Справа №463/299/24
Провадження №1-кс/463/1078/24
У Х В А Л А

31 січня 2024 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого детектива Підрозділу детективів (на правах самостійного Управління) Територіального управління БЕБ у Львівській області ОСОБА_6 , що погоджене прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №10000333 від 29 листопада 2016 року про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:

детектив звернулася з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.

Клопотання мотивує тим, що детективом проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №10000333 від 29 листопада 2016 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.5 ст.191, ч.5 ст.191, ч.3 ст.191, ч.2 ст.367 КК України та за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України. Слідство вважає, що беручи до уваги наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі до 6 років, існують передбачені ст.177 КПК України підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може:

- вчинити інше кримінальне правопорушення. Цей ризик обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 офіційно працює начальником служби зовнішньо-економічної діяльності ТОВ «ЛДАРЗ» (). Отже, в слідства є підстави вважати, що підозрюваний продовжить вчиняти нові, зокрема злочини проти власності;

- може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Цей ризик обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі терміном від трьох до шести років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, зі штрафом від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, згідно вимог чинного кримінального законодавства обумовлює застосування до підозрюваного ОСОБА_5 реальної міри покарання у виді позбавлення волі у разі встановлення його винуватості. Таким чином, підозрюваний, усвідомлюючи, що йому загрожує реальна міра покарання, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

- незаконно впливати на інших підозрюваних та свідків у цьому кримінальному провадженні, анкетні дані яких йому відомі;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

При оцінці обставин, передбачених ст.178 КПК України, орган досудового розслідування прийшов до висновків, що:

- наявні докази вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень є вагомими та допустимими, отриманими у встановленому КПК України порядку;

- у разі визнання винуватою, ОСОБА_5 загрожує покарання у вигляді позбавлення волі терміном від трьох до шести років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, зі штрафом від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

- вік та стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_5 дозволяє застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а відповідно до ч.2 ст.181 КПК України такий може бути застосований до останнього;

- репутація ОСОБА_5 істотно погіршена, у зв`язку з підозрою його у вчиненні тяжкого злочину.

Застосування щодо нього такого виду запобіжного заходу як домашній арешт забезпечить його належну процесуальну поведінку та дозволить виконати завдання і досягти мети кримінального провадження. Застосування більш м`якого запобіжного заходу унеможливлює запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав. Пояснив, що на його думку, необхідність обрання домашнього арешту є обґрунтованою, оскільки особа підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років і існують ризики передбачені ст.177 КПК України. Враховуючи особу підозрюваного, вважає, що саме такий запобіжний захід буде необхідним і достатнім для забезпечення виконання завдань кримінального провадження.

Підозрюваний та його захисник проти клопотання заперечили. Вважають підозру необґрунтованою. Ризики, визначені детективом, жодними об`єктивними доводами не підтверджується. Окрім цього, вважають, що не доведено можливість застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, яке і просять застосувати до підозрюваного.

Заслухавши пояснення прокурора, захисника та підозрюваного, оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання, вважаю, що клопотання підлягає до задоволення виходячи з наступного.

З матеріалів клопотання вбачається, що в провадженні Підрозділу детективів (на правах самостійного Управління) Територіального управління БЕБ у Львівській областіперебуває кримінальне провадження №10000333 від 29 листопада 2016 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.5 ст.191, ч.5 ст.191, ч.3 ст.191, ч.2 ст.367 КК України та за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України.

Так, ОСОБА_5 , діючи умисно, з метою отримання неправомірної вигоди для юридичної особи ТзОВ «ТАНГАЖ» () у розмірі 889 350, 00 грн., використовуючи своє службове становище, всупереч інтересам служби, діючи як директор ДП Львівський державний авіаційно-ремонтний завод» () та від імені вказаного підприємства, в порушення вимог ч. 1 ст. 228 Цивільного кодексу України, ч. 2, ч. 3, ч. 4 ст. 180 Господарського кодексу України, у 2015 році шляхом укладення та виконання договору поставки №3012/14-1 від 30.12.2014 та здійснення господарських операції з придбання електронно-променеві трубки «ЕПТ 6ЛК7И» за явно завищеними цінами, заподіяв ДП Львівський державний авіаційно-ремонтний завод» () матеріальні збитки у розмірі 889 350, 00 грн., які у двісті п`ятдесят і більше разів перевищують неоподатковуваний мінімум доходів громадян, чим спричинив тяжкі наслідки.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у зловживанні службовим становищем умисному, з метою одержання неправомірної вигоди для юридичної особи використанню службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що спричинили тяжкі наслідки, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

30.01.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у зловживанні службовим становищем умисному, з метою одержання неправомірної вигоди для юридичної особи використанню службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що спричинили тяжкі наслідки, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

У відповідності до положень ч.1 ст.194 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як бачимо, одною з підстав правомірного обмеження права на свободу й особисту недоторканність у кримінальному провадженні є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення. У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово тлумачив термін «обґрунтована підозра» і робив висновки про наявність чи відсутність такої у конкретних справах. Так, у п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», ЄСПЛ вказує: Суд повторює, що термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчините правопорушення (див. рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom) від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, № 182).

