Роздільнянський районний суд Одеської області
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа 505/3916/23

Номер провадження: 1-кп/511/98/24

19 березня 2024 року колегія суддів Роздільнянського районного суду Одеської області в складі: судді - доповідача ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Роздільна обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за №0000608 від 20.06.2023 року відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Стара Кульна, Котовського району, Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, утриманців не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст.89 КК України раніше не судимого, який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15, п.п.1,2,7 ч.2 ст.115 КК України, -

Сторони та інші учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_6 ,

обвинувачений ОСОБА_5 ,

захисник ОСОБА_7 ,

потерпіла ОСОБА_8 ,

неповнолітня (малолітня) потерпіла ОСОБА_9 ,

законний представник неповнолітньої (малолітньої) потерпілої ОСОБА_10

ВСТАНОВИЛА:

19 червня 2023 року близько 22 години, обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, маючи раптово виниклий, безпричинний, злочинний умисел на протиправне заподіяння смерті своєму колишньому педагогу ОСОБА_8 , з хуліганських мотивів, заздалегідь підготувавши знаряддя для вчинення злочину ножиці та виделку, прийшов до її будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

У той же день та час, ОСОБА_5 , зайшовши до вищевказаного будинку, куди його впустила ОСОБА_8 , також побачив малолітню дитину ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після чого у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на вбивство малолітньої дитини ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння смерті двом особам, серед яких є малолітня дитина, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з хуліганських мотивів, тобто з явною неповагою до суспільства, нехтуючи загальноприйнятними правилами співжиття і нормами моралі, повагою і ставленням до членів спільноти один до одного, без будь-якої причини, тримаючи ножиці у правій руці, наніс ОСОБА_8 не менше шести ударів ножицями в області лівої скроневої ділянки голови, лівої завушної ділянки голови, потиличної ділянки голови, задньої поверхні грудної клітки зліва, передньої поверхні грудної клітки зліва, передньо-внутрішньої поверхні лівого передпліччя, спричинивши їй тілесні ушкодження у вигляді колото-різаних ран голови, тулубу та лівого передпліччя, які відповідно до п.п.2.3.3 і 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року, відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, без перерви у часі, ОСОБА_5 , перебуваючи у тій же кімнаті, тримаючи ножиці у правій руці, наніс малолітній ОСОБА_9 один удар в область грудної клітки зліва, спричинивши їй тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення грудної клітки зліва, перелом хрящових ділянок 7-8 ребер зліва, що ускладнилось розвитком пневмо-гемотораксу (наявність повітря та крові в плевральній порожнині) зліва, підшкірною емфіземою (наявність повітря в м`яких тканинах) грудної клітки та розвитком геморагічного шоку І-ІІ ступенів, які складають єдиний морфологічний комплекс ушкоджень, оцінюються разом та згідно п.2.1.1 (а), п.2.1.3 (й), п.2.1.3 (о) «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України від17.01.1995 року, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

Але у зв`язку з активним опором потерпілої ОСОБА_8 , тобто з причин, що не залежали від волі ОСОБА_5 , останній не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця.

Таким чином ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.15, п.п.1,2,7 ч.2 ст.115 КК України, тобто незакінчений замах на умисне вбивство двох осіб, серед яких є малолітня дитина, з хуліганських мотивів.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні не заперечував обставин, викладених у обвинувальному акті, підтвердив свою причетність до вказаного злочину, але відмовився від пояснень щодо мотивів та способу його вчинення, пославшись на те, що перебував у стані алкогольного сп`яніння і не пам`ятає, як опинився в домоволодінні своєї вчительки ОСОБА_8 та чому саме наніс їй та малолітній потерпілій тілесні ушкодження, описані вище. Заперечував, що мав умисел на спричинення смерті потерпілим та наявність неприязних стосунків у нього з останніми. Щодо знаряддя вчинення злочину, пояснив, що ножиці та виделку взяв за місцем свого мешкання. Пам`ятає, що ОСОБА_8 чинила йому активний супротив, повалила його на землю, а сусіди викликали поліцію. На досудовому слідстві він намагався сприяти встановленню істини, але так і не зміг пояснити свої дії. Вважає, що під дією алкоголю, який вживає дуже рідко, можливо здатен на неконтрольовану агресивну поведінку. Досі не розуміє, чому таке з ним сталося та чому під впливом алкоголю пішов саме до будинку своєї колишньої вчительки і вчинив саме такий злочин, але пам`ятає, що прийшовши додому ввечері почув якісь голоси, які наказали йому «або ти підеш вб`єш, або вб`ють тебе». Однак заперечує наявність у нього психічних розладів, свою поведінку у побуті пояснює особливостями характеру та виховання. Зазначив, що готовий понести покарання за спричинення потерпілим тілесних ушкоджень.

