Справа № 487/3262/24
Провадження № 1-кс/487/2838/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2024 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва клопотання прокурора Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту у кримінальному провадженні за № 0000409 від 22.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України

ВСТАНОВИВ:

29.04.2024 прокурор Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 в рамках здійснення досудового розслідування у кримінальному проваджені № 0000409 звернулася до слідчого судді з клопотанням, в якому просить накласти арешт на майно, вилучене 26.04.2024 в ході санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: аркуші паперу схожі на долари США, а саме 103 купюри номіналом 100 доларів США кожна, що еквівалентно 10 300 доларів США; аркуші паперу схожі на українську гривню, а саме 41 купюра номіналом 1000 гривень кожна, що еквівалентно 41 000 гривень. Визначити місце зберігання вилученого майна в ТУ ДБР у м. Миколаєві, для їх подальшого зберігання та використання у якості речових доказів у кримінальному провадженні №0000409 від 22.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Вимоги клопотання обґрунтовує тим, що вилучене майно є речовим доказом, оскільки відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, зберегло на собі сліди кримінального правопорушення та містить відомості, які використовуються як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у зв`язку з чим, на підставі ч. 3 ст. 170 КПК України на вилучене майно необхідно накласти арешт.

Прокурор у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, клопотання підтримала, просила про його задоволення.

На підставі ст. 172 КПК України клопотання розглянуто без участі власника майна.

Дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя дійшов до такого висновку.

Із матеріалів клопотання вбачається, що в провадженні Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві перебуває кримінальне провадження № 0000409 від 22.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Крім того досудовим розслідуванням встановлено, що 26.04.2024 приблизно о 17 год. 55 хв. старший оперуповноважений СКП ВП №2 МРУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з старшим оперуповноваженим СКП ВП №2 МРУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 , в автомобілі білого кольору Шкода Октавія, у проміжку між буд. АДРЕСА_2 , діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом вимагання, одержали від ОСОБА_6 неправомірну вигоду у сумі 40 000 грн., за не ініціювання питання про притягнення його до кримінальної відповідальності та не вжиття заходів щодо належного оформлення у процесуальний спосіб факту зберігання наркотичних речовин.

26.04.2024 в рамках даного кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді Заводського районного суду міста Миколаєва від 12.04.2024 проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено: аркуші паперу схожі на долари США, а саме 103 купюри номіналом 100 доларів США кожна, що еквівалентно 10 300 доларів США; аркуші паперу схожі на українську гривню, а саме 41 купюра номіналом 1000 гривень кожна, що еквівалентно 41 000 гривень.

Старший слідчий Першого СВ (з дислокацією у м. Миколаєві) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_7 своєю постановою від 27.04.2024 вказане вище майно визнав речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000409.

У зв`язку з чим та враховуючи, що вилучене майно є об`єктом вчинення кримінального правопорушення та зберегло на собі його сліди, в органу досудового розслідування виникла необхідність у накладені арешту на вказане майно.

Частиною 1 ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до положень п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього кодексу.

Згідно із положеннями ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Вимогами ст. 173 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Так прокурором доведено, що майно, вилучене під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , зберегло на собі сліди кримінального правопорушення та може бути використано у якості доказів у кримінальному провадженні, а також доведено необхідність такого арешту та наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Незастосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту може мати наслідком перешкоджання кримінальному провадженню та встановленню істини у ньому, шляхом знищення чи зміни вказаного майна.

Таке обмеження права власності є розумним та співрозмірним із завданням кримінального провадження.

Вказане у своїй сукупності свідчить про обґрунтованість клопотання та наявність достатніх підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.

З урахування викладеного, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 98, 131-132, 167, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту - задовольнити.

Накласти арешт на виявлене та вилучене майно 26.04.2024 в ході санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: аркуші паперу схожі на долари США, а саме 103 купюри номіналом 100 доларів США кожна, що еквівалентно 10 300 доларів США; аркуші паперу схожі на українську гривню, а саме 41 купюра номіналом 1000 гривень кожна, що еквівалентно 41 000 гривень.

Ухвала підлягає негайному виконанню, яке покладається на прокурора.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1