012 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що Досудовим розслідуванням встановлено, що в середині літа 2001 року, точний час та дата в ході розслідування не встановлено, між родичами Ромської національності ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мешкав за адресою: АДРЕСА_2 , виникли боргові зобов`язання, на підставі яких ОСОБА_6 мав повернути ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 2000 доларів США.

Під час виникнення вказаних боргових зобов`язань, на території домоволодіння ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , тимчасово проживала його домашня робітниця ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка допомагала його родині по господарству, за що отримувала заробітну плату.

На початку серпня 2001 року, точний час та дата не встановлено, ОСОБА_7 за попередньою домовленістю з ОСОБА_5 переїхала на постійне місце проживання до його будинку за адресою: АДРЕСА_3 , де допомагала його родині по господарству.

На початку серпня 2001 року, точний час та дата в ході розслідування не встановлено, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на вчинення вбивства ОСОБА_7 , з метою психологічного впливу на ОСОБА_6 та змушування його повернути борг в сумі 2000 доларів США.

З метою реалізації свого злочинного плану, ОСОБА_5 вирішив залучити свого рідного брата ОСОБА_8 , який мав виконувати роль водія автомобілю марки ВАЗ 2103 світло-блакитного кольору.

03.08.2001, у вечірній час доби, ОСОБА_5 перебував за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_3 , де разом з братом ОСОБА_8 вживали алкогольні напої. Під час вживання алкогольних напоїв, ОСОБА_5 повідомив своєму брату ОСОБА_8 про те, що він має намір вчинити вбивство ОСОБА_7 , відрізати їй голову, яку в подальшому відвезти до місця проживання ОСОБА_6 , щоб змусити його таким чином повернути борг в сумі 2000 доларів США.

Вказаний намір ОСОБА_8 спочатку сприйняв негативно та намагався вмовити ОСОБА_5 не вчиняти вбивства ОСОБА_7 , але в подальшому, під час виживання алкогольних напоїв, погодився виконати роль водія, а від участі у вбивстві відмовився.

Після цього, 03.08.2001 у нічний час доби, ОСОБА_8 вийшов з будинку та сів за кермо автомобілю марки ВАЗ 2103 світло-блакитного кольору, де став очікувати ОСОБА_5 та ОСОБА_7 .

Через кілька хвилин, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 вийшли на подвір`я та сіли до салону вказаного автомобілю, зокрема ОСОБА_7 сіла на переднє пасажирське сидіння, а ОСОБА_5 сів на заднє пасажирське сидіння.

В подальшому, ОСОБА_5 наказав ОСОБА_8 їхати в сторону пасовища між двома озерами за межами с. Бортничі. Під час поїздки, ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_7 , що йому необхідна її допомога під час риболовлі сітками, які знаходилися на озері.

Близько опівночі 04.08.2001, ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 прибули до озера в межах с. Гнідин Бориспільського району Київської області.

В цей момент, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, перебуваючи на задньому сидінні автомобілю, за допомогою обуха сокири, яку заздалегідь приготував для вчинення злочину, наніс ОСОБА_7 один удар по голові, в результаті чого вона втратила свідомість.

В подальшому, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_5 витягнув ОСОБА_7 яка була без свідомості з автомобілю та відтягнувши на кілька метрів, поклав її на землю.

Після цього, ОСОБА_5 повернувся до автомобілю де взяв у руку сокиру та знову повернувся до місця де залишив ОСОБА_7 .

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_5 , за допомогою сокири наніс її рублячою частиною декілька ударів на рівні шийних хребців ОСОБА_7 , від`єднавши таким чином голову від тіла, яку поклав до пакету та помістив до салону автомобіля.

В результаті злочинних дій ОСОБА_5 настала смерть ОСОБА_7

04.08.2001 близько 07.00 год., ОСОБА_5 , на автомобілі марки ВАЗ 2103 світло-блакитного кольору, перевіз голову ОСОБА_7 до місця проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , де залишив її в шкірці кавуна, з метою вчинення психологічного тиску на останнього та змушування його повернути борг в сумі 2000 доларів США.

