Справа № 186/346/23
Провадження № 1-кп/0186/58/24
У Х В А Л А

30 травня 2024 року м.Першотравенськ.

Першотравенський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в м.Першотравенську кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000094 від 05 липня 2022 року, по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в с.м.т.Біловодськ, Луганської області, громадянки України, зареєстрованої по АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Першотравенського міського суду Дніпропетровської області знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України.

Обвинувачена - ОСОБА_5 , відносно якої проводилось спеціальне досудове розслідування, в підготовчі судові засідання не з`явилася з невідомих суду причин, була належним чином повідомлена про час та місце проведення підготовчих судових засідань. Виклики її до суду в якості обвинуваченої здійснювалися шляхом публікації оголошення в засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження газеті - «Урядовий кур`єр», та на офіційному веб-сайті «Судова влада України».

У підготовчому судовому засіданні прокурор заявила клопотання про здійснення спеціального судового провадження відносно ОСОБА_5 , посилаючись на те, що остання добровільно зайняла посаду у структурному підрозділі окупаційної адміністрації російської федерації на тимчасово окупованій території Біловодської селищної територіальної громади Старобільського району Луганської області, а саме: у незаконному правоохоронному органі, так званому, «Біловодському районному відділі внутрішніх справ міністерства внутрішніх справ луганської народної республіки».

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 жовтня 2022 року №309 затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велись) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією. Відповідно до вищевказаного переліку Біловодська селищна територіальна громада з 24 лютого 2022 року перебуває під тимчасовою окупацією, оточенні (блокуванні) з боку РФ та незаконного збройного формування, так званого «ЛНР».

У зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації, воєнним станом в Україні, захопленням АДРЕСА_1 та проведенням бойових дій, беручи до уваги те, що існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 перебуває на тимчасово окупованій території України та обґрунтовану неможливість вручити повістку про виклик особи, з дотриманням вимог ст.ст.111, 135, 278 КПК України, 21 жовтня 2022 року в газеті «Урядовий кур`єр» (№226 ( НОМЕР_1 ) від ІНФОРМАЦІЯ_2 ), яка являється засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, опубліковано оголошення з повісткою про виклик ОСОБА_5 до слідчого відділу 3 управління (з дислокацією у АДРЕСА_1 ) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях за адресою: АДРЕСА_2 , на 25, 26 та 27 жовтня 2022 року на 13:00 годину, для вручення їй письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, допиту, як підозрюваної, а також проведення інших слідчих та процесуальних дій. Крім того, вказана повістка розміщена на веб-сайті Офісу Генерального прокурора у рубриці «Повістки про виклик та відомості про здійснення спеціального досудового розслідування».

Проте, на вказані дати та час ОСОБА_5 до слідчого відділу 3 управління (з дислокацією у м.Сєвєродонецьк Луганської області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях не прибула, будь-які документи, які підтверджують поважність причин не прибуття не надала.

Прокурором 28 жовтня 2022 року у газеті «Урядовий кур`єр», яка являється засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, та на веб-сайті Офісу Генерального прокурора у рубриці «Повістки про виклик та відомості про здійснення спеціального досудового розслідування» опубліковано письмове повідомлення про підозру ОСОБА_5 .

Також, в порядку, передбаченому ст.135 КПК України, в офіційному виданні газеті «Урядовий кур`єр» (№231( НОМЕР_2 ) від ІНФОРМАЦІЯ_2 ), яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, опубліковано оголошення з повісткою про виклик ОСОБА_5 до слідчого відділу 3 управління (з дислокацією у АДРЕСА_1 ) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях за адресою: АДРЕСА_2 , на 01, 02 та 03 листопада 2022 року на о 13:00 годину для вручення їй письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, допиту як підозрюваної, а також проведення інших слідчих та процесуальних дій. Крім того, вказана повістка розміщена на веб-сайті Офісу Генерального прокурора у рубриці «Повістки про виклик та відомості про здійснення спеціального досудового розслідування».

Разом з тим, на вказані дати та час ОСОБА_5 до слідчого відділу знову не прибула, будь-які документи, які підтверджують поважність причин не прибуття не надала.

Таким чином, 28 жовтня 2022 року у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , набула статус підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України, тобто у добровільному зайнятті громадянином України посади в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території.

У зв`язку з переховуванням від органів досудового розслідування, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, постановою прокурора від 04 листопада 2022 року, на підставі ст.281 КПК України, підозрювану - ОСОБА_5 , оголошено в розшук, здійснення якого доручено оперативному підрозділу третього управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях.

