Справа № 756/1211/24
Номер провадження № 1-кс/756/327/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2024 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого, поданого в рамках кримінального провадження, внесеного 02.01.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000007, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з середньо- спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України,

УСТАНОВИВ:

26.01.2024 до Оболонського районного суду міста Києва надійшло клопотання начальника відділення СВ Оболонського управління поліції ГУНП у місті Києві ОСОБА_6 , поданого в рамках кримінального провадження, внесеного 02.01.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000007, про застосування запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. Дане клопотання погоджено прокурором Оболонської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 ..

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що 01.01.2024, близько 03 год. 33 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи на території ринку за адресою: АДРЕСА_2 , а саме біля кіоску із надписом «Ремонт», маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, поєднаного із проникненням до приміщення, а саме до кіоску із надписом «Ремонт», який орендує ОСОБА_7 , за допомогою невстановленого в ході досудового розслідування предмету, пошкодив навісний замок до ролету, після чого, розбив вікно та проник до приміщення кіоску, де таємно заволодів мобільним телефоном марки «Samsung A22», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , чорного кольору, вартістю 4000 грн., із сім картою мобільного оператора «Лайфселл» із номером телефону НОМЕР_3 , яка матеріальної цінності не становить, ноутбук марки «Lenovo», чорного кольору Type 4384-2RG S/N: R8-4NVTT 10/11 Produkt ID: НОМЕР_4 , вартістю 5 500 грн., ноутбук марки «Dell Precision W4800», чорного кольору, SERVICE TAG F2DWVZ1, чорного кольору та зарядний пристрій до нього, загальною вартістю 12 300 грн., навушники «HAVIT» NTW935 з шнуром USB-С чорного кольору, в коробці білого кольору, вартістю 200 грн., 3 (три) стартові пакети мобільного оператора «Водафон»: НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , вартістю 200 грн. за 1 (один) стартовий пакет, загальною вартістю 600 грн. за 3 (три) стартові пакети, 3 (три) стартові пакети мобільного оператора «Київстар»: НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , вартістю 200 грн. за 1 (один) стартовий пакет, загальною вартістю 600 грн. за 3 (три) стартові пакети, мобільний телефон марки «OPPO» та мобільний телефон марки «Redmi 9C», які матеріальної цінності не становлять, загальною вартістю речей 23 200 грн., які належать ОСОБА_7 .

У подальшому, ОСОБА_4 , заховав вказані речі до свого рюкзака, з яким був в той день, після чого, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд.

Внаслідок вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спричинив ОСОБА_7 , майнову шкоду на загальну суму 23 200 грн.

У зв`язку з чим у клопотанні слідчий просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 днів.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала клопотання та доводи, що його обґрунтовують.

Крім того, на виконання вимог ст. 194 КПК України, в обґрунтування застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, підозрюваному ОСОБА_4 прокурор посилається на наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Зокрема, на думку прокурора, про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду є те, що він, усвідомлюючи міру покарання за кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, може навмисно переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

На думку прокурора, ризиком того, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілого та свідків є те, що підозрюваному відомо місця проживання вказаних осіб, так як копії протоколів допиту із зазначенням анкетних даних таких осіб, він отримав з даним клопотанням. Підозрюваий шляхом вмовляння, погрози або підкупу може схиляти потерпілого, свідків до дачі неправдивих показань, відмови від участі у кримінальному провадженні, що вкрай негативно вплине на хід досудового розслідування та подальший судовий розгляд..

Ризиком того, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення є те, що підозрюваний не має офіційного джерела доходу, належних засобів для існування, не зайнятий суспільно-корисною працею.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_4 раніше судимий за умисний, корисний злочини, судимість якого не знята та не погашена, в установленому закону порядку, а саме, 23.10.2023 Оболонським районним судом м. Києва за ч.2 ст.15 ч. 4 ст. 185 КК України. На підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 (один) рік. Незважаючи на вищевикладене ОСОБА_4 продовжив злочинну діяльність, що свідчить про його схильність до вчинення кримінальних правопорушень.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення поданого клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні не заперечував у задоволенні клопотання слідчого.

Вислухавши клопотання прокурора, думку підозрюваного, захисника, суд дійшов наступних висновків.

У судовому засіданні встановлено, що в провадженні Оболонського УП ГУНП в місті Києві перебуває кримінальне провадження, внесене 02.1.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000007, за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 cт. 185 КК України.

18.01.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 cт. 185 КК України, у рамках зазначеного кримінального провадження.

В якості підтвердження обґрунтованості підозри ОСОБА_4 органом досудового розслідування доводиться наступними доказами, наданими до матеріалів клопотання:

1) рапортом про вчинене кримінальне правопорушення від 01.01.2024;

2) протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 01.01.2024;

3) протоколом огляду місця події від 01.01.2024;

4) протоколом огляду місця події від 01.01.2024;

5) протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 02.01.2024;

6) протоколом огляду речей від 02.01.2024;

7) протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 04.01.2024;

8) протоколом пред`явлення особи для впізнання за участі свідка ОСОБА_8 від 04.01.2024;

9) протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 04.01.2024;

10) протоколом пред`явлення особи для впізнання за участі свідка ОСОБА_9 від 04.01.2024;

11) протоколом огляду предмета від 04.01.2024;

12) протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 18.01.2024.

Отже, дослідивши у судовому засіданні надані органом досудового розслідування докази, суд дійшов висновку про те, що вони є такими, що обґрунтовують підозру ОСОБА_4 в інкримінованому злочині, тобто можливості того, що ОСОБА_4 міг вчинити кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 cт. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, поєднаного із проникненням до приміщення.

