Справа № 243/4341/24
Провадження № 1-кп/243/716/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2024 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючий - суддя ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, яке проводилось в режимі відеоконференцзв`язку, матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000410 від 29.04.2024, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця м. Слов`янська Донецької області, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не маючого, працевлаштованого, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2024 року(більш точну дату та час у ході досудового розслідування встановити не представилось можливим) ОСОБА_4 , знаходячись по АДРЕСА_2 (більш точного місця у ході досудового розслідування встановити не представилось можливим), знайшов, тим самим незаконно придбав шляхом привласнення, вибухові речовини:

- корпуси наступальних осколкових ручних гранат типу РГД-5 (2 одиниці), виготовлені промисловим (заводським) способом, які спорядженні вибуховою речовиною, які до категорії бойових припасів не відносяться, є вибуховою речовиною у вигляді конструктивно оформленого заряду (розташованого у металевій оболонці), вибуховою речовиною групи бризантних (тротил) масою 100-115 грам;

- корпус оборонної осколкової ручної гранати Ф-1 (1 одиниця), виготовлена промисловим (заводським) способом, яка споряджена вибуховою речовиною, який до категорії бойових припасів не відноситься, є вибуховою речовиною у вигляді конструктивно оформленого заряду (розташованого у металевій оболонці), вибуховою речовиною групи бризантних (тротил) масою 50-56 грам;

- засоби підриву (засоби детонування) - уніфіковані запали ручних гранат модернізовані, дистанційної дії типу УЗРГМ-2 (3 одиниці), виготовлені промисловим (заводським) способом, які споряджені вибуховою речовиною. Запал до категорії бойових припасів не відносяться, є вибуховою речовиною у вигляді конструктивно оформленого заряду (розташованого у металевій оболонці).

Після цього у ОСОБА_4 виник протиправний злочинний умисел, спрямований на незаконне носіння та зберігання вказаних вибухових речовин - корпусів наступальних осколкових ручних гранат типу РГД-5 (2 одиниці), корпусу оборонної осколкової ручної гранати Ф-1 (1 одиниця) та засобів підриву (засоби детонування), уніфікованих запалів ручних гранат модернізованих, дистанційної дії, типу УЗРГМ-2 (3 одиниці).

Тобто, ОСОБА_4 після незаконного придбання в цей же день переніс вказані вибухові речовини - корпуси наступальних осколкових ручних гранат типу РГД-5 (2 одиниці), корпус оборонної осколкової ручної гранати Ф-1 (1 одиниця) та засоби підриву (засоби детонування) уніфікованих запалів ручних гранат модернізованих, дистанційної дії, типу УЗРГМ-2 (3 одиниці) до місця свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , де почав їх зберігати без передбаченого законом дозволу.

29.04.2024 о 20 годині 00 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи біля будинку АДРЕСА_2 , був зупинений працівниками поліції та у присутності двох понятих останній самостійно, добровільно надав для огляду та вилучення вибухові речовини - корпуси наступальних осколкових ручних гранат типу РГД-5 (2 одиниці), корпус оборонної осколкової ручної гранати Ф-1 (1 одиниця) та засоби підриву (засоби детонування) уніфікованих запалів ручних гранат модернізованих, дистанційної дії, типу УЗРГМ-2 (3 одиниці), які ОСОБА_4 незаконно придбав, носив та зберігав без передбаченого законом дозволу, а саме - Постанови Верховної Ради України від 17 червня 1992 року № 2471-XII «Про право власності на окремі види майна», Постанови Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року № 576 «Про затвердження Положення про дозвільну систему України», наказу МВС України № 622 від 21 серпня 1998 року «Про затвердження Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими та аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів».

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, тобто в незаконному поводженні з вибуховими речовинами, а саме: носінні, зберіганні, придбанні вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

14.06.2024 між прокурором Слов`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст. ст. 36, 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000410 від 29.04.2024, з одного боку, та ОСОБА_4 , за участю захисника, адвоката ОСОБА_5 , з іншого боку, укладено угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. ст. 468, 468, 472 КПК України.

Згідно з наданою суду разом з обвинувальним актом угодою про визнання винуватості, обвинувачений ОСОБА_4 під час досудового розслідування в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, викладених у обвинувальному акті, сторони не мають сумнівів щодо добровільності та істинності їхніх позицій.

ОСОБА_4 зобов`язався беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення в обсязі висунутого обвинувачення в судовому провадженні.

