Справа № 442/1990/24
Провадження № 1-кс/442/393/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2024 року слідча суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі клопотання дізнавача СД Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дрогобицької окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_4 , про арешт майна, -

в с т а н о в и л а:

Дізнавач СД Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області капітан поліції ОСОБА_3 звернулася до суду у межах кримінального провадження №0000052, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, з клопотанням про арешт майна, обґрунтовуючи наступним.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 11.03.2024 близько 16 год 05 хв на зупинці громадського автотранспорту біля стели «Дрогобич», що у с. Почаєвичі Дрогобицького району, у громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено прозорий поліетиленовий зіп-пакет, у якому міститься зіп-пакет з вмістом кристалічної речовини білого кольору.

Під час проведення огляду місця події у присутності двох понятих ОСОБА_5 добровільно видав дізнавачу прозорий поліетиленовий зіп-пакет, у якому міститься зіп-пакет з вмістом кристалічної речовини білого кольору, який у подальшому було поміщено у спецпакет WAR 1116006, опечатано та підписано понятими.

Опитаний по суті виявленого факту ОСОБА_5 пояснив, що 11.03.2024 він випадково знайшов прозорий поліетиленовий зіп-пакет, у якому містився зіп-пакет з вмістом кристалічної речовини білого кольору. Оскільки сам періодично вживав наркотичні засоби, то по зовнішньому вигляду зрозумів, що дана речовина являється наркотичним засобом під народною назвою «солі PVP», яку він у подальшому забрав із собою та зберігав для особистого вжитку без мети збуту до моменту вилучення працівниками поліції.

11.03.2024 вилучений у громадянина ОСОБА_5 прозорий поліетиленовий зіп-пакет, у якому міститься зіп-пакет з вмістом кристалічної речовини білого кольору, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Враховуючи те, що вилучений у ОСОБА_5 прозорий поліетиленовий зіп-пакет, у якому міститься зіп-пакет з вмістом кристалічної речовини білого кольору зберіг на собі сліди кримінального правопорушення та містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з метою тимчасового позбавлення можливості відчужувати, розпоряджатися будь-яким чином та використовувати вилучене майно, яке є доказом кримінального правопорушення, унеможливлення настання наслідків, які можуть перешкодити досягненню мети кримінального провадження, також з метою проведення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, виникла необхідність у накладенні арешту на тимчасово вилучене майно.

Дізнавач у судове засідання не з`явилася, просила розглянути клопотання без її та прокурора участі.

Неприбуття учасників провадження в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання, приходжу наступного висновку.

Як вбачається з витягу з ЄРДР, 11.03.2024 зареєстровано кримінальне провадження №0000052, правова кваліфікація кримінального правопорушення ч.1 ст.309 КК України, слідчі, які здійснюють досудове розслідування ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , прокурори, які здійснюють процесуальне керівництво ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

З протоколу огляду місця події від 11.03.2024 вбачається, що вилучено речі, на які слідчий просить накласти арешт.

Постановою дізнавача СД Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_3 від 11.03.2024 про визнання предмета як речового доказу у межах кримінального провадження №0000052 від 11.03.2024 визнано речовими доказами: прозорий поліетиленовий зіп-пакет, у якому міститься зіп-пакет з вмістом кристалічної речовини білого кольору. Вказано, що речові докази після проведення експертизи зберігатимуться у камері схову Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області.

Положеннями статті 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Згідно п. 1, 2 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати, зокрема, правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу).

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що дізнавачем доведено правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, а також те, що накладення арешту на зазначене у клопотанні майно буде мати вагоме значення для швидкого, повного та неупередженого розслідування вказаного кримінального правопорушення. Відтак, з метою попередження негативних наслідків, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів, вважаю, що клопотання підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідча суддя

п о с т а н о в и л а:

Клопотання дізнавача СД Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна задоволити.

Накласти арешт на вилучений 11.03.2024 під час огляду місця події прозорий поліетиленовий зіп-пакет, у якому міститься зіп-пакет з вмістом кристалічної речовини білого кольору, який добровільно видав ОСОБА_5 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Копію ухвали надіслати, у відповідності до ч. 7 ст. 173 КПК України, дізнавачу, прокурору не пізніше наступного дня після її постановлення.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідча суддя ОСОБА_1