Справа № 953/7075/23
н/п 1-кс/953/3702/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" травня 2024 р. м. Харків

Слідчий суддя Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000678 від 14.06.2023,

у с т а н о в и в:

1. Процедура.

1.1.До Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання, яким прокурор з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні № 0000678 від 14.06.2023 просить накласти арешт.

2. Зміст поданого клопотання та його обґрунтування.

2.1.Вимоги клопотання прокурор обґрунтовує тим, що 13.06.2023 до СУ ГУНП в Харківській області надійшов рапорт співробітників УКР ГУНП в Харківській області, про те, що на території м. Харкова та Харківської області, громадянин України на ім`я ОСОБА_4 , за допомогою мобільних телефонів, сім-карток різних операторів рухомого мобільного зв`язку, а також карток різних банківських установ, шахрайським шляхом під привидом працівників кіберполіції та працівників служби безпеки банківських установ України здійснює протиправні діяння, направлені на заволодіння грошовими коштами громадян України. До своєї шахрайської діяльності, останній залучив свою знайому на ім`я ОСОБА_5 , та інших невстановлених осіб, на банківські картки яких в подальшому потерпілі особи перераховують грошові кошти.

Так, під час проведення слідчих (розшукових), негласних слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій встановлено, що на території Харківської області діє група осіб, яка за допомогою мережі Інтернет із використанням електронно-обчислювальної техніки, представляючись, в залежності від обставин, або працівником кіберполіції, або працівником служби безпеки банку, повідомляють клієнту завідомо неправдиву інформацією про нібито незаконне зняття шахраями грошових коштів з його банківської картки, попереджаючи при цьому, що зараз грошові кошти клієнта знаходяться у стадії переказу, які він може втратити, уразі невиконання їх вказівок. Після цього, відповідно до розробленого злочинного плану, потенційному потерпілому, нібито для збереження його власних грошових коштів, пропонується негайно через термінал мобільного телефону, або термінал банківської установи перевести всю суму наявних у нього на банківській картці грошових коштів на баланс власного номеру мобільного телефону, тобто поповнити його рахунок, або на заздалегідь підготовлені шахраями банківські картки.

Після того, як потерпілий здійснює фінансову операцію щодо переводу власних грошових коштів, вказана група осіб за допомогою платіжного фінансового сервісу, шляхом здійснення транзакцій на заздалегідь підготовлені ними банківські картки, здійснюють переказ грошових коштів потерпілого, для подальшого їх зняття в банкоматах або здійснення транзакцій на підконтрольні їм банківські картки з метою зняття готівки.

В подальшому встановлено, що до складу вищевказаної групи входить:

- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Петрівка, Станично-Луганського району, Луганської області, громадянин України, українець, із середньою освітою, офіційно не працевлаштований, раніше засуджений за ч. 2, 3 ст. 185 КК України, фактично мешкає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 .

- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка с. Бригадирівка, Харківської області, громадянка України, українка, із середньою освітою, офіційно не працевлаштована, не судима, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

- ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець Вінницької області, громадянин України, українець, офіційно не працевлаштований, раніше засуджений за ч. 3 ст. 185, ч.3 ст.186, притягнутий до кримінальної відповідальності за ч.4 ст. 190, КК України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , фактично мешкає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_3 .

Крім того, ОСОБА_8 , підшукав ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який використовуючи свої дружні зв`язки підшукав ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який добровільно погодився надати свою банківську карту, на яку здійснювався вивід грошових коштів здобутих шахрайським шляхом.

у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що виявлені та вилучені в ході обшуку вищезазначені предмети, речі, документи можуть містити інформацію яка матиме значення для досудового розслідування.

14.05.2024 вилучені під час обшуку, перераховані вище предметі, речі, документи відповідно до постанови слідчого визнано речовими доказами у провадженні.

Є достатні підстави вважати, що предмети вилучені під час проведення обшуків, відповідають вимогам ст. ст. 98, 170 Кримінального процесуального кодексу України з наведених вище підстав та відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України тяжкість вчиненого зазначеного кримінального правопорушення може бути підставою для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження. Шляхом застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження може бути виконане завдання, для виконання якого прокурор клопотання просив задовольнити.

3. Узагальнені позиції сторін кримінального провадження.

Прокурор у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, надав суду заяву з проханням розглядати клопотання за його відсутністю.

За змістом кримінального процесуального закону загальні засади кримінального провадження спрямовані на забезпечення законності кримінальної процесуальної діяльності та дотримання прав і законних інтересів осіб, що беруть участь у такому провадженні, та не суперечать вимозі імперативності.