Під час досудового розслідування за клопотанням прокурора ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 16 листопада 2022 року (справа №201/9096/22) стосовно ОСОБА_5 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Питання щодо застосування обраного запобіжного заходу вирішується після застосування.

Також, ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 20 лютого 2023 року (справа №201/1462/23) надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування стосовно ОСОБА_5 .

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого, ч.7 ст.111-1 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- протоколами допиту свідків: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ;

- протоколом огляду публікації на сторінці Інтернет (Берклійський Протокол) від 02 серпня 2022 року, іншими документами, здобутими у ході досудового розслідування кримінального провадження.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 перебуває на тимчасово окупованій території України, а саме: в АДРЕСА_1 , що підтверджується протоколами допиту свідків: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , протоколами оглядів, якими встановлено, що ОСОБА_5 перебуває на тимчасово окупованій території Луганської області, а саме: в с.м.т.Біловодську, Старобільського району.

Також, згідно відомостей ДМСУ, місце проживання ОСОБА_5 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 ).

На даний час останнє відоме місце перебування ОСОБА_5 це тимчасово окупована територія Біловодської селищної територіальної громади Старобільського району Луганської області, що підтверджується також інформацією оперативного підрозділу про стан її розшуку (лист додається до клопотання).

Таким чином, наведені відомості і докази в своїй сукупності дають достатньо підстав вважати, що ОСОБА_5 знаходиться на тимчасово окупованій території Старобільського району Луганської області, а саме: на території Біловодської селищної територіальної громади Старобільського району Луганської області, де продовжує свою протиправну діяльність.

Відповідно до ч.5 ст.139 КПК України ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини, більше, як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 323 КПК України судовий розгляд у кримінальному провадженні щодо злочинів, зазначених у ч.2 ст.297-1 цього Кодексу (у т.ч. передбачених ст.111-1 КК України), може здійснюватися за відсутності обвинуваченого (inabsentia), крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності (спеціальне судове провадження) та/або оголошений в міжнародний розшук.

За наявності таких обставин за клопотанням прокурора, до якого додаються матеріали про те, що обвинувачена знала або повинна була знати про розпочате кримінальне провадження, суд постановляє ухвалу про здійснення спеціального судового провадження стосовно такої обвинуваченої.

З 24 лютого 2022 року збройні формування Російської Федерації та незаконні збройні формування, т.зв., лнр встановили та здійснюють фактичний контроль території Біловодської селищної територіальної громади Старобільського району Луганської області, тобто вказана територія знаходиться під окупацією збройних формувань т.зв. «лнр» та Російської Федерації.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 17 жовтня 2022 року №233 внесені зміни до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25 квітня 2022 року №75 та викладено нову редакцію переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 10 жовтня 2022 року. Згідно вказаного Переліку Біловодська селищна територіальна громада Старобільського району Луганської області перебуває під тимчасовою окупацією та оточенні (блокуванні) з боку РФ та незаконних збройних формувань т.зв. «лнр».

Факт обізнаності обвинуваченої про розпочате щодо неї кримінальне провадження, повідомлення їй про підозру, завершення досудового розслідування тощо підтверджується процесуальними документами, винесеними у порядку та у спосіб, передбачений КПК України (копії повісток про виклик та повідомлень додаються).

В ході досудового розслідування ОСОБА_5 у порядку, передбаченому діючим кримінальним процесуальним законодавством України, 12 разів викликалася до органу досудового розслідування. З невідомих причин не з`явилася, про причини неявки не повідомила.

Під час судового розгляду обвинувального акту стосовно ОСОБА_5 , остання більше, ніж тричі викликалася до суду для участі у проведенні підготовчого судового засідання. У визначений судом час до місця судового розгляду не прибула, про причини неявки не повідомила.

Наведені обставини унеможливлюють судовий розгляд даного кримінального провадження без проведення спеціального судового провадження стосовно ОСОБА_5 , у зв`язку з чим, з метою досягнення завдань кримінального провадження, дотримання належної правової процедури необхідним вбачається отримати дозвіл суду на проведення спеціального судового провадження стосовно ОСОБА_5 , оскільки остання:

- обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України;

- переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та продовжує протиправну діяльність;

- перебуває на тимчасово окупованій території України.

- обвинувачена знає про розпочате кримінальне провадження;

- ухилилася від явки на судовий виклик (неприбуття на виклик без поважної причини більше, як три рази).

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.36, 139, 297-1, 323 КПК України,- просить суд задовільнити клопотання та постановити ухвалу про здійснення спеціального судового провадження у кримінальному провадженні №0000094 від 05 липня 2022 року стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки с.м.т.Біловодськ, Луганської області, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні клопотання підтримала, просить його задовільнити.

