Провадження №11-сс/801/514/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участі учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

та його захисника ОСОБА_8

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 17.06.2024 року,

якою продовжено строк тримання під вартою на 60 днів, тобто до 15 серпня 2024 року включно, в межах строку досудового розслідування, відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Салівка, Кременчуцького району Полтавської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого до затримання за адресою: АДРЕСА_2 , розлученого, раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

Старший слідчий СУ Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_9 звернулась до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_10 , про продовження строку тримання під вартою, щодо підозрюваного ОСОБА_7 .

Клопотання мотивовано тим, що СУ Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітан поліції проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000359 від 20.04.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

В межах даного кримінального провадження 21.04.2024 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 22.04.2024 до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до чотирьох місяців.

Водночас, строк тримання під вартою ОСОБА_7 закінчується 19.06.2024, однак завершити досудове розслідування до вказаного терміну не представляється можливим, оскільки для отримання доказів, які можуть бути використані під час судового розгляду необхідно всебічно, повно та неупереджено дослідити обставини вчинення ОСОБА_7 дій, які інкримінуються йому як злочинні.

Вказані слідчі та процесуальні дії не могли бути виконані раніше з об`єктивних причин, пов`язаних із складністю кримінального провадження.

Виконання вказаних дій має значення для об`єктивного судового розгляду та прийняття законного і неупередженого рішення.

Особлива складність полягає у великому обсязі провадження щодо особливо тяжкого злочину, значною кількістю та тривалістю проведення експертиз, без висновків яких неможливо завершити досудове розслідування.

Ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які стали підставою для застосування ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на цей час не зменшилися та не перестали існувати.

Так, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого умисного злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років, а тому, усвідомлюючи можливу відповідальність за вчинення кримінального правопорушення, він може спробувати переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за скоєне.

Окрім того, на цей час проводяться слідчі (розшукові) дії направлені на виявлення та фіксацію доказів, які можуть мати доказове значення під час досудового розслідування та судового розгляду, що також дає підстави вважати, що перебуваючи на волі він може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

У разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, перебуваючи на волі, підозрюваний матиме змогу перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки існує велика імовірність того, що ОСОБА_7 може створити умови та обставини з метою уникнення кримінальної відповідальності. До того ж, у разі переховування підозрюваного стане неможливим подальше досудове розслідування та судове провадження, що також зумовлює застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Що стосується ризику незаконно впливати на свідків, то оцінюючи його слід врахувати, що наявність такого впливу зберігається до дослідження показань свідків безпосередньо судом під час судового розгляду. Відповідно, не можна виключати ймовірності того, що не будучи обмеженим у спілкуванні із свідками, серед яких є його знайомі, підозрюваний може здійснювати на них незаконний вплив, з метою формування певної позиції шляхом викривлення їх показань чи надання останніми неправдивих показань.

На підставі викладеного слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до суду зі вказаним клопотанням та просив його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_6 в судовому засіданні клопотання підтримав, просив продовжити підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів межах строку досудового розслідування.

Підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_8 в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, просили змінити підозрюваному запобіжний захід на домашній арешт.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 17 червня 2024 року - клопотання слідчого задоволено.

Продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 (шістдесят) днів, тобто до 15 серпня 2024 року (включно), в межах строку досудового розслідування.

Визначено, що ухвала про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 діє до 15 серпня 2024 року.

Постановляючи оскаржуване судове рішення, слідчий суддя враховував доведеність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, тяжкість та підвищену суспільну небезпеку інкримінованого злочину, тяжкість можливого покарання, наявність таких ризиків як можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також особу підозрюваного, який на час розгляду клопотання підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 115 КК України), яке відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, відповідальність за яке передбачена у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

Також, судом враховано особливості та заплановану тривалість досудового слідства, пов`язану з необхідністю додаткового часу для проведення слідчих дій та неможливістю у зв`язку з цим проведення всіх необхідних слідчих дій, які в свою чергу свідчать про наявність однієї з підстав надання строку для продовження тримання підозрюваного під вартою.

Суд звернув увагу на те, що на час розгляду клопотання вищевказані ризики, що встановлені ухвалами суду про застосування запобіжного заходу та його продовження не зменшилися. Відомостей, які б вказували про неможливість перебування ОСОБА_7 в місцях затримання, зокрема, за станом здоров`я під час розгляду клопотання надано не було.

Окрім того, слідчим суддею було враховано практику Європейського суду з прав людини, у відповідності до якої рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала.

