Справа № 728/1103/24 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/4823/219/24
Категорія - рішення слідчого про закриття кримінального провадження. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

16 травня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участі заявника - представника ПАТ «Страхове товариство «Гарантія» ОСОБА_6

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові апеляційну скаргу заявника представника Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Гарантія» ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Бахмацького районного суду Чернігівської області від 02 травня 2024 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні скарги Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Гарантія» про скасування постанови слідчого СВ відділення поліції №1 (м. Бахмач) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_7 від 30 березня 2024 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000014 від 21 лютого 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

Слідчий суддя вказала на те, що під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження, яке було внесено до ЄРДР за заявою заступника генерального директора ПрАТ «СТ «Гарантія», слідчим були проведені усі необхідні слідчі та процесуальні дії. Зокрема, були допитані потерпілий ОСОБА_8 та ряд свідків, проведений огляд місця дружньо-транспортної пригоди, призначена та проведена судова транспортно-товарознавча експертиза. Було встановлено, що власник автомобіля претензій не має і ним навіть не розглядалося питання щодо незаконного заволодіння транспортним засобом, а тому висновки слідчого, викладені в оскаржуваній постанові, відповідають вимогам закону та ґрунтуються на матеріалах справи.

В апеляційній скарзі представник заявника - страхового товариства, в якому застрахована цивільно-правова відповідальність водіїв автомобіля Tayota Carina» д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_9 , просить ухвалу слідчого судді скасувати, як незаконну, за результатами апеляційного розгляду постановити нову ухвалу, якою скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження від 30 березня 2024 року.

Аргументує тим, що в діях ОСОБА_10 наявний склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України, оскільки останній, перебуваючи у стані сп`яніння, усупереч волі власника, самовільно та протиправно заволодів транспортним засобом, на якому вчинив дорожньо-транспортну пригоду, наслідком якої стало пошкодження двох припаркованих автомобілів.

Вказує на те, що позиція слідчого з приводу відсутності складу кримінального правопорушення, яка грунтується виключно на родинних зв`язках, що дозволяло особі користуватися транспортним засобом, є помилковою. Спільне користування автомобілем за чинним законодавством можливе між його власником та співмешканкою, і а ж ніяк не може розповсюджуватися на дорослого сина співмешканки, у якого немає посвідчення водія на право керування транспортним засобом.

Із повідомлення ОСОБА_9 до поліції вбачається, що ОСОБА_10 самовільно вилучив саме чужий транспортний засіб, закривши двері будинку з метою недопущення перешкод у його злочинному намірі, після чого будучи в неадекватному стані та не маючи право на керування транспортним засобом під час руху скоїв дорожньо-транспортну пригоду.

Вказуючи про упередженість слідчого, просить врахувати, що із повідомлення працівників поліції Бахмацького відділення Національної поліції встановлено, що автомобіль Тайота, на якому рухався правопорушник, був знайдений по АДРЕСА_1 , водія на місці не було. Тоді як у постанові слідчого зазначено, що після ДТП автомобіль Тайота було встановлено за місцем проживання потерпілого на автостоянці біля будинку. Вказані обставини свідчать про упередженість та неповноту встановлених слідчим обставин кримінального провадження, що стало наслідком винесення передчасної постанови про закриття кримінального провадження, яка є необґрунтованою, невмотивовано, та такою, що не відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства, а отже, є незаконною.

Крім того, вважає, що поза увагою слідчого та слідчого судді залишився той факт, що вітчим не міг надати ОСОБА_10 автомобіль та не давав згоди на його керування, оскільки останній не має права керування транспортним засобом, зокрема, у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння.

Також не заслуговує на увагу і факт відсутності претензій власника транспортного засобу у зв`язку з вирішенням даного питання в родинному колі, оскільки злочин, передбачений ч.1 ст. 289 КК України, відноситься до злочинів публічного обвинувачення, а не приватного, а тому вважає, що за наявності матеріальних наслідків не може бути вирішене шляхом примирення потерпілого з правопорушником.

Так, апелянт переконаний, що наявність волі власника на передачу транспортного засобу у володіння, а не користування є ключовим питанням наявності чи відсутності складу злочину у сфері публічного звинувачення.

Більше того, розглядаючи скаргу на постанову слідчого, слідчий суддя не зазначив, які ознаки злочину відсутні в даному випадку. Відтак, слідчий суддя, який наділений судовим контролем за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні дійшов помилкового висновку щодо обґрунтованості прийнятого слідчим рішення про закриття кримінального провадження.

Прокурор на виклик у суд апеляційної інстанції не прибув. Подав заяву про розгляд справи в його відсутність, просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

Заслухавши доповідача, представника страхової компанії, який підтримав вимоги апеляційної скарги, просив скасувати як ухвалу слідчого судді, так і постанову слідчого як необґрунтовані та які явно суперечать фактичним обставинам, встановленим під час досудового розслідування, дослідивши матеріали судової справи, а також закритого кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, 20 лютого 2024 року до Ніжинської окружної прокуратури надійшла заява заступника Генерального директора ПрАТ «СТ «Гарантія» про те, що встановлено факт незаконного заволодіння ОСОБА_10 транспортним засобом марки «Tayota Carina» д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_9 , що мало місце 14 листопада 2023 року у АДРЕСА_2 .