Потерпіла ОСОБА_8 суду пояснила, що викладає математику в школі в селі Стара Кульна, обвинувачений був її учнем. Неприязних стосунків між ними не було. 19.06.2023 року до неї з міста Одеси приїхала родичка та залишила свою дитину у неї на деякий час. Ввечері того дня біля 22 годин вони з племінницею ОСОБА_11 відпочивали у будинку та почули, що хтось стукає у двері. Вона відчинила та побачила чоловіка, одягненого у куртку з капюшоном, що закривав його обличчя. У руках, які здіймав до гори, він тримав ножиці і виделку. Нічого не говорячи, несподівано він напав на неї та став наносити удари ножицями по голові, шиї та тулубу. Вона спочатку розгубилась, бо від численних ушкоджень була вся закривавлена та намагалась закриватися руками. В цей час в кімнату увійшла ОСОБА_11 . Нападник стрімко підбіг до неї і ножицями вдарив дівчинку в груди. Після цього вона схопила нападника руками та повалила на підлогу, а потім вагою свого тіла обезрушила його, відібрала виделку і ножиці, попросила ОСОБА_11 побігти до сусідів та викликати швидку допомогу і поліцію. Вона не відпускала нападника до тих пір, поки не прийшов сусід, який допоміг зв`язати останньому руки. Так він і лежав на підлозі до приїзду працівників поліції. Ще в той момент, коли вона тримала нападника, він їй сказав; « ОСОБА_12 ви мене перемогли» і вона впізнала свого колишнього учня ОСОБА_13 . Сусіди, які прибігли на допомогу, теж його впізнали і на запитання, навіщо він так вчинив, той відповів, що його «прислали вбити», і він все розповість поліції. До приїзду швидкої допомоги односельці надали їм першу допомогу, ОСОБА_11 стало зле, та її забрали у Подільську лікарню, а потім перевели в Одесу. На її думку, ОСОБА_5 міг вчинити злочин на зло своїм батькам, з яким напередодні полаявся, але за такий злочин він заслуговує на дуже суворе покарання.

Неповнолітня потерпіла ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , допитана у судовому засіданні в режимі відеоконференції з іншого залу судових засідань за участю психолога ОСОБА_14 , суду пояснила, що раніше з обвинуваченим знайома не була. 19.06.2023 року вдень вона приїхала з ОСОБА_15 до своєї тітки в село Стара Кульна в гості. Того ж дня вона зі своїм товаришем ОСОБА_16 пішла гуляти на річку і до них підійшов чоловік на підпитку, почав їм робити зауваження, щоб вони не смітили, не кидали в річку сірники і не розмовляли на російській мові. Потім перейшов на молдавську мову і говорив лише з ОСОБА_16 , а згодом пішов геть. ОСОБА_16 сказав, що це місцевий житель, та повідомив, що той запитував, до кого вона приїхала. Ввечері того ж дня вони з ОСОБА_17 були вдома і вона почула, що хтось стукає у вікна її кімнати та у двері. ОСОБА_12 відчинила двері, було чутно якийсь шум у коридорі, а коли вона вийшла з кімнати, то побачила, що ОСОБА_12 вся в крові, а невідомий різко підійшов до неї і чимось вдарив у груди, їй стало дуже боляче. При цьому нападник нічого не говорив. Після чого ОСОБА_12 повалила його на підлогу і попросила її покликати сусідів на допомогу, що вона і зробила. Згодом їй стало погано, та її доправили в лікарню, де надали допомогу. А через деякий час мама забрала її в лікарню в Одесу, де вона продовжила лікування. На теперішній час вона іноді відчуває біль від травми і дуже боїться нападника, а саме того, що він може її знайти і напасти знову.

Законний представник неповнолітньої потерпілої ОСОБА_10 суду пояснила, що обвинуваченого раніше знала, як і його батьків і сестер, неприязних стосунків з ним не мала. Про обставини кримінального правопорушення їй відомо зі слів доньки і тітки. Сама вона очевидцем подій не була. Після численних обстрілів ОСОБА_15 країною агресором, вона вирішила відвезти доньку ОСОБА_11 на канікули в село Стара Кульна, щоб та була у безпеці і відпочила. 19 червня 2023 року вона привезла доньку до своєї тітки ОСОБА_8 , залишила дитину в неї, а сама повернулась в Одесу. О 22.17 години ночі того ж дня їй зателефонувала ОСОБА_11 та повідомила, що їх вбиває чоловік з ножем. Дівчинка не могла чітко пояснити, що відбувається. Вони з чоловіком одразу ж на машині поїхали в Подільськ у лікарню, куди швидка доставила доньку. Перші два дні ОСОБА_11 було дуже погано, впав тиск, то вона нічого у неї не питала. Донька дуже боялась, що нападник її знайде і нападе знову. Вона її заспокоювала, як могла. Потім донька їй розповіла, що вдень вони гуляли з другом ОСОБА_16 і зустріли хлопця з якоюсь торбинкою. Той став питати, чого вони тут гуляють, хто вона така і до кого приїхала. А ще він у ОСОБА_16 спитав, чому він розмовляє російською мовою. Потім хлопець пішов. Донька після прогулянки пішла додому, помила голову і мала винести тазик на вулицю, коли почула, що хтось стукає у вікна. Вона пішла покликати ОСОБА_18 , а та пішла відчиняти двері. Далі все відбулось, як пояснила ОСОБА_12 . Донька тривалий час проходила лікування, зараз вона все ще боїться, що нападник її знайде і вб`є. На її думку, крім тяжкого поранення, донька отримала психологічну травму, яка дається взнаки до теперішнього часу. За такий безмотивний злочин обвинувачений повинен понести суворе покарання у виді довічного позбавлення волі.

Причетність ОСОБА_5 до інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтвердили свідки обвинувачення, допитані безпосередньо у судовому засіданні.