В апеляційній скарзі поданій в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 захисник ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 17.06.2024 скасувати та постановити нову, якою змінити підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід із тримання під вартою на більш м`який цілодобовий домашній арешт.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що оскаржувана ухвала є невмотивованою та необґрунтованою, слідчим суддею не було враховано наведені захисником доводи, зокрема те, що на утриманні ОСОБА_7 знаходяться малолітні діти, восьмирічний син ОСОБА_11 , 2025 р.н. та дворічний син ОСОБА_12 , 2022 р.н., а також та обставина, що мама цих малолітніх дітей Момот Ганна є інвалідом третьої групи та на сьогодні хворіє. Також підозрюваний має малолітню дитину від першого шлюбу, одинадцятирічну дочку ОСОБА_13 , 2013 р.н. був мобілізований та звільнився зі служби 27.02.2023, під час служби виконував бойові завдання. На думку сторони захисту слідчим суддею не було враховано наведене в судовому засіданні, що ОСОБА_7 перебував в стані необхідної оборони, так як відповідно до зібраних досудовим слідством доказах, загиблий ОСОБА_14 своїми діями становив реальну загрозу для усіх присутніх в громадському місці осіб, в тому числі для жінок і дітей, але й стріляв по одному з присутніх, про що сторона обвинувачення не повідомила судді. Тому встановлені досудовим слідством обставини виключають злочинність діяння за ч.1 ст.115 КК України, в якому підозрюють ОСОБА_7 .

Звернув увагу суду на те, що тримання під вартою ОСОБА_7 суперечить зібраним доказам невинуватості ОСОБА_7 в тому, в чому його необґрунтовано підозрюють, а саме у вбивстві.

Позиції учасників судового провадження.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_8 та сам підозрюваний ОСОБА_7 апеляційну скаргу захисника підтримали в повному обсязі та просили її задовольнити, посилаючись на викладені в ній доводи.

Прокурор ОСОБА_6 заперечив проти задоволення апеляційної скарги захисника, посилаючись на обґрунтованість підозри та продовження ризиків, передбачених КПК України, тому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді суду першої інстанції без змін, так як вважає її законною та обґрунтованою.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши доводи апеляційної скарги та надані до клопотання слідчого матеріали, колегія суддів дійшла до наступного висновку.

Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ст.29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Статтею 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не булла піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження булла застосована належна правова процедура.

Так, з матеріалів судового провадження за №127/19948/24 вбачається, що в старшим слідчим СУ ГУНП у Вінницькій області капітаном поліції ОСОБА_9 провадиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000359 від 20.04.2024 відносно ОСОБА_7 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 22.04.2024 відносно підозрюваного ОСОБА_7 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави, який у подальшому неодноразово продовжувався, востаннє17.06.2024 року.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 17.06.2024 у справі №127/19951/24 у вказаному кримінальному провадженні продовжено строк досудового розслідування до 21.08.2024.

За частиною першою та п.9 ч.2 ст.131 КПК України з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення кримінального провадження, до яких, зокрема, належать запобіжні заходи.

Статтею 199 КПК регламентовано порядок продовження строку тримання під вартою, яка покладає на слідчого, прокурора наступні обов`язки:

- скласти клопотання про продовження строку тримання під вартою відповідно до вимог, зазначених у ст. 184 КПК. Крім того, викласти в ньому обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою та обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. При цьому подання клопотання про продовження строків тримання під вартою є правом слідчого, прокурора, а не їх обов`язком ( ч.3 ст. 199 КПК);

- подати клопотання про продовження строку тримання під вартою до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду (ч. 2 ст. 199);

- подати клопотання про продовження строку тримання під вартою до суду не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою (ч. 1 ст. 199).

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу (ч. 4 ст. 199 КПК).

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у ч. 3 ст. 199 КПК, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою (ч. 5 ст. 199 КПК).

Вирішуючи питання щодо продовження строків тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховування від органів слідства та суду, знищення чи спотворення речей чи документів, незаконного впливу на інших осіб, перешкоджання кримінальному провадженню, вчиненню інших правопорушень. Підставою ж застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити вищезазначені дії.

Вирішуючи питання щодо продовження строків тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя ретельно перевірив доводи слідчої про доцільність продовження тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 та доводи захисту щодо застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, належно з`ясував обставини, які мають значення для вирішення цього питання.

Колегія суддів звертає увагу, що на даному етапі провадження суд не вправі вирішувати питання щодо правильності кваліфікації дій обвинуваченого та оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу. А тому, з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані, у слідчого судді суду першої інстанції були всі підстави для висновку, що представлені докази об`єктивно зв`язують підозрюваного ОСОБА_7 з певним злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року.

