У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000582, за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_6 на вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 11 жовтня 2023 року відносно

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Первомайську Миколаївської області, зареєстрований в АДРЕСА_1 , мешкає в АДРЕСА_2 , такого, що не має судимості,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7 ,

захисник ОСОБА_6 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 11 жовтня 2023 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та йому призначено покарання у виді 9 років позбавлення волі.

Ухвалено, до набрання вироком законної сили, обраний ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

Ухвалено строк відбуття покарання обчислювати з моменту затримання ОСОБА_5 , тобто з 22.05.2023 р.

Вирішено питання стосовно речових доказів та розподілу процесуальних витрат у кримінальному провадженні.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Захисник ОСОБА_6 просить пом`якшити призначене ОСОБА_5 покарання до мінімального строку, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 115 КК України.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 вважає оскаржуваний вирок незаконним та таким, що підлягає зміні, у зв`язку з тим, що при призначенні покарання суд першої інстанції недостатньо врахував обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , а також позицію прокурора, який просив призначити покарання у виді 7 років позбавлення волі, із чим погодилась сторона захисту.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

21.05.2023 р. близько 20.00 год. між ОСОБА_8 , який прийшов в гості до ОСОБА_5 за місцем проживання останнього, в будинку за адресою: АДРЕСА_2 , у ході спільного розпиття спиртних напоїв, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виник словесний конфлікт, в ході якого вони почали ображати один одного нецензурною лайкою. ОСОБА_5 відчув гостру образу від лайки на його адресу ОСОБА_8 та в нього раптово виник умисел, направлений на умисне заподіяння йому смерті. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне вбивство ОСОБА_8 . ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, 21.05.2023 р. близько 20.00 год. (точного часу не встановлено), схопив правою рукою кухонний ніж, який лежав поруч на столі та усвідомлюючи, що об`єктом його злочинного посягання є життя ОСОБА_8 , діючи умисно, затиснувши ніж пальцями в кулак руки, розуміючи наслідки, що можуть настати у вигляді смерті, цілеспрямовано наніс один удар в нижню частину шиї ОСОБА_8 , від якого останній впав на підлогу. Під час нанесення удару ножем, ОСОБА_5 усвідомлював, що може спричинити ОСОБА_8 тілесні ушкодження у життєво важливі органи, що неминуче тягне за собою смерть останнього та свідомо бажав настання таких наслідків. В результаті отриманого тілесного ушкодження ОСОБА_8 помер на місці. Причиною смерті ОСОБА_8 стала колото-різана рана шиї, яка проникла в праву плевральну порожнину і пошкодила праву легеню, внаслідок чого розвинувся правобічний гемоторакс.

Отже, нанесення ОСОБА_5 удару ножем ОСОБА_8 перебуває в прямому причинно-наслідковому зв`язку із смертю останнього.

Дії ОСОБА_5 судом кваліфіковано за ч. 1 ст. 115 КК України, як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд першої інстанції врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії особливо тяжких, те, що наслідком злочину є смерть людини, дані про особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується негативно, не працює, такий, що не має судимості. Встановив наявність обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 щире каяття і визнання вини та наявність обставини, яка обтяжує покарання вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Також судом враховано позицію прокурора, який вважав можливим призначити обвинуваченому мінімальне покарання за ч. 1 ст. 115 КК України та потерпілого, який вважав, що покарання обвинуваченому слід призначити у максимальному розмірі.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який вважав вирок законним та обґрунтованим, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд доходить наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, встановлених судом, є обґрунтованими, відповідають дослідженим в судовому засіданні доказам, які викладені у вироку.

Дії обвинуваченого кваліфіковані вірно за ч. 1 ст. 115 КК України, як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, та апелянтом не оспорюються, а тому апеляційним судом не переглядаються.

Вирішуючи питання про правильність застосування судом закону України про кримінальну відповідальність, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, за апеляційною скаргою захисника, апеляційний суд виходить з наступного.

За змістом ст. 65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до роз`яснень, викладених в п. п. 1, 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання», при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Загальні засади призначення покарання зобов`язують суд мотивувати у вироку призначене покарання і вимагають, щоб були наведені підстави обрання судом його відповідної міри. При цьому суд може посилатися у вироку лише на ті обставини, які були предметом дослідження і підтверджені в судовому засіданні.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України № 15-рп/2004 від 02.11.2004 р., окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Відповідно до правової позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 24.02.2020 р. у справі № 759/5339/19, термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної чи касаційної інстанції, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті, видом та розміром покарання і тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги під час призначення покарання.

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09.06.2005 р.), та в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.03.2005 р.) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16.10.2008 р.) Європейський Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Вирішення цих питань належить до дискреційних повноважень суду, що розглядає кримінальне провадження по суті, який і повинен з урахуванням всіх перелічених вище обставин визначити вид і розмір покарання та ухвалити рішення.

Поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

При призначенні покарання ОСОБА_5 , суд першої інстанції, з достатньою повнотою, врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відноситься до особливо тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який є таким, що не має судимості, за місцем проживання характеризується негативно, не працює. Встановив наявність обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 щире каяття і визнання вини та наявність обставини, яка обтяжує покарання вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Також судом першої інстанції прийнято до уваги незворотні наслідки, що настали, внаслідок протиправних дій ОСОБА_5 , у виді смерті ОСОБА_8 , що значно підвищує як суспільну небезпечність особи винного так і суспільну небезпечність вчиненого злочину.

Апеляційний суд вважає, що, при призначенні покарання судом першої інстанції здійснено повний та детальний аналіз даних про особу обвинуваченого, обставин вчинення кримінального правопорушення, що призвело до смертельних наслідків, а також думки прокурора та потерпілого, щодо міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 .

З урахуванням викладеного, позиції потерпілого, який просив призначити покарання у максимальних межах санкції, а також положень ст. 3 Конституції України, відповідно яким людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, підстав вважати призначене покарання у виді 9 років позбавлення волі занадто суворим та таким, що не відповідає вимогам кримінального законодавства та особі обвинуваченого, не вбачається, оскільки воно відповідає тяжкості вчиненого правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 424, 426, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 11 жовтня 2023 року відносно ОСОБА_5 , залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_5 , який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали суду.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3