Так свідок ОСОБА_19 суду пояснив, що він працює у поліції, заступив на добове чергування та разом з інспектором ОСОБА_20 , у складі СОГ, 19.06.2023 року після 22 години приїхали на виклик в АДРЕСА_2 , де було вчинено злочин. У дворі домоволодіння лежав чоловік, обличчям до землі з зав`язаними ременем руками. Вони його підняли з землі, зняли з рук ремінь та одягли кайданки. Чоловік розумів, що вони працівники поліції, опору не чинив, вів себе спокійно, виконував всі вказівки та назвав свої анкетні дані. На запитання з приводу вчинених протиправних дій, відповів, що йому «сказали це зробити якісь чоловіки, хто саме він не знає». По дорозі у райвідділ пояснив, що раніше вчинив крадіжку, за що був засуджений. Далі розповів, що 19.06.2023 року працював у баби ОСОБА_21 , у якої випив вина. Після чого прийшов додому, де посварився з батьками, бо прийшов побитий. Також розповів, що постукав у двері, йому відчинила жінка, він її відштовхнув, підбігла дитина, він її поранив, після чого жінка повалила його на підлогу. Він розповідав все чітко, спокійно, але не міг пояснити свої наміри, чому він так зробив, але зазначив дослівно, що «прийшов їх «ліквідувати» і якщо він би цього не зробив, йому б пустили кулю в голову».

Свідок ОСОБА_22 суду пояснила, що 19.06.2023 року приблизно о 22 годині до них з чоловіком прибігла племінниця сусідки та кликала на допомогу. Вона побігла до сусідки ОСОБА_8 , зайшла в будинок та побачила в коридорі чоловіка, який лежав на підлозі обличчям донизу, руки його були зв`язані ременем за спиною. Вона впізнала ОСОБА_5 , односельця, який проживав разом зі своїми батьками, навчався в школі, де ОСОБА_12 викладала математику, фізику, алгебру і геометрію. Ніколи не чула про наявність конфліктів між учнем та вчителькою. ОСОБА_23 працював по найму у ОСОБА_24 , допомагав по господарству, город шарував, убирав, траву косив, за що ОСОБА_25 розраховувалась продуктами харчування, а не грошима. ОСОБА_23 зі своїми однолітками не спілкувався, з дівчиною його не бачила. На місці злочину вона чула, як ОСОБА_23 говорив якусь нісенітницю, а саме: що «його послали вчинити злочин, а поліція у всьому розбереться». Вона бачила тілесні ушкодження у ОСОБА_26 та ОСОБА_11 , також плями крові у коридорі будинку.

Свідок ОСОБА_27 у судовому засіданні пояснив, що живе по сусідству з ОСОБА_8 19.06.2023 року близько 22 години почув крики дитини, на вулиці побачив дівчинку ОСОБА_11 , яка трималась рукою за бік, одяг її був у крові. Він побіг до сусідки ОСОБА_26 на допомогу, зайшов у будинок, де в коридорі побачив ОСОБА_8 , яка лежала на підлозі, а під нею був молодий чоловік, якого вона тримала. За допомогою ременя він зв`язав молодого чоловіка, а в подальшому його розпізнав. То був ОСОБА_5 , який опору не чинив, а лише говорив, що його «послали вчинити злочин».

Свідок ОСОБА_28 пояснила, що 19.06.2023 року о 22.21 годині, як медичний працівник, під`їхала до будинку ОСОБА_8 для надання допомоги постраждалим. ОСОБА_12 мала ушкодження голови, передпліччя, одяг був залитий кров`ю, у дівчинки було проникаюче поранення грудної клітки. Вона надала першу допомогу ОСОБА_11 до приїзду швидкої допомоги, наклала пов`язку на рану. Бачила на підлозі в коридорі зв`язаного чоловіка, по голосу впізнала ОСОБА_13 . Він говорив, що його «послали невідомі і його все одно вб`ють», але хто саме його послав не уточнював. Працівники поліції його затримали, а потерпілих доправили у лікарню.

Свідок ОСОБА_29 суду пояснив, що живе по-сусідству з ОСОБА_8 19.06.2023 року ввечері йому зателефонувала ОСОБА_11 та повідомила, що якийсь чоловік їх ріже. Він побіг на допомогу, а коли прийшов до будинку ОСОБА_8 помітив, що там вже був сусід ОСОБА_27 та його дружинна ОСОБА_30 . Носач ОСОБА_12 і ОСОБА_11 були всі в крові. Обвинувачений лежав на підлозі зв`язаний ременем. У ньому він впізнав ОСОБА_5 , який говорив нісенітницю, що нібито його хтось послав вчинити злочин, а інакше його самого вб`ють. Згодом приїхали працівники поліції, затримали ОСОБА_31 , а швидка забрала потерпілих до лікарні.

Свідок ОСОБА_32 , суду пояснив, що працює дільничним інспектором поліції, добре знає мешканців села Стара Кульна, зокрема, потерпілих і ОСОБА_13 . 19.06.2023 року після 22 години йому зателефонували та повідомили, що на його дільниці вчинено злочин. Він прибув до будинку по АДРЕСА_2 , де мешкає вчителька ОСОБА_8 . По прибуттю він побачив закривавлених потерпілих ОСОБА_8 та її племінницю ОСОБА_11 , а також чоловіка, який лежав на підлозі зі зв`язаними ременем руками. В ньому він упізнав ОСОБА_13 . На запитання, останній відповідав, що йому наказали це зробити, а інакше вб`ють його. ОСОБА_5 був затриманий на місці вчинення злочину, а потерпілих доправили до лікарні. ОСОБА_5 та його сім`ю характеризує з позитивного боку.