06 березня 2023 року, у кримінальному провадженні №0000563 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, заочно повідомлено: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Житомир, громадянину України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому, про те, що він підозрюється в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, тобто у вчиненні злочину, передбаченому ч. 1 ст.115 КК України.

08.08.2001, старшим слідчим прокуратури м. Кременчука Полтавської області винесено постанову у кримінальній справі №01825033 про притягнення в якості обвинуваченого ОСОБА_5 за вчинення злочину передбаченого ст. 94 КК України в редакції 1960 року (ч. 1 ст. 115 КК України в редакції 2001 року), якого того ж дня оголошено в розшук.

28.05.2014 слідчим суддею Бориспільського міськрайонного суду Київської області надано дозвіл на затримання ОСОБА_5 з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, строк якої закінчився.

13.03.2021 слідчим суддею Бориспільського міськрайонного суду Київської області надано дозвіл на затримання ОСОБА_5 з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, строк якої закінчується 13.09.2023 року.

Вина ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами у їх сукупності.

Доказами, якими обґрунтовуються підозра є:

- постановою про порушення кримінальної справи №01825033 за фактом виявлення голови трупу невідомої жінки за адресою: АДРЕСА_2 ;

- постановою у кримінальній справі №01825033 про притягнення в якості обвинуваченого ОСОБА_5 за вчинення злочину передбаченого ст. 94 КК України в редакції 1960 року (ч. 1 ст. 115 КК України в редакції 2001 року);

- постановою у кримінальній справі №01825033 про оголошення в розшук обвинуваченого ОСОБА_5 ;

- постановою про порушення кримінальної справи №85-786 за фактом виявлення безголового трупу невідомої жінки у водоймі в адміністративних межах АДРЕСА_4 ;

- постановою про направлення кримінальної справи №01825033 за підслідністю до Прокуратури Київської області;

- постановою про об`єднання кримінальних справ №01825033 та №85-786 з присвоєнням єдиного номеру №01825033;

- протоколом огляду місця події від 04.08.2001 за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до якого оглянуто територію домоволодіння та вилучено в пакеті голову невідомої жінки в шкірці кавуна;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 04.08.2001;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 04.08.2001;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 06.08.2001;

- протоколом впізнання за участю свідка ОСОБА_11 , відповідно до якого останній впізнав голову жінки як особу, яка працювала домашньою робітницею у ОСОБА_6 від 06.08.2001;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_6 від 07.08.2001;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_6 від 09.08.2001;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.08.2001, відповідно до якого ОСОБА_6 впізнав ОСОБА_5 , як особу, яка 04.08.2001 привезла йому голову ОСОБА_7 ;

- висновком судово-медичної експертизи №749 від 10.09.2001 відповідно до якої, голова ОСОБА_7 від`єднала від тіла на рівні третього шийного хребця. Виявлені тілесні ушкодження у вигляді крововиливу у м`які тканини потиличної ділянки голови, більше зліва, крововилив під м`яку мозкову оболонку лівої півкулі потиличної ділянки, крововилив в правий скроневий м`яз і під склери обох очей, садна на спинці носа, крововилив на верхній повіці правого ока. Від`єднання голови від тіла виконано за допомогою гостро-рублячого предмету, зі значною силою прикладення посмертно. Причину смерті встановити не можливо у зв`язку із відсутністю тіла.

- протоколом огляду місця події від 20.08.2001 поблизу водойми в адміністративних межах АДРЕСА_4 , де було виявлено тіло жіночої статі без голови;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_6 від 22.08.2001;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_6 від 23.08.2001;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 24.08.2001;

- висновком судово-медичної експертизи №303 від 20.12.2001 відповідно до якої причину смерті встановити не можливо у зв`язку із відсутністю голови та сильних гнильних змін;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 16.10.2004, відповідно до якого останній повідомив про обставини вбивства ОСОБА_7 його братом ОСОБА_5 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 17.10.2004, відповідно до якого останній повідомив про відомі йому обставини вбивства ОСОБА_7 його братом ОСОБА_5 ;

- повідомленням про підозру ОСОБА_5 від 06.03.2023 у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 200 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання.