Відповідно до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Як видно з пояснень прокурора в судовому засіданні, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які обґрунтовують наявність підстав для застосування запобіжного заходу ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту, а саме можливість ОСОБА_10 переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого є те, що підозрюваному відомо місце їх проживання, учинити інше кримінальне правопорушення.

Досліджуючи матеріали клопотання, надані докази, пояснення прокурора, обставини, які суд уважає доведеними в якості обґрунтованості підозри, беручи до уваги пояснення підозрюваного, захисника, а також особистість ОСОБА_4 , суд погоджується з тим, що на даний час наявним є ризик того, що ОСОБА_4 може учинити інше кримінальне правопорушення, тобто існує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Однак, суд не погоджується з існуванням ризиків передбачених пунктами 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, з наступних підстав.

Так, в обґрунтування ризику можливості переховування від органу досудового розслідування, прокурор фактично посилається лише на тяжкість покарання. Між тим, указану обставину суд не може оцінювати в якості ризику, бо ця обставина повинна бути оцінена судом лише відповідно до ст. 178 КПК України, тобто як додаткові відомості, які посилюють існування певних ризиків.

Більше того, тяжкість покарання сама по собі не може бути ризиком, оскільки в розумінні рішень ЕСПЛ у справах «Becciev v. Moldova», «Свершов проти України», «Єлоєв проти України», «Тимошенко проти України», «Луценко проти України») неодноразово наголошувалось, що тяжкість злочину, в якому обґрунтовано підозрюється особа, має суттєве значення, однак не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою. Крім того, суд вважає доречним взяти до уваги пункт 21 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Подвезько проти України» (Заява № 74297/11), де суд також встановлював, що пункт 3 статті 5 Конвенції вимагає надання переконливого обґрунтування органами влади будь-якого періоду тримання під вартою, незалежно від того, наскільки коротким він є. Аргументи «за» і «проти» звільнення (з-під варти), включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному провадженню у справі, не повинні оцінюватись абстрактно (in abstracto), але мають підтверджуватися фактичними даними. Ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або довести, що така можливість є настільки незначною, що може не виправдати досудове тримання під вартою (див. рішення від 4 жовтня 2005 року у справі «Бекчієв проти Молдови» (Becciev v. Moldova), заява № 9190/03, пункти 56 і 59, з подальшими посиланнями).

Наведена позиція Європейського суду з прав людини свідчить про те, що взагалі будь-які ризики не повинні оцінюватись абстрактно (in abstracto), та мають підтверджуватися фактичними даними. Отже, сама по собі тяжкість покарання ще не свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

На підтвердження існування ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України прокурором взагалі не наведено об`єктивних даних.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зав`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Так, у судовому засіданні було встановлено, що наразі існує обгрунтована підозра щодо вчинення підозрюваним інкримінованого правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких. Підозрюваний ОСОБА_4 має не офіційного місця роботи та джерела доходів, але має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Наведені, на думку суду, обставини свідчать у судовому засіданні прокурор довів обставини, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого злочину, як і обставини, передбаченої п. 2 ч.1 ст.194 КПК України, тобто існування ризику.

Установлені у судовому засіданні обставини свідчать про те, що для досягнення дієвості завдань кримінального провадження, а також відповідності особистості підозрюваного та іншим наведеним обставинам, такий запобіжний захід як домашній арешт строком на 60 днів буде достатнім. При цьому домашній арешт полягає в забороні ОСОБА_4 залишати житло за адресою АДРЕСА_1 , протягом часу з 22:00 год. до 06:00 год. кожного дня, із зобов`язанням з`являтися за першої вимогою до слідчого, прокурора чи суду, у залежності від стадії кримінального провадження.

Також слід покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, - не відлучатися за межі Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду в залежності від стадії кримінального провадження;- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; - утримуватись від спілкування з потерпілими та свідками у межах вказаного кримінального провадження..

На думку суду, саме наведений запобіжний захід усуне встановлені судом ризики, є достатнім та дієвим, так як наведені особистісні та характеризуючи відомості ОСОБА_4 значно знижують, у поєднанні з запобіжним заходом у вигляді домашнього арешту і покладеними обов`язками, вірогідність вчинення ОСОБА_4 дій, передбачених пунктом 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, запобіжником яких є визначений судом запобіжний захід.

Ураховуючи наведене, клопотання слідчого, подане в рамках кримінального провадження, внесеного 02.01.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000007, про застосування запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 слід задовольнити частково.

При цьому, судом також перевірено, що підозрюваному ОСОБА_4 було відповідно до вимог ст. 276-278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, що свідчить про відсутність порушень прав підозрюваного.

Керуючись ст. 7, 110, 131, 132, 176-178, 181, 186, 193-197, 369-372, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого, подане в рамках кримінального провадження, внесеного 02.01.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000007, про застосування запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 50 (п`ятдесят) днів, який полягає у забороні залишати житло за адресою АДРЕСА_1 , протягом часу з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 год. наступного дня, за виключенням отримання екстреної медичної допомоги, а також за виключенням періоду часу прямування та перебування в укритті на період оголошення повітряної тривоги у м. Київ.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні зобов`язання:

- не відлучатися за межі Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду в залежності від стадії кримінального провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватись від спілкування з потерпілими та свідками у межах вказаного кримінального провадження.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що у випадку необхідності залишити житло в інший час, він має отримати відповідний дозвіл слідчого, прокурора або суду. В іншому випадку це буде вважатися порушенням умов дотримання запобіжного заходу та може бути підставою для ініціювання питання слідчим чи прокурором щодо його зміні на іншій, більш суворий.

Ухвала діє до 18 березня 2024 року в межах строку досудового розслідування та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового

Слідчий суддя ОСОБА_1