Свідок ОСОБА_33 суду пояснив, що працює лікарем хірургом у місті Подільську та пам`ятає, що з 19.06 на 20.06.2023 року був на зміні. Десь біля 1 години ночі 20.06.2023 року до лікарні доставили двох потерпілих: жінку та дівчинку, яких він оглянув у приймальному покої. Жінці надали першу допомогу, обробили рани на голові, шиї, передпліччі. Дівчинку забрали до палати інтенсивної терапії, де надали допомогу, при цьому консультувались з лікарями у місті Одесі. У дитини виявили проникаюче поранення грудної клітки, переломи ребер. Після того, як її стан покращився, дівчинку перевезли в м.Одесу для продовження лікування. Обвинуваченого він не оглядав та допомоги йому не надавав.

Свідок ОСОБА_34 , мати обвинуваченого, суду пояснила, що її син ОСОБА_23 деякий час у 2022-2023 роках проживав у рідної сестри у місті Одесі, доглядав за племінницею, водив її до школи, забирав. Сестра втратила чоловіка на війні, тому він їй допомагав. Потім повернувся додому у село та 19.06.2023 року біля 14.30 годин пішов до ОСОБА_35 показати світлину. Вона дала йому роботу. Згодом біля 20.15 годин він повернувся додому, обурювався з приводу косметики якоїсь російської та зазначив, що наші хлопці гинуть, а люди купують російські харчі і продукцію. Вона до нього придивилась і помітила, що він закривавлений, кров текла з голови. На її запитання відповів, що впав по дорозі. З собою він приніс від ОСОБА_35 продукти харчування: сметану, сир, повну пляшку вина, фотоальбом, де була та світлина. Вона намагалась йому допомогти, спинити кров, але він заперечував та пішов відпочивати у свою кімнату. Син був у збудженому стані. Він ніколи не вживав спиртні напої, тому вона не може сказати, чи був він у нетверезому стані. Коли він вийшов з дому і куди пішов вона не бачила. Як він брав з дому ножиці та виделку, також не бачила, але підтвердила в суді, що ці предмети належать їй. Вона виховувала сина ОСОБА_23 з любов`ю, нарікань на його поведінку з боку вчителів ніколи не було, син ріс у повній сім`ї, спиртні напої не вживав, відвідував церкву, а саме тому вона не розуміє, чому він вчинив злочин, про який вона дізналась від дільничного інспектора.

Свідок ОСОБА_36 , батько обвинуваченого пояснив, що 19.06.2023 року ввечері прийшов додому з роботи та від дружини дізнався, що їх син ОСОБА_23 впав та поранив голову, вона сину надала допомогу і він пішов відпочивати у свою кімнату. Коли син пішов з дому, він не бачив. Потім він дізнався від працівників поліції, що син напав на колишню вчительку ОСОБА_8 та її племінницю, навіщо він таке зробив йому невідомо. Характеризує сина з позитивної сторони.

У суду немає підстав ставити під сумнів покази свідків обвинувачення, оскільки їм роз`яснені права та обов`язки, та будучи попередженими про кримінальну відповідальність за ст.384, ст.385 КК України, приведені судом до присяги, вони заперечували наявність у них неприязних стосунків з обвинуваченим та причин обмовляти його.

Незважаючи на фактичне не визнання вини обвинуваченим у інкримінованому злочині, а саме: у тому, що він вчинив незакінчений замах на умисне вбивство двох осіб, серед яких є малолітня дитина, з хуліганських мотивів, його вина в вчиненні даного злочину повністю підтверджується крім показів потерпілих та свідків обвинувачення, дослідженими та оголошеними в судовому засіданні письмовими доказами, а саме:

-Витягом з ЄРДР №0000608 від 20.06.2023 року, згідно якого вбачається, що 19.06.2023 року близько 22.10 годин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , прибув до будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , тримаючи ножиці у руці наніс удари в область грудної клітини малолітній ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , завдавши останній тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення грудної клітки зліва, лівобічний пневмо-гідроторекс травматичний шок другого ступеню (ЄО №4047 від 20.06.2023 року). Відомості внесено за заявою ОСОБА_8 , попередня кваліфікація ст.121 ч.1 КК України (т.1,а.с.104);

-Довідкою від 20.06.2023 року про наявність у ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, а саме: множинні різані рани скроневої ділянки, потиличного лівого надпліччя, лівого передпліччя. Час і місце травматизації: 19.06.2023 року, 22.15 годин, в будинку в села Стара Кульна (т.1,а.с.105);

-Довідкою від 20.06.2023 року про наявність у ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, а саме: проникаюче ножове поранення грудної клітини зліва, лівосторонній пневмо-гідроторакс, травматичний шок. Час і місце травматизації: 19.06.2023 року, 22.15 годин, в будинку в села Стара Кульна (т.1,а.с.106);