Установлено, що ОСОБА_5 відсутній за місцем проживання, зазначеним в ухвалі слідчого судді.

Отже зібрані у ході досудового розслідування матеріали та докази у їх сукупності дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Відповідно до п. 4 ст. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5, ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування.

Крім того, ухвалою Бориспільського міськрайонного суду в Київській області від 06.09.2023 надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою його приводу до суду для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 06.03.2024 року включно.

Відповідно до інформації ІНФОРМАЦІЯ_4 (№ 91-15416/0/15-22 вих. Від 27.06.2022) відомості про перетин кордону зберігаються та надаються лише на протязі п`яти останніх років, що підтверджується протоколом допиту свідка ОСОБА_14 , про те, що ОСОБА_5 виїхав до Республіки Молдова у 1998 році.

Постановою від 19.02.2024 підозрюваного ОСОБА_5 оголошено в міжнародний розшук. Матеріали спрямовано до сектору міжнародного поліцейського співробітництва ГУНП в Київській області, які прийнято до виконання та проінформовано орган слідства про те, що відповідно до ст. 84 Правил Інтерполу з обробки даних, затверджених Резолюцією 80-ї сесії Генеральної Асамблеї Інтерполу AG-2011-RES-07 публікацію циркулярного розшукового повідомлення про міжнародний розшук з метою її арешту та подальшої екстрадиції має бути погоджено з центральним органом щодо видачі (екстрадиції).

Разом, з цим Генеральному секретаріату Інтерполу мають бути надані чіткі та прямі гарантії, що тимчасовий арешт і видачу (екстрадицію) особи буде запитано у випадку її арешту (затримання) на території країн-членів МОКП-Інтерпол у порядку, передбаченому чинним законодавством, двосторонніми та багатосторонніми договорами.

Крім того, на 99 сесії Генеральної Асамблеї Комісією з контролю за файлами Інтерполу ухвалено рішення, що запобіжні заходи у вигляді дозволу на затримання підозрюваного з метою приводу не є ордерами на арешт у розумінні ст. 83.2 (b,ii) Правил Організації.

Статтею 575 КПК України чітко передбачено, що видача особи в Україну може бути запитана лише на підставі ухвали слідчого судді або суду про тримання особи під вартою, якщо така видача запитується для притягнення до кримінальної відповідальності, у зв`язку з чим з метою внесення відомостей до банків даних Генерального секретаріату Інтерполу для подальшої публікації червоного циркуляру необхідно надати ухвалу про обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Окрім цього, на підставі п. 6 ч. 2 ст.193 КПК України зазначено, що слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до ст. 183 Кримінального процесуального кодексу України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, якщо жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі понад 5 років.

ОСОБА_5 підозрюється в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, тобто у вчиненні злочину, передбаченому ч. 1 ст.115 КК України.

Посилання на один або кілька ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

п. 1 - переховуватись від органів досудового розслідування та суду;

п. 3 - незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, потерпілого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні.

Про наявність вказаних ризиків свідчать наступні факти, зокрема:

п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки останній підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років позбавленням волі, а тому під тягарем можливого покарання він може переховуватися від органу досудового розслідування, прокуратури та суду.

На наявність вищевказаного ризику також свідчить те, що резонанс зазначеного кримінального правопорушення та спосіб в який було його вчинено, а відтак під острахом суспільного невдоволення з боку громадськості з метою уникнення кримінальної відповідальності ОСОБА_5 може ухилятися від органу досудового розслідування, прокуратури та суду.

п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілого, свідків так як йому відомо місця їхнього проживання.

Крім цього, існує ризик того, що підозрюваний ОСОБА_5 може здійснювати вплив на інших підозрюваних з метою погодження показів та уникнення кримінальної відповідальності.

Отже, у даному випадку до підозрюваного ОСОБА_5 необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Виходячи з вище викладеного, відповідно до вимог ч. 1 ст.184 КПК України, орган досудового розслідування вважає за доведене під час досудового розслідування те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у статті 177 КПК України, та є всі підстави вважати, що перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування, знищити, незаконно впливати на потерпілих та свідків, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Підставою обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити вищевказані дії, що зазначені в пунктах 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Положення п. «с» ч. 1 ст. 5 Конвенції «Про захист прав і основоположних свобод» передбачає законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Згідно з п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року). При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин.