Статтями 19, 68 Конституції України визначено, що громадяни зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Своїми діями ОСОБА_7 показав свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки, у стані алкогольного сп`яніння вчиняючи кримінальне правопорушення, проявив самовпевненість у безкарності за свій вчинок.

Колегія суддів не може погодитися з доводами захисника про відсутність продовження існування ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню, або ж створять загрозу суспільству.

При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний, обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного ОСОБА_7 переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, знищити, сховати, спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, суд бере до уваги те, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинене кримінальне правопорушення, може вдатися до відповідних дій.

Крім того, колегія суддів також не може погодитися з доводами апеляційної скарги захисника щодо заміни підозрюваному запобіжного заходу із тримання під вартою на більш м`який, цілодобовий домашній арешт, оскільки при розгляді питання щодо обрання чи продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою слід враховувати також і тяжкість звинувачення у сукупності з іншими обставинами кримінального провадження.

Встановлено, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, а тому з урахуванням тяжкості кримінального покарання, яке загрожує підозрюваному в разі визнання його винним, рішення слідчого суді щодо продовження строку запобіжного заходу є законним та обґрунтованим, не суперечить вимогам ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Окрім того, рішення суду про продовження строку тримання під вартою цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного (обвинуваченого), а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Подальше продовження тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 не порушує його права на свободу та особисту недоторканність, гарантованого статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також права, передбачені Конституцією України.

Вказаний запобіжний захід є пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого існують у кримінальному провадженні, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування. Матеріали провадження не містять переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування підозрюваного під вартою. Окрім того, такі дані в судове засідання апеляційного суду надані не були.

При цьому наявність в ОСОБА_7 соціально-стримуючих зв`язків, зокрема дружини, яка має третю групу інвалідності, трьох малолітніх дітей, батьків, постійного місця проживання на території Вінницької області, участь в бойових діях по захисту Вітчизни, про що зазначив захисник у своїй апеляційній скарзі, на даному етапі не є безумовними підставами для застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки вказані обставини не мають такого ступеню довіри, які можуть бути враховані судом, як такі, що мають запобіжний вплив на поведінку підозрюваного, та не є такими, що спростовують встановлені судом ризики.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що вказаний запобіжний захід не має карального характеру, а його метою є саме забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, для того щоб орган досудового розслідування зміг виконати завдання передбачені ст.2 КПК України.

У пункті 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Також колегія суддів зважає і на те, що на даний час в Україні введено воєнний стан, що також є відповідним ризиком, який з врахуванням даних про особу ОСОБА_7 , характером кримінального правопорушення в якому він підозрюється, додатково свідчить про правильність висновків слідчого суді суду першої інстанції, оскільки в зазначених умовах здійснення контролю за останнім, правоохоронними органами, в разі застосування до нього інших більш м`яких запобіжних заходів, зокрема у вигляді цілодобового домашнього арешту є ускладненим.

Щодо доводів апеляційної скарги захисника про те, що оголошена підозра ОСОБА_7 в умисному вбивстві є необґрунтованою, колегія суддів звертає увагу, що згідно п.10 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, а саме - повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

У разі отримання слідчим або прокурором під час проведення досудового розслідування нових доказів, які свідчили про необхідність зміни підозри, останні можуть скористатись вимогами ст. 279 КПК України та пред`явити нову підозру або її змінити.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя розглядаючи клопотання щодо продовження відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, всебічно з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування виняткового запобіжного заходу, вірно оцінив у сукупності наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання його винуватим, а також існування викладених вище ризиків, передбачених ст.177 КПК України, з урахуванням даних про особу підозрюваного, необхідність проведення слідчих (розшукових) заходів спрямованих на виявлення та фіксацію доказів, що можуть мати доказове значення під час досудового розслідування та судового розгляду, встановив наявність підстав для застосування найбільш суворого запобіжного заходу, навівши в ухвалі мотиви необхідності задоволення клопотання слідчого, що на переконання колегії суддів апеляційного суду в повній мірі відповідає вимогам закону. Інші доводи апеляційної скарги захисника викладених в ній висновків суду не спростовують.

Порушень правових позицій Європейського суду з прав людини чи істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для її скасування, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст.ст.336, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 17.06.2024 року, якою продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 за ч.1 ст.115 КК України на 60 днів, тобто до 15 серпня 2024 року включно, в межах строку досудового розслідування - залишити без змін.

Ухвала законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4