Справа № 991/940/24
Провадження № 11-кп/991/84/24
Головуючий суддя в суді першої інстанції ОСОБА_1
У Х В А Л А

17 травня 2024 року місто Київ

Суддя Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду ОСОБА_2 , вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на вирок Вищого антикорупційного суду від 07.03.2024,

В С Т А Н О В И Л А:

07.03.2024 Вищий антикорупційний суд ухвалив вирок, яким затвердив угоду про визнання винуватості від 29.01.2024, укладену між прокурором ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000024. Угода затверджена за участі захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_7 .

Цим вироком суд першої інстанції визнав ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 Кримінального кодексу України (далі - КК України) та на підставі угоди про визнання винуватості від 29.01.2024, а також ч. 1 ст. 70 КК України, призначив йому основне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати посади в органах державної влади на строк 1 (один) рік, без конфіскації майна. Відповідно до ч. 2 ст. 75 КК України суд першої інстанції звільнив обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування покарання у виді 5 років позбавлення волі з випробуванням, визначив йому іспитовий строк тривалістю 3 роки та згідно п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України поклав на нього обов`язки. Також суд першої інстанції вирішив питання щодо заходів забезпечення та інші відомості.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , подав до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду апеляційну скаргу. За змістом вимог просить скасувати вирок і направити матеріали кримінального провадження до суду першої інстанції для проведення судового провадження в загальному порядку.

Частиною 1 статті 398 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) закріплено, що апеляційна скарга, що надійшла до суду апеляційної інстанції, не пізніше наступного дня передається судді-доповідачу. Отримавши апеляційну скаргу на вирок чи ухвалу суду першої інстанції, суддя-доповідач протягом трьох днів перевіряє її на відповідність вимогам ст. 396 цього Кодексу і за відсутності перешкод постановляє ухвалу про відкриття апеляційного провадження.

Водночас, питання про те, чи подана апеляційна скарга на вирок чи ухвалу суду першої інстанції особою, яка має права її подавати, розглядається і вирішується суддею-доповідачем суду апеляційної інстанції до прийняття рішення про відкриття апеляційного провадження (ст. 398 та 399 КПК України).

Так, апеляційна скарга повертається, зокрема, якщо її подала особа, яка не має права подавати апеляційну скаргу (п. 2 ч. 3 ст. 399 КПК України).

Перевіривши подану апеляційну скаргу на предмет її відповідності вимогам закону, зокрема вимогам ч. 2 ст. 396 КПК України, та наявності перешкод для відкриття апеляційного провадження, суддя доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, з огляду на таке.

Як вбачається з оскаржуваного вироку суду першої інстанції його ухвалено на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості, в порядку передбаченому Главою 35 КПК України.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 475 КПК України вирок на підставі угоди може бути оскаржено у порядку, передбаченому цим Кодексом, на підставах, передбачених ст. 394 цього ж Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. 4, 6, 7 ст. 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 4 ст. 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Тобто, вказаною нормою закону визначено не лише виключний перелік осіб, які можуть оскаржити вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості, а й конкретні підстави, з яких такий вирок може бути оскаржений взагалі.

У той же час, суддею встановлено, що особа, в інтересах якої подано апеляційну скаргу, - ОСОБА_4 , не є обвинуваченим, захисником, законним представником чи прокурором у межах кримінального провадження № 0000024.

Отже, ОСОБА_4 , в інтересах якого подано апеляційну скаргу, не є особою, яка в розумінні ч. 4 ст. 394 КПК України, має право на апеляційне оскарження вироку в цьому кримінальному провадженні, яким затверджена угода про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000024.

Поряд із цим, у поданій апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_3 вказує на порушення оскаржуваним вироком прав, свобод та інтересів ОСОБА_4 . Суддя в цій частині зазначає про таке.

Верховний Суд України у своїй постанові від 03.03.2016 (справа № 5-347кс15) зробив правовий висновок, а саме: «конституційний принцип забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду гарантує право звернення до суду зі скаргою в апеляційному чи касаційному порядку, яке має бути реалізовано, за винятком встановленої законом заборони на таке оскарження; і при цьому відсутність «інших осіб» у вичерпному переліку суб`єктів оскарження, передбаченому ст. 394 КПК України, за умови, що судове рішення стосується їх прав, свобод та інтересів, не є перешкодою в доступі до правосуддя та звернення до суду вищої інстанції, що передбачено ч. 2 ст. 24 КПК України».

Також, Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 18.05.2020 у справі № 639/2837/19 дійшла висновку, що суддя-доповідач суду апеляційної інстанції, вирішуючи відповідно до вимог ст. 398 КПК України питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою іншої особи (захисника чи представника іншої особи) на вирок на підставі угоди, має впевнитися, що у тексті вироку зазначено такі дані, які прямо вказують на дану конкретну особу, або визнані встановленими такі обставини, які дозволяють апеляційному суду (судді-доповідачеві) з впевненістю ідентифікувати іншу особу; крім того, вирок має стосуватися прав, свобод та інтересів цієї іншої особи.

Отже, як наголошує об`єднана палата у зазначеній вище постанові, при вирішенні питання, чи є підстави для оскарження рішення суду першої інстанції до суду вищого рівня іншою особою, яка не була учасником судового провадження, ключовим є з`ясувати, чи насправді це рішення стосується інтересів конкретної особи.

Виходячи з формулювання обвинувачення, визнаного судом першої інстанції доведеним, суддя доходить висновку, що воно стосується виключно обвинувачення ОСОБА_6 , який уклав угоду про визнання винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України. При цьому правомірність дій інших осіб суд першої інстанції не досліджував й оцінку їх діям не надавав. Оскаржуваний вирок, яким затверджено угоду про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_6 , не зачіпає права, свободи й інтереси ОСОБА_4 .

Таким чином, з огляду на вищевикладене, ураховуючи наведені вище правові позиції та висновки Верховного Суду, виходячи з вимог, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 399 КПК України, суддя доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає поверненню адвокату ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , оскільки вона подана особою, яка не має права подавати апеляційну скаргу.

Керуючись ст. 392, 394, 399, 418, 419, 532 КПК України, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на вирок Вищого антикорупційного суду від 07.03.2024 повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали про повернення апеляційної скарги невідкладно надіслати особі, яка її подала, разом із апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня отримання її копії.

Суддя ОСОБА_2