Згідно з практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання не забезпечить належної поведінки підозрюваного, не зменшить наявність вищевказаних ризиків та не зможе перешкодити їх реалізації.

Не можливе і застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, оскільки на момент повідомлення йому про підозру та звернення до слідчого судді із вказаним клопотанням до органу досудового розслідування не надійшло жодної заяви від осіб, які заслуговують на довіру, про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_5 саме такого запобіжного заходу.

Ураховуючи характер вчиненого кримінального правопорушення, яке інкримінується останньому, до нього не можливо застосувати запобіжний захід у вигляді застави, відповідно припису п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України.

Застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, навіть із застосуванням електронних засобів контролю та при забороні підозрюваному цілодобово залишати житло не зможе унеможливити вчинення останнім кримінальних правопорушень (злочинів) та переховування від органу досудового розслідування та суду.

Єдиним запобіжним заходом, який здатен забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків та унеможливить реалізацію вищевикладених ризиків є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи викладене вище, в органу досудового розслідування є всі достатні та обґрунтовані підстави вважати, що будь-який інший запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 , тому останньому необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, що необхідно для виконання завдання кримінального судочинства, передбаченого ст. 2 КПК України, керуючись ст. ст. 40, 131, 132, 176-178, 183, 184, 193, 194, 199 КПК України

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала клопотання з підстав, зазначених у ньому, та просив його задовольнити.

Слідчий суддя, вислухавши думку прокурора, дослідивши додані до клопотання матеріали, прийшов до наступного висновку.

В ході судового розгляду встановлено, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000563 від 13 грудня 2012 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

06 березня 2023 року, у кримінальному провадженні №0000563 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, заочно повідомлено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

08.08.2001, старшим слідчим прокуратури м. Кременчука Полтавської області винесено постанову у кримінальній справі №01825033 про притягнення в якості обвинуваченого ОСОБА_5 за вчинення злочину передбаченого ст. 94 КК України в редакції 1960 року (ч. 1 ст. 115 КК України в редакції 2001 року), якого того ж дня оголошено в розшук.

28.05.2014 слідчим суддею Бориспільського міськрайонного суду Київської області надано дозвіл на затримання ОСОБА_5 з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, строк якої закінчився.

13.03.2021 слідчим суддею Бориспільського міськрайонного суду Київської області надано дозвіл на затримання ОСОБА_5 з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, строк якої закінчується 13.09.2023 року Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

При цьому слідчий суддя нагадує, що обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості обрання підозрюваному запобіжного заходу.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Враховуючи наведене, слідчий суддя, не вирішуючи наперед питання про винуватість підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому злочину, правильність кваліфікації його дій, допустимість доказів щодо встановлення винуватості підозрюваного, вважає, що зміст клопотання та долучених до нього документів можуть свідчити про існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, отже про існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

У зв`язку із зазначеним, слідчий суддя приходить до висновку, що матеріали клопотання містять достатньо обґрунтувань необхідності обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ст. 2 КПК завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

З метою досягнення завдань кримінального провадження та для належного здійснення правосуддя у справах про вчинення кримінального правопорушення в КПК передбачено заходи забезпечення кримінального провадження, до яких належить, зокрема, тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

У теоретичному аспекті «належна правова процедура» це форма здійснення правосуддя, яку утворюють сукупність гарантій прав людини процесуального характеру, спрямовані на досягнення процедурної справедливості правосуддя. До гарантій, які у своїй сукупності формують належну правову процедуру, у тому числі відносяться право на судовий захист та право на оскарження.

Недотримання належної правової процедури тягне за собою порушення гарантованого кожному ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) права на справедливий суд.

Статтею 5 Конвенції кожному гарантовано право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом. Кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «c» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання. Пунктом 4 цієї статті гарантовано право кожному, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, ініціювати провадження, в якому суд без зволікання має встановити законність затримання та прийняти рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.

