Справа №212/4743/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2024 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, в складі: Головуючого судді - ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Криворізької північної окружної прокуратури ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в міста Кривому Розі обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000287 від 24 лютого 2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, малолітніх дітей на утриманні не маючого, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 24.04.2023 року Жовтневим районним судо міста Кривого Рогу за ч.1 ст.190 КК України до покарання у вигляді 220 годин громадських робіт (відпрацьовано 32 години),

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

У зв?язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану згідно Указу Президента України Про ведення воєнного стану в Україні від 24.02.2022 року № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який в подальшому був неодноразово подовжений і діяв на час вчинення вказаного, кримінального правопорушення, згідно Указу Президента України Про ведення воєнного стану в Україні від 06.11.2023 року № 734/2023, у період якого ОСОБА_4 вчинив умисний корисливий злочин проти власності в умовах воєнного стану на території Покровського району міста Кривого Рогу за наступних обставин.

Так, 27 листопада 2023 року приблизно о 09:30 годині обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи по АДРЕСА_2 , зустрів раніше знайому ОСОБА_6 , яка запросила його до себе додому.

Цього ж дня, перебуваючи з дозволу власниці у квартирі за адресою: АДРЕСА_3 , обвинувачений ОСОБА_4 побачив у вітальні вказаної квартири на столі мобільний телефон марки ZTE, моделі Blade L9, що належить потерпілій та цей час у нього раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення вказаного майна.

Реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, обвинувачений ОСОБА_4 близько 10:00 години 27.11.2023 року, скориставшись тим, що потерпіла ОСОБА_6 перебувала у іншій кімнаті, впевнившись у тому, що його дії носять таємний характер та за ним ніхто не спостерігає, діючи з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, повторно, шляхом вільного доступу взяв зі столу у вітальні належне ОСОБА_6 майно, а саме мобільний телефон марки ZTE, моделі Blade L9, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 775 від 27.02.2024 року складає 1187,50 грн.

Після чого, обвинувачений ОСОБА_4 зник з місця скоєння злочину з викраденим майном, розпорядившись ним на власний розсуд та спричинив потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на суму 1187,50 грн.

Крім того, 26 березня 2024 року приблизно о 14:30 годині, обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи по АДРЕСА_2 , зустрів раніше знайомого потерпілого ОСОБА_7 , який запросив його до себе додому.

Цього ж дня, перебуваючи з дозволу владника у будинку за адресою: АДРЕСА_4 , обвинувачений ОСОБА_4 побачив у кімнаті вказаного будинку на тумбочці мобільний телефон марки Sigma та телевізійну приставку Strong Т2, що належать потерпілому та в цей час у нього повторно раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення вказаного майна.

Реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, обвинувачений ОСОБА_4 близько 18:00 години 26.03.2024 року, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_7 заснув, впевнившись у тому, що його дії носять таємний характер та за ним ніхто не спостерігає, діючи з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу взяв з тумбочки у кімнаті належне ОСОБА_7 майно, а саме мобільний телефон марки Sigma вартістю 395,00 грн. та телевізійну приставку Strong Т2, вартістю 512,50 грн. згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1474 від 22.04.2024 року.

Після чого, обвинувачений ОСОБА_4 зник з місця скоєння злочину з викраденим майном, розпорядившись ним на власний розсуд та спричинив потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду на суму 907,50 грн.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні надійшов до суду разом з угодою про визнання винуватості, яку укладено 07 травня 2024 року між обвинуваченим та прокурором за участі захисника, відповідно до якої, обвинувачений визнав свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні та зобов`язався беззастережно визнавати обвинувачення у повному обсязі. Сторони погодили покарання за ч.4 ст.185 КК України у вигляді п`яти років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України остаточно призначити покарання у вигляді п`яти років п`ятнадцять днів позбавлення волі.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 у присутності свого захисника суду пояснив, що він цілком розуміє характер пред`явленого обвинувачення за ч.4 ст.185 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, при цьому повністю визнає себе винним у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень. Крім того, зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст.473 КПК України, наслідки їх не виконання, передбачені ст.476 КПК України, згодний із узгодженим видом покарання, яке буде застосовано в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні даної угоди.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні, вважав, що при укладенні даної угоди дотримані всі вимоги діючого законодавства, просив суд угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 також наполягала на затвердження угоди, умови якої повністю відповідають інтересам підзахисного.

Потерпілими ОСОБА_6 , ОСОБА_7 надані письмові згоди на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим у кримінальному провадженні в порядку ч.4 ст.469 КПК України.

Вислухавши в підготовчому судовому засіданні сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали та зміст угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для її затвердження виходячи з наступного.

Відповідно до вимог п.1 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких та тяжких злочинів. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

В підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, які згідно ст.12 КК України є тяжким злочином.

Судом також з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє, що відповідно до ст.473 КПК України наслідком укладання та затвердження зазначеної угоди для прокурора, обвинуваченого є обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст.394 та 424 КПК України, а для обвинуваченого - також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 пункту 1 частини 4 ст.474 КПК України.

Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 розуміє, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст.476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Суд також переконався, що укладення угоди є добровільним, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не суперечать вимогам закону та інтересам суспільства, правова кваліфікація кримінальних правопорушень є вірною, зобов`язання взяті за угодою обвинувачуваним виконані повністю, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст.65 КК України, характеру і тяжкості обвинувачення, з урахуванням особи винного, який на обліку у лікаря нарколога не перебуває, звертався за медичною допомогою до лікаря психіатра з 2010 року з приводу органічного емоційно-лабільного розладу та з 2019 року знятий з нагляду по тривалому незверненню, не одружений, на утриманні малолітніх або неповнолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштований, раніше судимий.

Обставинами, що пом`якшують покарання, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

За таких обставин суд вважає доведеним провину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України за ознаками: таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно в умовах воєнного стану.

Таким чином, угоду про визнання винуватості слід затвердити, визнати ОСОБА_4 винний у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Цивільний позов не заявлений. Витрати на залучення експертів відсутні. Питання про долю речових доказів вирішити у порядку ст.100 КПК України.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.3 ст. 314, ч.2 ст. 373, ст.ст. 374, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 07 травня 2024 року, укладену між прокурором Криворізької північної окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків, до покарання за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 квітня 2023 року і остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді п`яти років п`ятнадцяти днів позбавлення волі.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_8 рахувати з моменту його затримання з 17 квітня 2024 року.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою - залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Речові докази: мобільний телефон марки Sigma, телевізійна приставка Strong T2, кросівки Adidas чорного кольору залишити у потерпілого ОСОБА_7 за належністю. DVD-диск залишити у матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. Особою, яка утримується під вартою, в той же строк з моменту отримання копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1