Захисник адвокат - ОСОБА_4 , в підготовчому судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання прокурора про здійснення спеціального судового провадження, так як їй не відома позиція обвинуваченої.

Суд, вислухавши прокурора та захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч.1 ст.7, ч.ч.1, 2, 5 ст.9 цього Кодексу зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права, законність, таємне спілкування, забезпечення права на захист, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, диспозитивність. Під час кримінального провадження прокурор, слідчий зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України та всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Положення п.п.9 п «а» розділу 3 рекомендації №6R/87/18 Комітету міністрів РЄ державам-членам «Стосовно спрощеного кримінального правосуддя» від 17 вересня 1987 року зобов`язують держави-члени розглянути й дозволити судам першої інстанції заслуховувати справи та прийняти в них рішення за відсутності обвинуваченого за умови, що останній проінформований належним чином про дату слухань та своє право на законне або інше представництво. При цьому наголошується, що подібна процедура повинна стосуватися дрібних правопорушень.

КПК України із цього приводу зобов`язує сторону обвинувачення використати всі передбачені законом можливості для дотримання прав підозрюваного чи обвинуваченого (зокрема прав на захист, доступ до правосуддя, таємницю спілкування, невтручання в приватне життя) в разі здійснення кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого. Зокрема, відповідно до ч.5 ст.374 цього Кодексу у випадку постановлення вироку за наслідками кримінального провадження, в якому здійснювалося спеціальне досудове провадження, суд окремо зобов`язаний обґрунтувати, чи були здійснені стороною обвинувачення всі можливі передбачені законом заходи щодо дотримання прав підозрюваного чи обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя.

Право обвинуваченого захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, є істотним елементом засобів процесуального захисту, гарантованого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року.

Діяльність захисника в кримінальному процесі передбачає можливість спілкування з підозрюваним, обвинуваченим, конфіденційного побачення, зустрічі в умовах, що виключають прослуховування.

У даному кримінальному провадженні захисник виконує свою функцію не тільки без обвинуваченої, а й без можливості особисто поспілкуватися з нею й отримати ті фактичні дані, на підставі яких вона побудує лінію захисту.

Більш того, абзацом 1 ч.2 ст.31 КПК України передбачено, що кримінальне провадження в суді першої інстанції щодо злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років, здійснюється колегіально судом у складі трьох суддів лише за клопотанням обвинуваченого.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років, з позбавленням права обіймати певні посаді або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років, з конфіскацією майна або без такої, тому кримінальне провадження в суді першої інстанції відносно неї, у разі клопотання обвинуваченої, буде здійснюватися колегіально судом у складі трьох суддів.

Відповідно до вимог Розділу ІV КПК України участь обвинуваченого під час підготовчого судового засідання та судового розгляду є обов`язковою, що відповідає гарантіям, закріпленим міжнародними нормативно-правовими актами в сфері захисту прав людини.

Крім того, у §3 (d) статті 14 частини III Міжнародного пакту, зазначено, що кожен має право при розгляді будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення бути судимим у його присутності та захищати себе особисто або за посередництвом обраного ним самим захисника; якщо він не має захисника, бути повідомленим про це право і мати призначеного йому захисника в будь-якому разі, коли інтереси правосуддя того вимагають, безплатно для нього в усякому такому випадку, коли він не має достатньо коштів для оплати цього захисника.

Таким чином, особиста присутність особи у судовому процесі виділена, як одна з найбільш фундаментальних гарантій права на справедливий розгляд справи, гарантований ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, відповідно до якої «кожна людина має право під час будь-якого кримінального обвинувачення, що їй пред`явлене, на справедливий розгляд справи судом».

Відповідно до ч.3 ст.323 КПК України судовий розгляд у кримінальному провадженні щодо злочинів, зазначених у частині другій статті 297-1 цього Кодексу, може здійснюватися за відсутності обвинуваченого (in absentia), крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності (спеціальне судове провадження) та/або оголошений в міжнародний розшук.

Згідно з п. 20-1 Розділу XI «Перехідні положення» КПК України судовий розгляд у кримінальному провадженні щодо злочинів, зазначених у частині другій статті 297-1 КПК України, а також у цьому пункті, може здійснюватися за відсутності обвинуваченого (in absentia), крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності (спеціальне судове провадження) та оголошений у міжнародний розшук, чи який понад шість місяців переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або стосовно якого наявні фактичні дані, що він перебуває за межами України, на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції.