-Протоколом огляду місця події від 20.06.2023 року, згідно якого у період часу з 00 год 16 хв до 00 год.26 хв слідчим у присутності понятих за участю експерта-криміналіста, оглянуто домоволодіння в АДРЕСА_1 , встановлено місце вчинення злочину, вилучено речові докази, а саме: ножиці, виделка, сліди речовини бурого кольору в 2-х змивах (т.1, а.с.107-109 з додатком DVD-R диск із записом вказаної слідчої дії та фото таблицею на а.с.110-118, т.1). Зауважень до протоколу не надійшло та за згодою всіх учасників судового розгляду відеозапис слідчої дії у судовому засіданні не переглядався;

-Протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 20.06.2023, згідно якого ОСОБА_5 затриманий за підозрою у вчиненні злочину за ч.1 ст.121 КК України, про його затримання повідомлено близьких родичів та адвоката, роз`яснено права та обов`язки, затриманий погодився відповідати на запитання, однак відповісти на них не зміг, у затриманого вилучили чоловічу куртку чорного кольору зі слідами бурого кольору і чоловічі джинсові штани синього кольору зі слідами бурого кольору (т.1,а.с.119-123 з додатком DVD-R диск із відеозаписом затримання ОСОБА_5 );

-Постановою про здійснення освідування особи від 20.06.2023, згідно якої прийнято рішення здійснити освідування ОСОБА_5 для виявлення слідів кримінального правопорушення та протоколом освідування від 20.06.2023 року, згідно якого на виконання постанови слідчого у ОСОБА_5 вилучено змиви на марлевих тампонах з обличчя, правої та лівої долоні рук. При проведенні освідування у ОСОБА_5 виявлено тілесні ушкодження: в лобній ділянці зліва, косо-вертикальна забійна рана, в ділянці лівого передпліччя на передній поверхні у нижній третині множині косо-горизонтальні поверхневі рани лінійної форми (т.1,а.с.124-129 з фото таблицею);

-Протоколом огляду від 20.06.2023 року, згідно якого у період часу з 11.50 год до 12.05 год слідчим у присутності понятих за участю експерта-криміналіста, оглянуто речі потерпілої ОСОБА_37 у приймальному відділенні КНП «Подільська міська лікарня» та вилучено різану футболку бірюзового кольору з малюнками у вигляді кокосів зі слідами рідини бурого кольору (т.1,а.с.130-132 з фото таблицею);

-Постановою слідчого про визнання речових доказів та приєднання до матеріалів кримінального провадження від 20.06.2023 року, згідно якої речовими доказами визнано металеву виделку, металеві ножиці, чоловічу куртку чорного кольору, чоловічі джинсові штани синього кольору, різану футболку бірюзового кольору з малюнком у вигляді кокосів, кожен із яких містить на собі сліди нашарування бурого кольору (т.1,а.с.133-134);

-Постановою про призначення судово-медичної експертизи від 11.07.2023 року малолітньої потерпілої ОСОБА_9 для встановлення тілесних ушкоджень, наявних у останньої, їх локалізації, давності нанесення, ступеню тяжкості, характеру та механізму утворення (т.1,а.с.135-136);

-Висновком експерта №133 від 19.07.2023 року судово-медичної експертизи ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно якого у потерпілої виявлено наступні тілесні ушкодження: проникаюче поранення грудної клітини зліва, перелом хрящових ділянок 7-8 ребер зліва, що ускладнилось розвитком пневмо-гемотораксу (наявність повітря та крові у плевральній порожнині) зліва, підшкірною емфіземою (наявність повітря в м`яких тканинах) грудної клітки та розвитком геморагічного шоку І-ІІ ст. Вказані тілесні ушкодження утворились в результаті дії предмета, який має колюче-ріжучі властивості. Всі вищевказані тілесні ушкодження могли бути спричинені 19.06.2023 року та складають єдиний морфологічний комплекс ушкоджень, оцінюються разом та відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя (п.2.1.1 «а», п.2.1.3 «й», п.2.1.3 «о» «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року (далі Правила) (т.1,а.с.138-142);

-Ухвалою слідчого судді Котовського міськрайонного суду Одеської області від 02.08.2023 року про арешт майна, згідно якої накладено арешт на речові докази, вилучені та приєднані до кримінального провадження слідчим із забороною власнику та третім особам будь-яким чином користуватись та розпоряджатись вказаним майном (т.1,а.с.144-145);

-Постановою про зміну кримінально-правової кваліфікації від 20.06.2023 року, згідно якої слідчим змінено кваліфікацію кримінального правопорушення з ч.1 ст.121 КК України на ч.3 ст.15, п.п.1.2 ч.2 ст.115 КК України (т.1,а.с.146-147) та витяг з ЄРДР вказаного кримінального провадження станом на 20.06.2023 року про зміну кваліфікації (т.1,а.с.208) ;

-Постановою про призначення судово-медичної експертизи від 20.06.2023 року затриманого (підозрюваного) ОСОБА_5 для встановлення тілесних ушкоджень, наявних на тілі останнього, їх локалізації, давності нанесення, ступеню тяжкості, характеру та механізму утворення (т.1, а.с.148);

