Справа № 203/2540/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2024 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю скаржника - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову в задоволенні клопотання, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Кіровського районного суду м.Дніпропетровська надійшла вищезазначена скарга ОСОБА_3 , в якій останній посилався на те, що звернувся до слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, з клопотанням від 26.04.2024 року про проведення слідчих дій у кримінальному провадженні №0000419. Постановою слідчого від 11.05.2024 року в задоволенні клопотання було відмовлено. Посилаючись на те, що вказана постанова є безпідставною та немотивованою, скаржник просив скасувати постанову слідчого від 11.05.2024 року, зобов`язавши його повторно розглянути клопотання від 26.04.2024 року.

В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав подану скаргу та посилаючись на викладені в ній підстави, просив задовольнити останню.

Слідчий в судове засідання не з`явився, що відповідно до ч.3 ст.306 КПК України не перешкоджає розгляду скарги.

Заслухавши скаржника та дослідивши матеріали за скаргою, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Пунктом 7 ч.1 ст.303 КПК України встановлено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Згідно ст.220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Відповідно до ч.ч.3,5 ст.110 КПК України рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне.

Постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Під час розгляду скарги встановлено, що в провадженні Третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Дніпрі), ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, перебуває кримінальне провадження №0000419, відомості за яким внесено до ЄРДР 24.09.2021 року з правовою кваліфікацією за ч.1 ст.366, ч.2 ст.372 КК України.

В рамках вказаного кримінального провадження потерпілий ОСОБА_3 звернувся до слідчого із клопотанням від 26.04.2024 року про проведення слідчий дій у кримінальному провадженні, а саме: проведення допиту перелічених в ньому осіб.

Постановою слідчого від 11.05.2024 року в задоволенні клопотання було відмовлено.

Вказана постанова мотивована тим, що факти та обставини, на які посилається ОСОБА_3 , стосуються подій 2001 року, відтак на даний час пройшло вже більше 23 років, що унеможливлює встановлення обставин на які посилається заявник. Відмовляючи в задоволенні клопотання в частині допиту суддів, слідчий посилався на гарантії незалежності суддів, встановлені законодавством та заборони втручання у здійснення правосуддя, звільнення суддів від обов`язку давати пояснень щодо суті справ, які перебувають в їх провадженні.

З огляду на обставини кримінального провадження, закріплені в Конституції України та Законі України «Про судоустрій і статус суддів» гарантії незалежності суддів, слідчий суддя вважає обгрунтованою постанову слідчого в частині відмови в задоволенні клопотання ОСОБА_3 щодо допиту зазначених в ньому суддів, в провадженні яких перебували відповідні справи.

Згідно ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно ч.1 ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Відповідно до ч.1 ст.93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Частиною 2 ст.9 КПК України встановлено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

З матеріалів вбачається, що кримінальне провадження №0000419 розпочато за викладеними ОСОБА_3 фактами неправомірних дій та рішень службових осіб податкових органів, з посиланням на конкретних осіб, а саме: колишніх податкових інспекторів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , слідчого ОСОБА_6 .

З урахуванням наведеного, викладені в оскаржуваній постанові підстави в задоволенні клопотання в частині допиту зазначених службових осіб, з тих підстав, що з моменту подій минуло більше 23 років, що унеможливлює встановлення обставин, на які посилається ОСОБА_3 , є необгрунтованими та передчасними, оскільки останні є особами, яким відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження, а обсяг цих обставин, які ним відомі та вони пам`ятають з урахуванням часу, що минув, можливо встановити безпосередньо в ході їх допиту.

Також слідчий в оскаржуваній постанові належним чином не мотивував підстави відмови в задоволенні клопотання в частині проведення допиту свідків за участі адвоката, з огляду на таке право, передбачене, зокрема, ч.6 ст.223 КПК України, а також в частині проведення виїмки в Господарському суді Дніпропетровської області матеріалів господарської справи, в якій згідно доводів клопотання та обставин кримінального правопорушення містяться документи, що можуть мати значення для кримінального провадження.

В зв`язку з цим, скаргу слід задовольнити частково, скасувавши постанову слідчого від 11.05.2024 року про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 26.04.2024 року про проведення слідчих дій у кримінальному провадженні №0000419 в частині відмови в задоволенні клопотання про проведення слідчих дій, зазначених в п.п.1-5,10,11 прохальної частини клопотання, зобов`язавши слідчого повторно розглянути в порядку ст.220 КПК України вказане клопотання про проведення слідчих дій, зазначених в п.п.1-5,10,11 прохальної частини клопотання, з повідомленням заявника про прийняте рішення на його електронну адресу зазначену в клопотанні.

В іншій частині в задоволенні скарги відмовити.

Керуючись, ст.ст.3,26,55,110,220,303-307 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову в задоволенні клопотання, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Скасувати постанову слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, від 11 травня 2024 року про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 26 квітня 2024 року про проведення слідчих дій у кримінальному провадженні №0000419 в частині відмови в задоволенні клопотання про проведення слідчих дій, зазначених в п.п.1-5,10,11 прохальної частини клопотання.

Зобов`язати уповноваженого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, повторно розглянути в порядку ст.220 КПК України клопотання ОСОБА_3 від 26 квітня 2024 року про проведення слідчих дій, зазначених в п.п.1-5,10,11 прохальної частини клопотання, з повідомленням заявника про прийняте рішення на його електронну адресу зазначену в клопотанні.

В іншій частині в задоволенні скарги відмовити.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1