Процедури "іn absentia" неминуче припускають деякий відступ від загальних правил кримінального процесу. Особливе значення при цьому надається питанню про забезпечення прав відсутнього в залі судового засідання обвинуваченого. У прецедентній практиці Європейського Суду з прав людини були вироблені критерії, яким має відповідати таке провадження. При цьому, Суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував на необхідності забезпечення процесуальних прав і гарантій осіб, що беруть участь у кримінальному процесі. До таких прав, що підлягають безумовному дотриманню, насамперед, відносяться: право бути присутнім під час розгляду справи, право на захисника, право бути вислуханим, право оскаржити заочний вирок.

Так, у рішенні «Меденіца проти Швейцарії» ЄСПЛ зазначив, що існування процедури заочного кримінального провадження не викликає заперечень лише за умови, що при цьому дотримуються гарантії, що забезпечують права людини, закріплені Конвенцією.

Ключове значення в цьому випадку відіграє повідомлення особи про порушене проти неї кримінальне провадження, яке мало бути здійсненне відповідно до процесуальних і матеріальних вимог, що гарантують ефективне здійснення її прав, при тому, що неясна і неофіційна інформація є недостатньою (справа «Сейдовіч проти Італії»). Повідомлення має бути зроблене офіційно, а твердження про наявність повідомлення з листів родичів (справа «Т. проти Італії») або від співробітників засобів масової інформації (справа «Шомоді проти Італії»), є необґрунтованими.

Так у справі «Сейдович проти Італії» Суд зазначив, що питання, яке слід вирішити в даній справі, полягає в тому, чи можна за відсутністю офіційного повідомлення про справу вважати заявника в достатній мірі проінформованим про те, що він був притягнутий до кримінальної відповідальності та відбудеться судовий розгляд його справи, щоб він мав можливість вирішити: відмовитися від свого права приймати участь в слуханні справи чи ухилитися від правосуддя. В даній справі суду не було продемонстровано, що заявник був в достатній мірі проінформований про притягнення його до кримінальної відповідальності та про пред`явлені йому обвинувачення. З цих підстав не можна робити висновок, що він намагався ухилитися від суду чи недвозначно відмовився від свого права прибути в судове засідання. Така ситуація може мати місце, зокрема, коли обвинувачений публічно або в письмовій формі заявляє про те, що не має наміру реагувати на повістку про явку до суду, яка була отримана не від властей, а з інших джерел, або, коли обвинуваченому вдалося уникнути арешту.

У справі «Колоцца проти Італії» Суд зауважив, що гарантії, які містяться у статті 6 п.3 Конвенції, є складовими елементами серед інших загального поняття «справедливий розгляд у суді» (рішення у справі «Годди проти Італії» від 9 квітня 1984 року. Серія А, т.76, с.11, п.28). Це право необхідно поєднувати, шляхом пошуку «розумного співвідношення», з суспільним інтересом і, зокрема, з інтересами відправлення правосуддя. На аргумент Уряду про те, що неможливість проведення судового засідання у разі неявки сторони здатна паралізувати розгляд кримінальних справ, оскільки, наприклад, з часом може закінчитися термін давності кримінального переслідування, Суд зазначив, що ніщо не виправдовує в очах Суду повну і непоправну втрату права на участь у судових слуханнях.

Значущим у розумінні практики ЄСПЛ видається знаходження компромісу між санкціями, що вводяться законодавцем щодо обвинуваченого, який не з`явився до суду, та його процесуальними правами, що гарантують справедливість судового розгляду. Європейський Суд у подібних справах окремо досліджує, як заходи, що були вжиті владою для запобігання відмов від присутності на слуханнях справи, так і в цілому наявність у влади можливості вживати будь-які заходи. Крім того, обвинувачений, що не з`явився до зали судового засідання, ні за яких обставин не може бути позбавлений права на захист за посередництвом обраного ним захисника. При цьому, Суд зазначає, що у будь-якому разі, до яких би заходів не вдавалася влада для забезпечення належної явки обвинуваченого, вона не вправі застосовувати несумірні засоби для досягнення зазначеної мети.

Більш того, як зазначено ЄСПЛ в рішенні «Колоцца проти Італії» підпункти (с), (d) та (е) п.3 гарантують кожній людині, якій пред`явлено кримінальне обвинувачення, право «захищати себе особисто», «допитувати свідків, що показують проти неї, або мати право на те, щоб ці свідки були допитані», «користуватися безкоштовною допомогою перекладача, якщо вона не розуміє мови, що використовується в суді, або не говорить на цій мові», і важко уявити собі, як обвинувачений може здійснювати ці права, не будучи присутнім. В даному випадку Суду не доводиться встановлювати, відмовився і за яких обставин обвинувачений від здійснення свого права бути присутнім при розгляді справи, оскільки в будь-якому випадку, відповідно до усталеної прецедентної практики Суду, відмова від здійснення права, гарантованого Конвенцією, повинна бути встановлена недвозначним чином (рішення у справі «Неймастера» від 07 травня 1974 року. Серія А, т.17, с.16, п.36; рішення у справі «Ле Конта, Ван Льовена і ОСОБА_2» від 23 червня 1981 року. Серія А, т.43, с.25-26, п.59; рішення по справі «Альберта і Ле Конта» від 10 лютого 1983 року. Серія А, т.58, с.19, п.35).