-Висновком експерта №112 від 27.06.2023 року судово-медичної експертизи ОСОБА_5 , згідно якого у останнього виявлені наступні тілесні ушкодження: забійна рана голови, множинні рани лівого передпліччя. Тілесне ушкодження у вигляді забійної рани голови утворилося в результаті дії тупого (тупих) твердого предмета (предметів), індивідуальні особливості якого (яких) в ушкодженнях не відобразились. Не виключено, що дане ушкодження могло бути спричинене за обставин, на які вказує підекспертний, а саме: в результаті падіння. Враховуючи морфологічні особливості ран передпліччя (переважання довжини над глибиною) слід вважати, що вказані тілесні ушкодження утворились в результаті дії предмета, який має ріжучі властивості. Не виключено, що таким предметом міг бути ніж або інші схожі предмети. Всі тілесні ушкодження могли бути спричинені 19.06.2023 року, не були небезпечними для життя, спричинили розлад здоров`я тривалістю понад 6 днів, але не більше трьох тижнів (21 день) і за цим критерієм, відповідно до п.2.3.3 і 4.6 Правил, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (т.1,а.с.150-152);

-Постановою про призначення судово-медичної експертизи від 20.06.2023 року потерпілої ОСОБА_8 для встановлення тілесних ушкоджень, наявних у останньої, їх локалізації, давності нанесення, ступеню тяжкості, характеру та механізму утворення (т.1, а.с.154);

-Висновком експерта №113 від 29.06.2023 року судово-медичної експертизи ОСОБА_8 , згідно якого у неї виявлені наступні тілесні ушкодження колото-різані рани голови, тулубу та лівого передпліччя, які утворилися від дії предмета, який має колюче-ріжучі властивості. Не виключено, що таким предметом могли бути ножиці або інші схожі предмети. Виявлено шість тілесних ушкоджень, виходячи з цього травмуючий предмет діяв на тіло ОСОБА_8 не менш, як шість разів. Всі тілесні ушкодження могли бути спричинені 19.06.2023 року, не були небезпечними для життя, спричинили розлад здоров`я тривалістю понад 6 днів, але не більше трьох тижнів (21 день) і за цим критерієм, відповідно до п.2.3.3 і 4.6 Правил, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Спричинення вказаних тілесних ушкоджень при падінні з висоти власного зросту є неможливим (т.1,а.с.156-158);

-Протоколом огляду від 22.06.2023 року, згідно якого у період часу з 11.40 до 11.55 год, слідчий у присутності понятих за участю ОСОБА_8 у приміщенні амбулаторії загальної практики сімейної медицини виявлено та вилучено туніку коричневого кольору зі слідами речовини бурого кольору, що належать потерпілій ОСОБА_8 (т.1,а.с.160-162 з фото таблицею);

-Постановою слідчого про визнання речових доказів та приєднання до матеріалів кримінального провадження від 22.06.2023 року, згідно якої речовими доказами визнано туніку коричневого кольору зі слідами речовини бурого кольору, належну потерпілій ОСОБА_8 (т.1,а.с.163-164);

-Постановою про зміну кримінально-правової кваліфікації від 15.09.2023 року, згідно якої слідчим змінено кваліфікацію кримінального правопорушення з ч.3 ст.15, п.п.1.2 ч.2 ст.115 КК України на ч.3 ст.15, п.п.1,2,7 ч.2 ст.115 КК України (т.1,а.с.165-167);

-Витягом з ЄРДР вказаного кримінального провадження станом на 15.09.2023 року зі зміненою кваліфікацією (т.1,а.с.168);

-Постановою про призначення судово-психіатричної експертизи від 03.07.2023 року підозрюваного ОСОБА_5 (т.1,а.с.169-171);

-Клопотанням експерта про надання додаткових доказів для проведення вказаної експертизи та супровідним листом слідчого про надання експерту запитуваних матеріалів на 20 аркушах (т.1,а.с.172-173);

-Висновком судово-психіатричного експерта №317 від 13.07.2023 року стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , згідно якого останній у період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння, не страждав хронічним психічним захворюванням, іншим хворобливим психічним розладом, тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності, за своїм психічним станом міг повною мірою усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними. Перебував у стані простого алкогольного сп`яніння, яке не позбавляло його здатності повною мірою усвідомлювати свої дії і керувати ними. У даний час підозрюваний не страждає хронічним психічним захворюванням, іншим хворобливим психічним розладом, за своїм психічним станом здатний усвідомлювати свої дій і керувати ними, не потребує застосування примусових заходів медичного характеру (т.1,а.с.174-177). У судовому засіданні за клопотанням сторони обвинувачення була допитана експерт ОСОБА_38 , яка підтримала свій висновок та зазначила, що їй достатньо було спілкування з підекспертним ОСОБА_39 та матеріалів, наданих у її розпорядження, для складання вказаного висновку. Крім того, судом досліджені довідки надані стороною захисту (т.2,а.с.80-81), згідно яких ОСОБА_5 на обліку у психіатра не перебуває, відомості про орфанні захворювання відсутні.

-Постановою про призначення судово-медичної імунологічної експертизи від 10.07.2023 року та висновком експерта №1188 від 14.07.2023 року судово-медичної експертизи зразка крові потерпілої ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно якого визначено групу рідкої крові потерпілої, що відноситься до групи О з ізогемаглютиніном анти-А і анти-Б за ізосерологічною системою АВО (т.1,а.с.178-181);