21 лютого 2024 року відомості за вказаним вище фактом внесені Ніжинською окружною прокуратурою до ЄРДР за № 0000014, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

21 лютого 2024 року визначено підслідність досудового розслідування кримінального провадження за СВ ВП №1 (м. Бахмач) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області.

Постановою слідчого СВ відділення поліції №1 (м. Бахмач) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_7 кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000014 від 21 лютого 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, закрите.

Таке рішення слідчого обґрунтовано тим, потерпілий ОСОБА_9 , який є власником автомобіля, пояснював, що наміру заявляти про незаконне заволодіння транспортним засобом не мав, звернувся на лінію 102 тільки тоді, коли сусіди повідомили його, що його пасинок ОСОБА_10 здійснив ДТП біля їхнього будинку. А враховуючи попередню поведінку ОСОБА_10 , яка було обумовлена чи то станом алкогольного, чи наркотичного сп`яніння, то за для уникнення подальших правопорушень він і зателефонував до поліції. Претензій до свого пасинка ОСОБА_10 в нього немає і не було. Все вирішили в сімейному колі.

З урахуванням таких пояснень власника автомобіля слідчий дійшов висновку про відсутність суб`єктивної сторони злочину, оскільки, як слідує з постанови, особа вважала себе на правах родича, що має право користуватися транспортним засобом, а тому відповідальність за вказаною статтею не наступає.

При цьому, слідчий зауважив про належність транспортного засобу подружжю на праві спільної сумісної власності, тоді як ОСОБА_10 є пасинком потерпілого ОСОБА_9 , а отже, на переконання слідчого, вказує на перебування цих осіб у сімейних відносинах, та за наявності попередніх дозволів на використання ОСОБА_10 автомобіля, виключає прямий умисел на заволодіння транспортним засобом всупереч волі власника. Більше того, наявність автомобіля на стоянці біля будинку під час проведення огляду місця події 28 лютого 2024 року спростовує факт незаконного заволодіння транспортним засобом.

Відповідно до положень кримінального процесуального кодексу України, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається за наявності обставин, що виключають кримінальне провадження.

Таке рішення можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Крім того, постанова слідчого про закриття кримінального провадження, згідно зі ст.110 КПК України, має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи.

В свою чергу слідчий суддя, на якого КПК України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови.

Зокрема, якщо слідчим закрито кримінальне провадження за відсутністю в діях особи складу кримінального правопорушення, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено кримінальне правопорушення та доводи слідчого на їх спростування.

Проте, наведені положення кримінального процесуального закону при прийнятті процесуального рішення про закриття кримінального провадження, слідчим були порушені, а викладені у скарзі обставини не в повній мірі стали предметом судового контролю.

При дослідженні матеріалів кримінального провадження колегією суддів апеляційного суду були встановлені певні обставини, які залишилися поза увагою слідчого судді.

В першу чергу, апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до положень ст. 477 КПК України, кримінальне правопорушення, передбачене ст. 289 КК України, не відноситься до приватного обвинувачення. В даному випадку, детальне встановлення слідчим родинних зв`язків між власником автомобіля ОСОБА_9 та його пасинком ОСОБА_10 не відіграє ключову роль у розслідуванні даного злочину, як і відсутність матеріальних претензій власників автомобілів.

Об`єктивна сторона цього злочину виражається в незаконному заволодінні транспортним засобом. І такі дії вчиняються умисно, з будь-якою метою, значення має сам факт протиправного вилучення будь-яким способом транспорт¬ного засобу у власника чи користувача всупереч їх волі. Злочин може бути вчинений тільки шляхом дії. Вилучення транспортного засобу полягає в сукупності двох дій - встановленні контролю над транспортним засобом і переміщенні його в просторі з місця первинного знаходження будь-яким способом. При цьому відстань, на яку переміщено транспортний засіб, значення не має. Злочин має формальний склад і вважається закінченим з моменту початку тако¬го протиправного переміщення. Крім того, для протиправного заволодіння транспортним засобом не має значення чи має особа посвідчення водія, певні навички ке¬руванням транспортним засобом відповідного типу.

У той же час з матеріалів справи, а саме повідомлення на лінію «102» вбачається, що безпосередньо ОСОБА_9 повідомив те, що його прийомний син ОСОБА_10 забрав ключі та без дозволу поїхав на належному потерпілому автомобілі «Тайота Каріна», д.н.з НОМЕР_1 . При цьому сусіди повідомили, що син скоїв ДТП біля будинку. Така інформація узгоджується і з письмовими поясненнями наданим потерпілим 14 листопада 2023 року, тобто в день зазначеної події. Зокрема такі пояснення містять дані про те, що пасинок взяв автомобіль без дозволу.

