Справа № 676/2751/24
Провадження № 1-кп/676/242/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2024 року м. Кам`янець-Подільський

Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області кримінальне провадження №0000071 від 16 червня 2021 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Старі Бросківці Сторожинецького району Чернівецької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , стрільця помічника гранатометника 2 відділення морської піхоти 2 взводу морської піхоти 1 роти морської піхоти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «матрос», раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.3 ст.408 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Військовослужбовець (крім строкової служби) матрос ОСОБА_4 , проходячи військову службу на посаді помічника гранатометника 2 відділення морської піхоти 2 взводу морської піхоти 1 роти морської піхоти військової частини НОМЕР_1 , у порушення вимог ст.ст.17, 65 Конституції України, ст.ст.17, Закону України «Про оборону України», ч.1 ст.1, п. 3 ч. 9 ст. 1, п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 127-131, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, порушуючи військову дисципліну, маючи намір ухилитись від несення обов?язків військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов?язків, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, без поважних причин та дозволу командування військової частини НОМЕР_2 , у яку був відряджений з постійного місця військової служби військової частини НОМЕР_1 з метою проходження фахової підготовки, 05.06.2021 близько 08.00 год. самовільно залишив місце розташування військової частини НОМЕР_2 , що розташована в АДРЕСА_3 , та проводив службовий час на власний розсуд, не пов`язаний із проходженням військової служби, тим самим припинивши виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту суверенітету, територіальної цілісності та недоторканості України до 09.00 год. 02.04.2024 року, допоки не був затриманий військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_2 поблизу місця проживання, що по АДРЕСА_2 .

Зазначеними вище умисними діями, які виразилися у дезертирстві, тобто самовільному залишенні військової частини з метою ухилення від військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення злочин, передбачений ч. 3 ст. 408 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винність в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю.

04 червня 2024 року між прокурором Хмельницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю його захисника ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості, згідно якої обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, що ставиться йому в вину. Сторони погоджуються на призначення покарання за ч. 3 ст. 408 КК України із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців на строк один рік.

Під час судового засідання прокурор ОСОБА_6 підтримав угоду з обвинуваченим ОСОБА_4 про визнання винуватості, просив суд її затвердити та пояснив, що укладення угоди з його сторони є добровільним і він цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 також підтримав угоду про визнання винуватості і просить її затвердити. При цьому пояснив, що укладення угоди є добровільним, він цілком розуміє права, передбаченні п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Вислухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, які не заперечили щодо затвердження судом даної угоди, суд дійшов висновку, що угода про визнання винуватості підлягає затвердженню з наступних підстав.

Так, відповідно до ч.2 і ч.4 ст.469 КПК України за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого може бути укладена угода про визнання винуватості у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Як вбачається з наданих матеріалів кримінального провадження, дії обвинуваченого ОСОБА_4 обґрунтовано кваліфіковані за ч. 3 ст. 408 КК України, який згідно зі ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Прокурор також розуміє наслідки затвердження даної угоди, визначені ч.2 ст.473 КПК України.

Суд дійшов переконання, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК України та закону, суд, враховує, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам КПК України та закону, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлено підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним, не встановлено очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, а також відсутні фактичні підстави для невизнання винуватості.

Таким чином у судовому засіданні встановлено, що дії, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , мали місце. Дії обвинуваченого ОСОБА_4 містять склад кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.3 ст.408 КК України, і становлять собою дезертирство, тобто самовільне залишення військової частини з метою ухилення від військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану. Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні зазначеного діяння повністю доведена в судовому засіданні і він підлягає покаранню за його вчинення.

При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд у відповідності з вимогами ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно зі ст.12 КК України є тяжким злочином проти встановленого порядку несення військової служби (військовим кримінальним правопорушенням), особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_4 є військовослужбовцем, раніше не судимий, має на утриманні одну малолітню дитину, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Визнання ОСОБА_4 винуватості у вчиненому кримінальному правопорушенні, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення-злочину, наявність на утриманні малолітньої дитини, враховуються судом обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 .

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Із врахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого, суд вважає, що узгоджене сторонами покарання відповідає не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання. Також при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд ураховує, що узгоджені сторонами в угоді про визнання винуватості вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені Кримінальним кодексом України.

Згідно ст.65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_7 і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись ст.ст.368-371, 373-375, 474-475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором Хмельницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 від 04 червня 2024 року.

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.3 ст.408 КК України, та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців на строк один рік.

Строк покарання ОСОБА_4 обчислювати з дня приведення вироку у виконання, зарахувавши відповідно до ч.5 ст.72 КК України в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 03 квітня 2024 року по 04 червня 2024 року включно з розрахунку: день попереднього ув`язнення за день тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців.

Скасувати обраний ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 квітня 2024 року запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, дія якого продовжена ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 16 травня 2024 року, та негайно звільнити ОСОБА_4 з-під варти в залі судового засідання.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, до Хмельницького апеляційного суду через Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку може бути отримана в суді учасниками судового провадження. Обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

Суддя Кам`янець-Подільського

міськрайонного суду ОСОБА_1