До загальних засад кримінального провадження, зокрема, відносяться: законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, безпосередність дослідження показань. При цьому, зміст та форма кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia) повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у ст.7 КПК України, з урахуванням особливостей, встановлених законом. Сторона обвинувачення зобов`язана використати всі передбачені законом можливості для дотримання прав підозрюваного чи обвинуваченого (зокрема, прав на захист, на доступ до правосуддя, таємницю спілкування, невтручання у приватне життя) у разі здійснення кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia).

У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 цього Кодексу (ч.6 ст.9 КПК України).

З доданих до клопотання матеріалів вбачається, що кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України, внесене до ЄРДР за №0000094 05 липня 2022 року.

Відповідно до ч.1 ст.135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою. Частиною 8 статті 135 КПК України передбачено, що повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки, згідно з частинами першою, другою, четвертою - сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

У випадку наявності в особи, зазначеної в абзаці першому цієї частини, захисника (захисників) копія повістки про її виклик надсилається захиснику (захисникам). Частина 9 вказаної статті передбачає, що особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом не пізніше ніж за три дні до дня, коли вона зобов`язана прибути за викликом. У випадку встановлення цим Кодексом строків здійснення процесуальних дій, які не дозволяють здійснити виклик у зазначений строк, особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом якнайшвидше, але в будь-якому разі з наданням їй необхідного часу для підготовки та прибуття за викликом.

Крім того, суд зауважує, що здійснення спеціального досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні не свідчить, що суд зобов`язаний призначити спеціальне судове провадження, оскільки потрібно саме довести наявність таких обставин, які б дозволяли призначити спеціальне судове провадження саме на сьогодні. Суд ще раз наголошує, що, відповідно до вимог ч.3 ст.323 КПК України, судовий розгляд у кримінальному провадженні щодо злочинів, зазначених у ч.2 ст.297-1 КПК України, може здійснюватися за відсутності обвинуваченого (in absentia), крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності (спеціальне судове провадження) та/або оголошений в міжнародний розшук.

Обвинувачена в міжнародний розшук не оголошена.

В даному випадку не доведено наявність підстав для здійснення спеціального досудового розслідування, оскільки, відповідно до положень ч.2 ст.297-1 КПК України не передбачено здійснення спеціального досудового розслідування відносно особи, яка не перебуває у міжнародному розшуку.

Відповідно до вимог ст.335 КПК України у разі якщо обвинувачений ухилився від суду або захворів на психічну чи іншу тяжку тривалу хворобу, яка виключає його участь у судовому провадженні, суд зупиняє судове провадження щодо цього обвинуваченого до його розшуку або видужання. Розшук обвинуваченого, який ухилився від суду, оголошується ухвалою суду, організація виконання якої доручаєтся слідчому та/або прокурору.

04 листопада 2022 року, на підставі ст.281 КПК України, підозрювану ОСОБА_5 оголошено в розшук, здійснення якого доручено оперативному підрозділу третього управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях.

Обвинувачена ОСОБА_5 у підготовчі судові засідання не з`являється тривалий час, причини її неявки суду не відомі, місцезнаходження не відомо, у зв`язку з чим, з метою недопущення порушення її права на справедливий розгляд у суді, суд вважає необхідним, на підставі ст.335 КПК України, зупинити судове провадження відносно ОСОБА_5 до її розшуку.

З викладених обставин суд не вбачає підстав для здійснення спеціального судового провадження відносно ОСОБА_5 , в зв`язку з чим клопотання прокурора задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст.314, 315, 323, 335, 372 КПК України, ст.ст. 201 , 2971, 2972 Розділу XІ «Перехідні Положення» КПК України, ч. 3 ст.12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»,- суд

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні клопотання прокурора про здійснення спеціального судового провадження у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000094 від 05 липня 2022 року, відносно ОСОБА_5 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України - відмовити.

Зупинити судове провадження відносно ОСОБА_5 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000094 від 05 липня 2022 року, до розшуку обвинуваченої.

Ухвала суду окремому оскарженню не підлягає. Заперечення на неї може бути включено до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1 .