Підписуючи зазначену угоду, сторони повністю погодилися з формулюванням фактичних обставин вказаного кримінального правопорушення та його правовою кваліфікацією.

З урахуванням обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, які відобразились у щирому каятті, повному визнанні ОСОБА_4 своєї вини у скоєнні кримінального правопорушення, активній допомозі під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Також сторони погоджуються, що з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке належить, відповідно до вимог ст. 12 КК України, до категорії тяжких злочинів, обставин вчинення кримінального правопорушення, відсутності тяжких наслідків від скоєного кримінального правопорушення, даних про особу ОСОБА_4 , який за місцем проживання характеризується посередньо, враховуючи щире каяття ОСОБА_4 і активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, сукупність пом`якшуючих і обтяжуючих обставин кримінального правопорушення, його перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим останнього, згідно зі ст. 75 КК України, можливо звільнити від відбування зазначеного покарання з випробуванням.

Таким чином, сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки, зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, на підставі ст. 75 КК України.

Обвинувачений із запропонованим видом та мірою покарання погодився, про що свідчить його підпис в угоді про визнання винуватості.

В угоді також передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, повністю визнав, обставини, зазначені в обвинувальному акті та угоді про визнання винуватості, підтвердив, пояснив, що, дійсно, він в АДРЕСА_3 знайшов два корпуси наступальних осколкових ручних гранат типу РГД-5, один корпус оборонної осколкової ручної гранати Ф-1 та запали ручних гранат модернізовані, дистанційної дії типу УЗРГМ-2 -3 одиниці. Вказані предмети ОСОБА_4 вирішив забрати до себе додому та зберігав їх за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 . Дозволу на зберігання вказаних вибухонебезпечних предметів ОСОБА_4 не мав. 29.04.2024 ОСОБА_4 на вул. М. Василевського м. Слов`янська зупинили співробітники поліції, яким він добровільно видав вказані корпуси ручних гранат та запали до гранат. Обвинувачений розкаявся, просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Перед ухваленням рішення про затвердження угоди про визнання винуватості суд під час судового засідання з`ясував у обвинуваченого, чи цілком він розуміє, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а також він має такі права:

- мовчати і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення;

- мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно;

- допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.

Суд роз`яснив ОСОБА_4 наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та характер кожного обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, а також вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Сторони просять затвердити угоду про визнання винуватості.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. ч. 2, 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо:

1) кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів;

2) особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами;

3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

В судовому засіданні з достовірністю встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, яке, згідно зі ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що укладення цієї угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, і що угода відповідає вимогам закону і вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України, враховуючи відомості, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 (раніше не судимий, за місцем мешкання характеризується посередньо, громадський порядок не порушує, скарг на поведінку ОСОБА_4 не надходило, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває), суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_4 на підставі ухвали слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 17.05.2024 у виді особистого зобов`язання, до набрання цим вироком законної сили слід залишити без змін.

Цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Витрати на проведення судової експертизи за висновком № СЕ-19/105-24/3067-ВТХ від 08.05.2024 в сумі 9087,36 грн підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 369-370, 373, 374, 475 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 14.06.2024 про визнання винуватості, укладену між прокурором Слов`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст. ст. 36, 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000410 від 29.04.2024, з одного боку, та ОСОБА_4 , за участю захисника, адвоката ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Застосувати ст. ст. 75, 76 КК України та у відповідності з цими статтями кримінального закону звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, призначеного цим вироком, з випробуванням на строк 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає зобов`язання: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід, призначений ОСОБА_4 на підставі ухвали слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 17.05.2024 у виді особистого зобов`язання, - до набрання цим вироком законної сили залишити без змін.

Речові докази, а саме - залишки об`єктів дослідження, упаковані в первинну упаковку, горловину якої перев`язано ниткою, вільні кінці якої скріплено паперовою биркою, на поверхні якої є пояснювальні написи із зазначенням номер експертизи, назви експертної установи, назви об`єктів, вміщених в пакунок, прізвище та підпису експерта, - знищити після набрання вироком законної сили.

Стягнути зі ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави судові витрати на проведення судової експертизи за висновком № СЕ-19/105-24/3067-ВТХ від 08.05.2024 в сумі 9087,36 грн (дев`ять тисяч вісімдесят сім гривень 36 копійок).

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти діб з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, а саме:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником - виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.4, ч.6, ч.7 ст. 474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором - виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1