-Постановою про призначення судово-медичної імунологічної експертизи від 10.07.2023 року та висновком експерта №1190 від 24.07.2023 року судово-медичної експертизи трьох марлевих тампонів зі змивами з обличчя, з долоней правої і лівої руки підозрюваного ОСОБА_5 , згідно якого з урахуванням групової приналежності крові потерпілих та підозрюваного не виключено можливість походження крові на вказаних тампонах зі змивами з обличчя та долоні лівої руки підозрюваного, як від потерпілої ОСОБА_9 так і від самого підозрюваного ОСОБА_5 , на тампоні зі змивом з правої долоні підозрюваного не виключається можливість походження крові від потерпілої ОСОБА_8 , а також не виключається в цьому об`єкті присутність крові потерпілої ОСОБА_9 і підозрюваного ОСОБА_5 (т.1,а.с.182-188);

-Постановою про призначення судово-імунологічної експертизи від 10.07.2023 року одягу підозрюваного ОСОБА_5 та висновок експерта №1191 від 25.07.2023 року, згідно якого на одязі підозрюваного, а саме: на куртці та джинсових брюках, знайдена кров людини та не виключається її походження від потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (т.1,а.с.189-197);

-Постановою про призначення судово-медичної імунологічної експертизи від 22.06.2023 року зразка крові підозрюваного ОСОБА_5 та висновком експерта №1107 від 12.07.2023 року, згідно якого кров підозрюваного ОСОБА_5 відноситься до групи О з ізогемаглютиніном анти-А і анти-Б за ізосерологічною системою АВО (т.1,а.с.198-201);

-Актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №531 (дата заповнення 20.06.2023 року 00 год 30 хв), згідно якого з використанням приладу Алкотест 6510 встановлено, що ОСОБА_5 перебував у стані алкогольного сп`яніння (т.1,а.с.239).

Судом досліджені супровідні листи та висновки експертиз, отримані після скерування обвинувального акту до суду (т.2,а.с.127-162), а саме: постанова про призначення судової медико-криміналістичної експертизи від 22.06.2023 року одягу потерпілої ОСОБА_8 та висновок експерта №284 від 07.11.2023 року судово-медичної експертизи футболки, яка належить ОСОБА_8 , згідно якого на футболці виявлено накладання речовини буро-коричневого кольору, що схожа на кров, а також пошкодження, які могли бути спричинені браншею ножиць, вилучених у підозрюваного ОСОБА_5 ; - постанова про призначення судово-медичної цитологічної експертизи від 10.07.2023 року ножиць та висновок експерта №565 від 20.11.2023 року судово-медичної експертизи ножиць, вилучених з місця події за адресою: АДРЕСА_1 , згідно якого на вказаних ножицях знайдена кров та виявлений білок людини, не виключається походження крові від потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 і самого ОСОБА_5 ; - постанова про призначення судової медико-криміналістичної експертизи від 22.06.2023 року одягу малолітньої потерпілої ОСОБА_9 та висновок експерта №285 від 07.11.2023 року судово-медичної експертизи футболки, яка належить ОСОБА_9 , згідно якого на футболці виявлені рясні накладання речовини буро-коричневого кольору, що схожа на кров, а також пошкодження, які могли бути спричинені браншею ножиць, вилучених у підозрюваного ОСОБА_5 ; - протокол надання доступу до матеріалів (додаткових матеріалів) досудового розслідування від 10.01.2024 року.

Згідно ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У контексті даного кримінального провадження, дослідивши докази, надані як стороною обвинувачення так і захисту, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив особливо тяжкий злочин, а саме: незакінчений замах на умисне вбивство двох осіб, серед яких є малолітня дитина, з хуліганських мотивів.

Суд критично ставиться до показів обвинуваченого ОСОБА_5 , даних ним у судовому засіданні щодо відсутності у нього умислу на вбивство потерпілих та вважає, що його показання є нелогічними, суперечливими та спростовуються доказами, безпосередньо дослідженими судом, тому їх до уваги не приймає і вважає захисною позицією обвинуваченого, з метою уникнути відповідальності за вчинення особливо тяжкого злочину.

Суд, дотримуючись принципу змагальності, створивши умови для подання сторонами всіх наявних доказів, вважає, що стороною обвинувачення подано належні та допустимі докази, які вказують на причетність обвинуваченого до вчинення вказаного злочину.

Підстав для перекваліфікації його дій щодо спричинення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_8 на ч.2 ст.125 КК України, а щодо спричинення ушкоджень потерпілій ОСОБА_9 на ч.1 ст.121 КК України, а також для виправдання обвинуваченого, суд не знаходить.

Характер цілеспрямованих дій ОСОБА_5 , який у короткий проміжок часу із силою завдав не менше шести ударів ножицями в життєво важливі органи потерпілої ОСОБА_8 , а саме: в область голови, шиї та передпліччя, а також один удар ножицями в життєво важливі органи: грудну клітку потерпілої ОСОБА_9 , чим спричинив останній тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя, доводять наявність у винного умислу саме на вбивство, а доводи сторони захисту про протилежне є неспроможними.

Посилання сторони захисту щодо недоведеності стороною обвинувачення умислу на вбивство з хуліганських мотивів, суд до уваги не приймає, оскільки при досліджені доказів встановлено, що між обвинуваченим і потерпілими не було жодних неприязних чи будь-яких інших стосунків, що свідчить про намір ОСОБА_5 вчинити умисне вбивство без будь-якої причини чи з використанням незначного приводу, що і стало підставою для кваліфікації його дій за п.7 ч.2 ст.115 КК України.

Кваліфікація його дій за п.2 ч.2 ст.115 КК України також знайшла своє підтвердження, оскільки обвинуваченому було достовірно відомо про вік та місце знаходження малолітньої потерпілої ОСОБА_9 ..

