У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого в ОВС 1-го відділення слідчого відділу Управління СБ України в Закарпатській області капітана юстиції ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у рамках кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000054 від 25.03.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 201 КК України,

встановив:

Зі змісту розглядуваного клопотання з`ясовано, що у даному кримінальному провадженні досліджуються обставини контрабандного переміщення через державний кордон України (з приховуванням від митного контролю) предметів, що мають культурну цінність.

Згідно з матеріалами кримінального провадження о 15 годині 50 хвилин 17 червня 2024 року, на митному посту « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 , під час здійснення митного контролю міжнародного поштового відправлення бандеролі (паперова коробка формату XS1), яка пересилалась з України ( АДРЕСА_2 ) в Угорську республіку на адресу: Igric u. 12, Debrecen, 4009, Hungary, Угорщина) виявлено приховану від митного контролю поштову марку.

Оглядом місця події від 17.06.2024, проведеним в зоні митного контролю митного посту «УКРПОШТА» за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено, що дана поштова марка була прихована у два білі листи паперу формату А-4, які, своєю чергою, були загорнуті у картон, обмотаний скотчем, а до супровідного документу, який надійшов наклеєний з посилкою, були внесені неправдиві дані, а саме вказано, що у даному поштовому відправлені пересилається іграшка.

Отримувачем поштового відправлення № «LL060677712UA», згідно із інформаційною довідкою, прикріпленою до нього, є Shandor Lendel Lendel, НОМЕР_1 , Igric u. 12, Debrecen, 4009, HUNGARY Угорщина, відправником цього поштового відправлення зазначено ОСОБА_5 , НОМЕР_2 , Berehivska 108, 3, Mukachevo, Zakarpatska, 89601, Україна, Ukraine.

Таким чином, у ході огляду місця події від 17.06.2024, проведеного в зоні митного контролю митного посту «УКРПОШТА» за адресою: 03999, м. Київ, вул. Георгія Кірпи, буд. 2, була виявлена прихована від митого контролю поштова марка США 2 центи із зображенням ОСОБА_6 , червоного та білого кольорів, на якій по центру зображено профіль обличчя чоловічої статі, зверху міститься напис «UNITED STATES POSTAGE», знизу написано напис «TWO CENTS», де також знизу з правого та лівого краю містяться цифри «2».

Згідно з поясненнями спеціалістів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , дана поштова марка червоного та білого кольорів, на якій по центру зображено профіль обличчя чоловічої статі, зверху міститься напис «UNITED STATES POSTAGE», знизу написано напис «TWO CENTS», де також знизу з правого та лівого краю містяться цифри «2», може становити культурну цінність.

Відповідно до товаросупровідних документів та матеріалів кримінального провадження відправником даного міжнародного поштового відправлення є ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 ).

08.07.2024 в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 , було вилучено мобільний телефон марки «ОРРО» ІМЕІ: НОМЕР_3 , з наявною у ньому сім-картою НОМЕР_2 .

Постановою слідчого у вказаному кримінальному провадженні від 08.07.2024 зазначений мобільний телефон визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні.

В ході огляду даного мобільного телефону виявлено факт листування та продажу через AT «УКРПОШТА» до республіки Угорщини поштової марки червоного та білого кольорів, на якій по центру зображено профіль обличчя чоловічої статі, зверху міститься напис «UNITED STATES POSTAGE», знизу написано напис «TWO CENTS», де також знизу з правого та лівого краю містяться цифри «2».

Слідчий зазначає, що метою накладення арешту є забезпечення збереження речових доказів протиправної діяльності фігурантів у даному кримінальному провадженні. Зазначене в клопотанні майно є речовим доказом у кримінальному провадженні та вказаний предмет має значення для досудового розслідування, необхідне для проведення ряду слідчих дій, досліджень, у тому числі призначення та проведення ряду експертиз з метою встановлення фактів причетності особи до вчинення вказаного кримінального правопорушення, та відповідає критеріям, передбаченим ч. 2 ст. 167 КПК України.

У органу досудового розслідування є достатньо підстав вважати, що у вилученому мобільному телефоні міститься інформація про факт контрабандного переміщення даної поштової марки через митний кордон України.

Враховуючи викладене, слідчий просить накласти арешт на мобільний телефон марки «ОРРО» ІМЕІ: НОМЕР_3 , з наявною у ньому сім-картою НОМЕР_2 , який був вилучений в ході обшуку 08.07.2024 у ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 .

Слідчий у судове засідання не з`явився, при цьому подав заяву, згідно з якою просить розглянути клопотання про арешт майна без його участі, зазначивши, що власника майна ОСОБА_9 ним повідомлено про дату і час розгляд клопотання.

Власник майна у судове засідання не з`явився, однак його неприбуття у відповідності до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання про арешт майна.

Розглянувши клопотання та дослідивши додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України: арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

У відповідності до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань слідчим відділом Управління СБ України в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000054 від 25.03.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 201 КК України.

З протоколу обшуку від 08.07.2024 вбачається, що слідчим на підставі ухвали слідчого судді проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого вилучено мобільний телефон марки «ОРРО» ІМЕІ: НОМЕР_3 , з наявною у ньому сім-картою НОМЕР_2 .

Постановою слідчого від 08.07.2024 вказаний мобільний телефон визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

З системного аналізу вказаних норм кримінального процесуального закону можна дійти висновку, що арешт на майно з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину, є знаряддям вчинення злочину, зберегло на собі його сліди, є об`єктом кримінальних-протиправних дій чи набуто протиправним шляхом.

Частиною 11 ст. 170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчим, на виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України, доведено слідчому судді необхідність арешту вищевказаного майна з метою збереження такого як речового доказу у даному кримінальному провадженні, оскільки таке має значення для встановлення обставин злочину, а тому, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення даного клопотання.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 132, 170-173, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, що вилучено 08.07.2024 під час проведення обшуку у ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: мобільний телефон марки «ОРРО» ІМЕІ: НОМЕР_3 , з наявною у ньому сім-картою НОМЕР_2 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1