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 на даному етапі слідства у вчиненні кримінальних правопорушень підтверджується зібраними доказами, а саме:

- Рапортом про виявлення кримінального правопорушення;

- Наказом ДК «УКРОБОРОНПРОМ» від 10.04.2015 №70-к «Про звільнення ОСОБА_5 »;

- Наказом ДК «УКРОБОРОНПРОМ» від 16.04.2015 №80-к «Про увільнення ОСОБА_7 від виконання обов`язків директора Державного підприємства «Львівський державний авіаційно-ремонтний завод»;

- Наказом ДК «УКРОБОРОНПРОМ» від 10.04.2015 №71-к «Про виконання обов`язків директора Державного підприємства «Львівський державний авіаційно-ремонтний завод»;

- Наказом ДК «УКРОБОРОНПРОМ» від 16.04.2015 №81-к «Про виконання обов`язків директора Державного підприємства «Львівський державний авіаційно-ремонтний завод»;

- Контрактом з керівником державного підприємства Міністерства оборони України «Львівський державний авіаційно-ремонтний завод» від 10.11.2008 (Додаток до наказу Міністерства оборони України від 10.11.2008 №545);

- Додатковою угодою №1 до контракту від 10.11.2008 від 12.04.2012;

- Наказом Міністерства оборони України від 16.11.2003 №396 «Про призначення керівника державного підприємства Міністерства оборони України «Львівський державний авіаційно-ремонтний завод» ОСОБА_5 »;

- Наказом Міністерства оборони України від 10.11.2008 №545 «Про укладення на новий строк контракту з керівнико державного підприємства Міністерства оборони України «Львівський державний авіаційно-ремонтний завод»;

- Статутом Державного підприємства «Львівський державний авіаційно-ремонтний завод» затвердженого Наказом ДК «УКРОБОРОНПРОМ» від 03.03.2012 №125;

- Договором №3012/14-1 від 30.12.2014;

- Специфікацією №4 від 23.01.2015 до договору №3012/14-1 від 30.12.2014;

- Специфікацією №8 від 10.04.2015 до договору №3012/14-1 від 30.12.2014;

- Накладними №46 від 25.03.2015, №47 від 25.03.2015, №48 від 25.03.2015, №49 від 15.04.2015, №50 від 15.04.2015, №68 від 11.06.2015, №73 від 07.10.2015;

- Висновком №4706/4707/4708/4709/4710/4711 судової товарознавчої експертизи від 13.11.2017;

- Висновком експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи №520/3472 від 30.07.2021;

Слідчий суддя погоджується з тим, що перелічені вище докази вказують на те, що підозрюваний міг вчините інкриміноване правопорушення, а отже підозра є достатнього обґрунтованою.

Згідно положень ст.177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ч.2 ст.181 КПК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

При вирішенні питання обрання запобіжного заходу підозрюваному слідчий суддя погоджується із доводами слідчого та прокурора про те, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 на даному етапі слідства обґрунтовано підозрюється у вчинені тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років.

Враховуючи обставини справи, слідчий суддя погоджується із доводами слідства, що є підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі терміном від трьох до шести років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, зі штрафом від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, згідно вимог чинного кримінального законодавства обумовлює застосування до підозрюваного ОСОБА_5 реальної міри покарання у виді позбавлення волі у разі встановлення його винуватості. Таким чином, підозрюваний, усвідомлюючи, що йому загрожує реальна міра покарання, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду. Окрім цього, може незаконно впливати на інших підозрюваних та свідків у цьому кримінальному провадженні, анкетні дані яких йому відомі.

Таким чином, враховуючи вищенаведені обставини, а також те, що на даний момент досудове розслідування триває, з метою виконання підозрюваним процесуальних обов`язків визначених ст.177 КПК України, прихожу до переконання, саме запобіжний захід, який пропонує детектив забезпечить виконання підозрюваним покладенням процесуальних обов`язків.

Разом з тим, у справі «Бузаджі проти Республіки Молдова» [ВП] (Buzadji v. the Republic of Moldova) [GC], пункти 86-91 ЄСПЛ вказав, що домашній арешт з огляду на його рівень і напруженість вважається позбавленням свободи у розумінні статті 5 Конвенції. Суд постановив, що цей спосіб позбавлення свободи вимагає існування відповідних і належних підстав, як і тримання під вартою під час досудового слідства. Він уточнив, що поняття «рівень» і «напруженість» у його практиці, як критерії застосовності статті 5 Конвенції, стосується тільки рівня обмеження свободи пересування, а не відмінностей за рівнем комфорту або у внутрішньому режимі у різних місцях позбавлення волі. Тому Суд застосовує ті самі критерії щодо позбавлення свободи незалежно від місця тримання заявника під вартою (там само, пункти 104 і 113-114).

З врахуванням наданих даних про особу, необхідності забезпечувати та утримувати сім`ю, суд приходить до переконання, що підозрюваному слід обрати домашній арешт в нічний час, оскільки саме такий запобіжний захід зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку та дозволить виконати завдання і досягти мети кримінального провадження, відповідатиме обставинам кримінального провадження та не буде непропорційно порушувати права підозрюваного.

Керуючись вимогами статей 176-179, 194, 196, 197, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

клопотання детектива задоволити частково.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у період доби з 23.00 год. до 06.00 год. за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

2) не залишати місце постійного фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період доби з 23.00 год. до 06.00 год. без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

3) утримуватися від спілкування із іншими підозрюваними та свідками у вказаному кримінальному провадженні, за винятком необхідності, викликаної проведенням слідчої дії чи судового розгляду;

4) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт громадянина України (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого детектива Підрозділу детективів (на правах самостійного Управління) Територіального управління БЕБ у Львівській області ОСОБА_6 .

Строк дії ухвали становить два місяці з часу проголошення ухвали о 15:30 31 січня 2024 року до 30 березня 2024 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 05 лютого 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1