Згідно з ч. 6 ст. 193 КПК слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених ст. 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Верховний Суд у своїй постанові від 14 лютого 2022 року у справі 991/3440/20 вказує, що рішення слідчого судді, суду про обрання запобіжного заходу, прийняте в порядку ч. 6 ст. 193 КПК, за своїм правовими наслідками підпадає під поняття «постанова про утримання під вартою» в розумінні ст. 25 Європейської конвенції про видачу правопорушників.

За загальним правилом розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, що відповідає зазначеним вимогам Конвенції та іншим міжнародно-правовим актам.

Процедура, передбачена в ч. 6 ст. 193 КПК, є випадком, який дозволяє суду розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених ст. 177 КПК, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

При аналізі питання наявності зазначених прокурором ризиків, слідчий суддя прийшов до висновку про їх наявність з огляду на фактичні обставини кримінального провадження та особу ОСОБА_5 , який перебуває у міжнародному розшуку, до його затримання та взяття під варту офіційно не працював, не мав постійного джерела доходів, підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, що призвів до тяжких наслідків у вигляді загибелі людини, за який передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі, яке може бути призначене підозрюваному у разі визнання його винуватим, а усвідомлення обвинуваченим цієї обставини переконливо дає підстави вважати про існування наступних ризиків, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Слідчий суддя звертає увагу учасників провадження, що у даному випадку обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, хоча й не призводить до негайного взяття особи під варту, однак виступає правовою підставою для затримання і доставки цієї особи до місця кримінального провадження.

Так, ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є одним із обов`язкових документів, на підставі якого уповноважений орган запитує публікацію Генеральним секретаріатом Інтерполу Червоного оповіщення щодо осіб, які розшукуються з метою їх затримання, арешту, обмеження свободи пересування та подальшої видачі (екстрадиції) в Україну (Інструкція про порядок використання правоохоронними органами України інформаційної системи Міжнародної організації кримінальної поліції Інтерпол, затверджена спільним наказом МВС України, ОГП, НАБ України, СБ України, ДБР, Мінфіну України, Мін`юсту України від 17 серпня2020 року № 613/380/93/228/414/510/2801/5). Після затримання особи за межами України, слідчий, прокурор, який здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування, або суд, який розглядає справу чи яким ухвалено вирок, готує клопотання про видачу особи в Україну, до якого серед інших документів обов`язково додається засвідчена копія ухвали слідчого судді або суду про тримання особи під вартою, якщо видача запитується для притягнення до кримінальної відповідальності (ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 575 КПК). Тобто, ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є документом, на підставі якого здійснюється затримання особи за межами України, ухвалюється рішення про застосування екстрадиційного арешту для забезпечення видачі особи з метою притягнення до кримінальної відповідальності та здійснюється доставка особи на території України до місця кримінального провадження.

Згідно з ч. 4 ст. 197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

При цьому час затримання такої особи фактично може перевищувати 30 діб тримання під вартою за ст. 59 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, 40 діб тимчасовий арешт за ст. 16 Європейської конвенції про видачу правопорушників та 60 діб строк дії ухвали про тримання під вартою за ч. 1 ст. 197 КПК.

Тобто, затримана особа на підставі ухвали слідчого судді, суду, постановленої в порядку ч. 6 ст. 193 КПК, може бути затриманою і утримуватись під вартою протягом усього часу, необхідного для екстрадиції та доставки її до місця кримінального провадження. Таку ж позицію висловив Верховний Суд у своїй постанові від 14 лютого 2022 року у справі 991/3440/20.

Відповідно до абзацу 2 ч.4 ст.183 КПК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Враховуючи наведене, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в порядку ч.6 ст. 193 КПК України щодо ОСОБА_5 .

При цьому слідчий суддя нагадує, що ч.6 ст. 193 КПК України передбачено, що після затримання особи на підставі ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в постановленої в порядку ч.6 ст. 193 КПК України і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 183, 186, 193, 197 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

Клопотання задовольнити.

Обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без можливості внесення застави, щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомир, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України - умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена підозрюваним, його захисником безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її проголошення..

Слідчий суддя ОСОБА_1