Суд, повно та неупереджено з`ясувавши всі обставини, встановлені під час кримінального провадження, дійшов висновку, що вищенаведеними по справі доказами, які визнані допустимими, вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчинені даного злочину доведена, а його дії суд кваліфікує за ч.3 ст.15, п.п.1,2,7 ч.2 ст.115 КК України, тобто незакінчений замах на умисне вбивство двох осіб, серед яких є малолітня дитина, з хуліганських мотивів.

При вирішенні питання про призначення покарання, суд, відповідно до ст.65-67 КК України, враховує ступень тяжкості вчиненого злочину, сукупність всіх обставин, що його характеризують (форма вини, мотив, спосіб, характер вчиненого діяння, ступінь вчинення злочинного наміру, тяжкість наслідків) особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів, а згідно ч.2 ст.50 КК України покарання має не меті не тільки кару, а і виправлення засудженого.

Згідно з санкцією ч.2 ст.115 КК України найбільш суворим видом покарання за вчинення злочинів, передбачених у диспозиції цієї статті, є довічне позбавлення волі. Це покарання є безстроковим, тобто не має строкового виміру.

Відповідно до ч.4 ст.68 КК України за вчинення готування до злочину та замаху на нього довічне позбавлення волі не застосовується, крім вчинення злочинів проти основ національної безпеки України, передбачених у статтях 109-114-1, проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, передбачених у статтях 437- 439, ч.1 ст.442 та ст.443 цього Кодексу.

Водночас ч.3 ст.68 КК України передбачено, що за вчинення замаху на злочин строк та розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Виходячи з системного аналізу положень згаданих частин ст.68 КК України закон зобов`язує суд або знизити розмір (ч.3), або забороняє застосовувати (ч.4), але виключно лише один і лише найбільш суворий вид основного покарання з числа тих, що передбачені у відповідній санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК. Із цього випливає, що за одним кримінальним провадженням стосовно одного і того самого діяння і щодо однієї і тієї самої особи, яка вчинила це діяння, вказані положення не можуть бути застосовані двічі і до найбільш суворого, і до менш суворого покарання, які альтернативно передбачені у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК.

Слід зазначити, що виключення законодавцем можливості призначення покарання у виді довічного позбавлення волі за незакінченний злочин (ч.4 ст.68 КК) є окремою особливою формою (способом) пом`якшення покарання за окремі види незакінченого злочину, яка застосовується окремо від інших способів пом`якшення покарання, та не виключає можливості застосування іншого менш суворого виду покарання, що в них міститься.

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові від 02 грудня 2019 року Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду (справа №664/425/16-к, провадження №5790кмо18).

Обвинувачений ОСОБА_5 не визнав свою провину у вчиненні незакінченого замаху на умисне вбивство двох осіб, серед яких є малолітня дитина, з хуліганських мотивів. Однак з його поведінки у судовому засіданні вбачається, що він жалкує з приводу спричинення потерпілим тілесних ушкоджень, засуджує свою поведінку та готовий понести покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_5 , в контексті ст.66 КК України, суд визнає сприяння у розкритті злочину.

При призначенні покарання судом враховується, що обвинувачений ОСОБА_5 є особою раніше не судимою в силу ст.89 КК України, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, згідно ст.19 КК України є осудною особою, за місцем проживання характеризується посередньо.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 згідно ст. 67 КК України, суд визнає вчинення ним злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Беручи до уваги характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_5 злочину, особу обвинуваченого, наявність обтяжуючих та пом`якшуючих покарання обставин, думку потерпілих, сторони обвинувачення та захисту, суд вважає, що обвинуваченому необхідно обрати міру покарання передбачену ч.3 ст.15, п.п.1,2,7 ч.2 ст. 115 КК України, у виді позбавлення волі на певний строк з відбуванням покарання в кримінально-виконавчій установі закритого типу.

Таке покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів.

За наведених вище обставин, підстав для призначення покарання в максимальному розмірі, як просила прокурор та потерпіла ОСОБА_8 , а також призначення покарання у виді довічного позбавлення волі, як просила законний представник неповнолітньої потерпілої ОСОБА_10 суд не знаходить.

Також, судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Котовського міськрайонного суду Одеської області від 02.08.2023 року був накладений арешт на тимчасове вилучене майно ( т.1,а.с.144-145).

У відповідності до ст. 174 ч. 4 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Суд вважає, що арешт, накладений на тимчасове вилучене майно підлягає скасуванню.

Цивільний позов по справі не заявлявся, процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів по справі необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 залишити тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 368, 369-371, 373-376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) за ч.3 ст.15, п.п.1,2,7 ч. 2 ст. 115 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 11 (одинадцять) років.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити - тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати - з 20.06.2023 року, тобто з дня фактичного затримання.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Котовського міськрайонного суду Одеської області від 02.08.2023 року на тимчасове вилучене майно ( т.1,а.с.144-145).

Речові докази:

- металеву виделку, металеві ножиці, чоловічу куртку чорного кольору, чоловічі джинсові штани синього кольору, різану футболку бірюзового кольору з малюнком у вигляді кокосів, туніку коричневого кольору зі слідами речовини бурого кольору, після набрання вироком законної сили знищити;

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати відсутні.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Роздільнянський районний суд Одеської області.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя- доповідач: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3