Отже, слідчий суддя, приймаючі рішення про розгляд справи за відсутності заявника, приймає до уваги положення частини 6 статті 9 КПК України, згідно з якою, у разі якщо норми положення КПК України не регулюють, або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України.

Згідно з п. 14 ч. 1 ст. 7 КПК України до таких засад, зокрема, відносяться доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, а доступ до правосуддя іншим шляхом, окрім ухвалення відповідних судових рішень неможливий.

Таким чином, з метою недопущення обмеження доступу до правосуддя, на думку слідчого судді, клопотання можливо розглянути по суті і у відсутності сторони кримінального провадження, яка подала клопотання.

Власник майна в судове засідання, будучи повідомленим про день та час слухання справи, не з`явився.

4. Нормативне регулювання арешту майна, як заходу забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Загальні вимоги щодо порядку застосування будь-яких заходів забезпечення визначені статтями 131 та 132 КПК України.

Так, згідно з ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора, а також, що може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, є доказом кримінального правопорушення. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 цієї статті визначено, що арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення: (1) збереження речових доказів .

У випадку, передбаченомупунктом 1частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним устатті 98цього Кодексу, згідно якої, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його слідиабо містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені вчастині першійцієї статті.

Арешт на комп`ютерні системи чи їх частини накладається лише у випадках, якщо вони, зокрема, зберегли на собі сліди кримінального правопорушення (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Згідно із ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюти готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 11 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 173 цього Кодексу слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, зокрема, повинен враховувати: (1) правову підставу для арешту майна; (2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); (5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; (6) наслідки арешту майна для третіх осіб.

5. Мотиви та оцінка слідчого судді.

5.1. Правова підстава для арешту майна.

З клопотання та долучених до нього матеріалів вбачається, що у провадженні СУ ГУНП в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування кримінального провадження за фактом заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно, у великих розмірах, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України відомості за даним фактом внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000678 від 14.06.2023 за ознаками кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч.3 ст. 190, ч. 5 ст. 190 КК України.

14.05.2024 в період часу з 06 години 00 хвилини по 08 годину 47 хвилин за місцем мешкання підозрюваних ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 а саме за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі ухвали Київського районного суду м. Харкова проведено обшук під час якого виявлено та вилучено певне майно.

Крім того, 14.05.2024 в період часу з 06 години 00 хвилини по 08 годину 42 хвилин за місцем мешкання ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі ухвали Київського районного суду м. Харкова проведено обшук під час якого виявлено та вилучено певне майно.

14.05.2024 вилучені під час обшуку, перераховані вище предметі, речі, документи відповідно до постанови слідчого визнано речовими доказами у провадженні.

Слід зазначити, що кримінальне процесуальне законодавство України не містить визначення поняття «обґрунтована підозра», а тому, керуючись приписами ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя при встановленні змісту вказаного поняття враховує практику Європейського суду з прав людини.

Так, з усталеної практики ЄСПЛ вбачається, що існування обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які змогли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому, факти, які дають підставу для підозри, не мають бути такого ж рівня, як і ті, що обґрунтовують засудження особи, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення ЄСПЛ у справах «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», «Лабіта проти Італії», «Мюррей проти Сполученого Королівства», «Ільгар Маммадов проти Азейбарджану», «Нечипорук і Йонкало проти України»).

Отже, обґрунтована підозра не передбачає наявності переконання «поза розумним сумнівом» щодо вчинення особою кримінального правопорушення. Однак, вона повинна ґрунтуватись на об`єктивних фактах, встановлених на підставі наданих стороною обвинувачення доказів. При цьому, важливо, що остаточна оцінка та кваліфікація конкретних діянь здійснюється судом під час розгляду справи по суті.

Слідчий суддя також враховує, що на цьому етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості, тобто слідчий суддя не вправі встановлювати наявність складу злочину, винуватість осіб чи ступінь їх вини.

5.2. Розумність та співрозмірність.

Критерії розумності та співрозмірності обмеження права власності є оціночними поняттями та визначаються на розсуд слідчого судді. Відповідно до статті 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися, зокрема, на умовах, передбачених законом. При цьому, обмеження права власності має переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є пропорційними меті (Рішення ЄСПЛ від 05.01.2000 у справі «Беєлер проти Італії», заява № 33202/96, параграф 107). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи (Рішення ЄСПЛ у справі Джеймс та інші проти Сполученого Королівства від 21.02.1986, заява № 8793/79, параграф 50).

Слідчим суддею не встановлено негативних наслідків та обмежень застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, який в цьому випадку є найбільш дієвим та виправдовує ступінь втручання у право власності.