Отже, досліджені апеляційним судом докази суперечать даним отриманим слідчим в ході допиту потерпілого ОСОБА_9 та свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_10 . Проте, жодного аналізу вказаним розбіжностям слідчим надано не було.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що дорожньо-транспортна пригода відбулась за участі трьох автомобілів, при цьому прийнята слідчим постанова не містить даних щодо допиту власників транспортних засобів, які могли бути очевидцями чи мали інформацію щодо обставин злочину, який розслідується. Вказані обставини свідчать про неповноту встановлених слідчих фактичних обставин, що мали місце за участі ОСОБА_10 .

Що стосується огляду місця події, проведеного 28 лютого 2024 року, на автостоянці в АДРЕСА_2 , то сам факт наявності автомобіля за вказаною адресою не може спростовувати факт незаконного заволодіння. А тому слідчим має бути проведений ґрунтовний аналіз, в тому числі і вказаного доказу. На разі апеляційний суд позбавлений можливості надати оцінку вказаним доказом чи спонукати слідчого прийняти конкретне рішення, оскільки, відповідно до положень ст. 40 КПК України, слідчий є самостійним у своїй процесуальній діяльності, а надана оцінка доказам на даному етапі буде втручанням у діяльність уповноваженої особи. При цьому, нагляд за додержанням законів під час досудового розслідування у формі процесуального керівництва покладено на прокурора, який, у тому числі має право скасовувати незаконні та необґрунтовані постанови слідчих, а також давати відповідні вказівки, які є обов`язковому до виконання слідчим.

Також поза увагою слідчого суддів залишився той факт, що закриваючи кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000014, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, слідчий у своїй постанові послався на положення п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, яке передбачає закриття кримінального за відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

Проте, в даному кримінальному провадженні, розслідування злочину, як підкреслює апеляційний суд, проведено за фактом протиправних дій без прив`язки до конкретної особи. ОСОБА_10 був допитаний в якості свідка події, за фактом незаконного заволодіння транспортним засобом. Тобто, фактично стверджуючи про відсутність самої події кримінального правопорушення за встановлених обставин, що і слідує з резолютивної частини рішення слідчого, уповноважена особа при закритті провадження послалась на відсутність діяння складу кримінального правопорушення, що свідчить про неправильне застосування закону. При цьому і слідчий суддя не звернув на це уваги, фактично залишивши без аналізу оскаржуване рішення про закриття кримінального провадження.

Встановлена колегією суддів неповнота досудового розслідування та поверхневий аналіз зібраних у рамках кримінального провадження доказів, свідчить, що постанова слідчого від 30 березня 2024 року про закриття кримінального провадження, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, є передчасною.

На переконання апеляційного суду слідчим не було вжито всіх можливих та необхідних заходів задля перевірки тверджень заявника, а саме представника ПрАТ «Страхове товариство «Гарантія». Зокрема, не встановлено кола осіб, які на час описаних подій мали відношення до обставин даного кримінального провадження або були очевидцями, щодо причетності будь-кого із осіб до даних обставин.

При цьому, судова колегія зауважує, що згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Натомість слідчим не використано усіх можливих слідчих заходів, скерованих на виконання завдань, передбачених ст. 2 КПК України і не доведено неможливості здобуття інших доказів у даному кримінальному провадженні, а тому висновки останнього зроблені передчасно.

При цьому, слідчий щодо проведення слідчих дій обмежився обмеженим колом доказів та здійснив у постанові їх аналіз, який суперечить чинному законодавству на предмет встановлення всіх необхідних елементів складу злочину.

Формальний підхід до перевірки доводів заявника є неприпустимим, а досудове розслідування має своєю метою досягнення ефективності шляхом проведення визначених главою 20 КПК України слідчих (розшукових) дій.

Однак на неповноту досудового розслідування слідчий суддя, при винесенні оскаржуваної ухвали, уваги не звернув .

Відповідно до положень п.п.1, 2 ч.1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді є неповнота судового розгляду та невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Отже, висновок слідчого судді щодо повноти досудового розслідування є таким, що не відповідає фактичним обставинам справи, а оскаржувана постанова слідчого не відповідає вимогам ст. 110 КПК України, оскільки вона винесена без всебічного, повного та об`єктивного дослідження даних, на які посилається скаржник, що обумовлює скасування постанови про закриття кримінального провадження.

Ухвала слідчого судді також підлягає скасуванню відповідно до п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 409 КПК України у зв`язку з неповнотою судового розгляду та невідповідністю висновку суду фактичним обставинам справи, з прийняттям нової ухвали.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 422, 424 КПК України колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Гарантія» ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Бахмацького районного суду Чернігівської області від 02 травня 2024 року про відмову у задоволенні скарги на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Гарантія» про скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження, задовольнити.

Постанову слідчого СВ відділення поліції №1 (м. Бахмач) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_7 від 30 березня 2024 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000014 від 21 лютого 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України скасувати, а кримінальне провадження повернути в Ніжинську окружну прокуратуру для організації проведення досудового розслідування.

Ухвала набуває законної сили після її проголошення є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_12 ОСОБА_13 ОСОБА_14