У той же час, не застосування обмежень на розпорядження та користування цим майном може призвести до вжиття власником майна заходів до перетворення чи знищення відомостей, які у них містяться.

Разом із цим, слідчий суддя звертає увагу, що накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав, а носить тимчасовий характер застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження, тому відповідні обмеження є розумними і співмірними з огляду на завдання кримінального провадження.

6. Висновки.

З урахуванням встановлених вище обставин, слідчий суддя вважає доведеним, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, оскільки сприятимуть досягненню мети щодо всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування та забезпечення збереження речових доказів, таке втручання у право на власності є пропорційним, оскільки, завдяки цьому заходу забезпечення кримінального провадження може бути виконане завдання, для виконання якого прокурор звернувся із клопотанням.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170-173 КПК України,-

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000678 від 14.06.2023, - задовольнити.

З метою запобігти можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, забезпечити збереження речових доказів, призначенню та проведенню відповідних судових експертиз та проведення інших необхідних слідчих (розшукових) дій накласти арешт на зазначене в клопотанні майно, вилучене

під час обшуку 14.05.2024 в період часу з 06 години 00 хвилини по 08 годину 47 хвилин за місцем мешкання підозрюваних ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 а саме за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

1) мобільний телефон Xiaomi Redmi 9 imei НОМЕР_1 imei 2

НОМЕР_2 ) мобільний телефон Iphone 12 pro imei НОМЕР_3 imei 2

НОМЕР_4 ) мобільний телефон Tecno Spark 10c, imei НОМЕР_5 imei

НОМЕР_6 ) мобільний телефон Xiaomi Redmi 9c NFC imei НОМЕР_7 imei

НОМЕР_8 ) мобільний телефон А34 Samsung imei НОМЕР_9 imei

НОМЕР_10 ) мобільний телефон Samsung Galaxy note 20 ultra imei -437 imei НОМЕР_11 із сім картою Vodafone НОМЕР_12

7) банківська картка АТ «Ощадбанк» НОМЕР_13 на імя ALONA PYVOVAROVA.

Об`єкти №1-6 належать ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 (захисник ОСОБА_12 к.т. НОМЕР_14 ) , Об`єкти №7 належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 (захисник ОСОБА_13 к.т. НОМЕР_15 ).

шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вищезазначеним майном.

З метою запобігти можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, забезпечити збереження речових доказів, призначенню та проведенню відповідних судових експертиз та проведення інших необхідних слідчих (розшукових) дій накласти арешт на зазначене в клопотанні майно, вилучене

під час обшуку 14.05.2024 в період часу з 06 години 00 хвилини по 08 годину 42 хвилин за місцем мешкання ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

1) Мобільний телефон REDMI 12C imei 1: НОМЕР_16 , imei 2: НОМЕР_17 з мобільним оператором НОМЕР_18 ;

2) мобільний телефон Galaxy A32 5G imei 1: НОМЕР_19 imei 2: НОМЕР_20 з мобільним оператором НОМЕР_21 ;

3) мобільний телефон Redmi 9A imei 1: НОМЕР_22 imei: НОМЕР_23 з мобільним оператором НОМЕР_24 ;

4) мобільний телефон Nokia 2.4 imei 1: НОМЕР_25 imei:

НОМЕР_26 ) аркуш паперу з чорновими записами у вигляді номеру

НОМЕР_27 ) аркуш паперу з чорновими записами у вигляді номеру

НОМЕР_28 ) банківська картка НОМЕР_29 ;

8) сім слот з номером НОМЕР_21 ;

9) сім картка Vodafone

НОМЕР_30 ) сім картка Київстар

НОМЕР_31 ) картонна коробка з пошкодженою сім картою НОМЕР_32

12 картонна коробка без сім картки НОМЕР_33

13) картонна коробка без сім картки НОМЕР_34

14) картонна коробка без сім картки НОМЕР_35

15) картонна коробка без сім картки НОМЕР_36

16) картонна коробка без сім картки НОМЕР_21

17) картонна коробка без сім картки

НОМЕР_37 ) сім-слот з номером

НОМЕР_38 ) сім-слот Київстар

НОМЕР_39 ) чек від 04.10.2023 №

Об`єкти №1,3,4 належать ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , мобільний телефон НОМЕР_18 , все інше належить ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 мобільний телефон НОМЕР_40

шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вищезазначеним майном;

3. Майно, на яке накладено арешт, зберігати згідно з «Порядком зберігання та передачі речових доказів стороною обвинувачення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1104 від 19.11.2012 - зберігати в камері зберігання речових доказів СУ ГУНП в Харківські області.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час її постановлення, у той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник майна або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя - ОСОБА_1