Справа № 487/7614/23
Провадження № 1-кп/487/430/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.03.2024 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві кримінальне провадження внесене до ЄРДР № 0001624 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миколаєва, українця, громадянина України, маючого неповну середню освіту, учня Новопетрівського ліцею, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України

за участю сторін кримінального провадження:

зі сторони обвинувачення прокурора ОСОБА_4 ,

зі сторонни захисту обвинуваченого - ОСОБА_3 , законного представника - ОСОБА_5 , адвоката - ОСОБА_6 ,

інших учасників судового провадження - потерпілої ОСОБА_7 , законного представника ОСОБА_8

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення визнаного судом доведеним:

24.02.2022 указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" було введено в Україні воєнний стан, який триває дотепер.

02.10.2023 ОСОБА_3 , приїхав до м.Миколаєва з метою покупки мобільного телефону у ОСОБА_7 , про зустріч з якою попередньо домовився шляхом листування у соціальних мережах. Того ж дня, близько о 16.30 год. ОСОБА_3 зустрівся з ОСОБА_7 біля ТЦ "Фокстрот", за адресою: м.Миколаїв просп. Центральний 26, та розпочав розмову з приводу придбання мобільного телефону вказаного в оголошенні. Під час розмови ОСОБА_3 , добровільно отримав від ОСОБА_9 , з метою огляду, мобільний телефон марки " I-phone 12 mini " фіолетового кольору, вартістю 12000 грн., який тримав в руках та запропонував ОСОБА_7 пройти до вулиці 8 Березня з метою отримання грошових коштів для оплати вказаної покупки, на що остання погодилась.

Через незначний проміжок часу, знаходячись біля будинку № 42/1 по вул. 8 Березня у м.Миколаєві, у ОСОБА_3 , який не мав грошових коштів на придбання вказаного мобільного телефону, виник злочинний корисливий умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, а саме: мобільного телефону марки "I-phone 12 mini " фіолетового кольору, вартістю 14151,33 грн., належного ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний, корисливий умисел направлений на відкрите викрадання чужого майна, з метою власного незаконного збагачення, ОСОБА_3 , використовуючи заздалегідь заготовлений предмет у вигляді аерозольного балону з дратівливою прозрачною речовиною "Кобра-1М", діючи відкрито, в умовах воєнного стану дістав вказаний балон з правої кишені жилетки, в яку був одягнутий та розпилив його в напрямку обличчя ОСОБА_7 , чим дезорієнтував її та спричинив умисні легкі тілесні ушкодження, які виразились у хімічному опіку роговиць обох очей, у зв`язку з чим отримав можливість втекти.

Утримуючи викрадений мобільний телефон марки "I-phone 12 mini " фіолетового кольору при собі, ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 14151,33 грн.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.4 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого мана (грабіж) поєднаний із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене в умовах воєнного стану.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні вину у скоєнні кримінального правопорушення визнав. Вказав, що його дії були спрямовані на заволодіння майном потерпілої. У скоєному щиро каявся. При винесенні вироку просив врахувати сприяння досудовому розслідуванню.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин:

Покази обвинуваченого ОСОБА_3 , який суду пояснив, що вирішив придбати мобільний телефон через інтернет мережу. 02.10.2023, за попередньою домовленістю, зустрівся з потерпілою ОСОБА_7 у м.Миколаєві, з метою придбання у неї мобільного телефону. При зустрічі з потерпілою ОСОБА_7 біля ТЦ "Фокстрот" в м.Миколаєві, остання передала йому мобільний телефон для огляду. Зупинившись біля будинку № 42/1 по вул. 8 Березня в м.Миколаєві, з метою заволодіння мобільним телефоном потерпілої, розпилив аерозольний балон в напрямку обличчя останньої, та утримуючи мобільний телефон в руках направився до зупинки маршрутного таксі, звідки попрямував за місцем проживання. Ввечері був затриманий працівниками поліції, добровільно видав телефон. В подальшому зрозумів, що скоїв злочин. Щиро розкаюється у вчиненому.

Покази потерпілої ОСОБА_7 , яка безпосередньо під час допиту в судовому засіданні пояснила, що через листування у соціальних мережах домовилась про зустріч з ОСОБА_3 , який вияв бажання придбати її мобільний телефон. Зустрівшись в обумовлений час та місці передала обвинуваченому мобільний телефон. Оглянувши його, ОСОБА_3 попросив зачекати 5-10 хвилин поки йому принесуть грошові кошти, та сказав пройти нижче вулицею. В подальшому розпилив газовим балончиком в обличчя, та втік, утримуючи належний їй мобільний телефон.

Покази вказаних осіб, щодо фактичних обставин скоєного кримінального правопорушення, у своєму взаємозв`язку повністю узгоджуються з сукупністю досліджених судом письмових доказів, а саме

Протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 02.10.2023, прийнятої від ОСОБА_7 , відповідно до якої остання просить вжити заходи до невідомого їй чоловіка, який 02.10.2023 близько о 16.30 год., знаходячись за адресою: м.Миколаїв вул. 8 Березня біля буд. 42, відкрито, застосовуючи газовий балончик, заволодів мобільним телефоном, після чого зник з місця події. Сума матеріального збитку складає 12000 грн.;

Протоколом огляду місця події від 02.10.2023, відповідно до якого 02.10.2023 слідчим СВ Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_10 , була оглянута відкрита ділянка місцевості за адресою: АДРЕСА_2 ;

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 02.10.2023, згідно якого потерпіла ОСОБА_7 із 4-х пред`явлених фотознімків, впізнала особу на фото №2 ( ОСОБА_3 ), який 02.10.2023 знаходячись за адресою: м.Миколаїв вул. 8 Березня, відкрито заволодів належним їй мобільним телефоном, із застосуванням насильства;

Протоколом огляду речей та документів від 02.10.2023, відповідно до якого заступником начальника СВ МРУП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_11 було проведено огляд добровільно наданого ОСОБА_7 мобільного телефону марки " Xiaomi Redmi Note 7", та яким встановлено наявність листування у мобільному додатку "ОЛХ.ЮА" з користувачем " ОСОБА_12 " стосовно придбання мобільного телефону, його вартості, дати та часу зустрічі;

Протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 02.10.2023, відповідно до якого 02.10.2023 о 21.20 год. за адресою: с. Новопетрівське Новоодеського району Миколаївської області вул. Петра Могили біля будинку № 117 був затриманий ОСОБА_3 .

Протоколом огляду речей та документів від 03.10.2023, відповідно до якого слідчим СВ МРУП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_10 було проведено огляд мобільного телефону марки "Айфон 12 міні" фіолетового кольору, в чохлі прозорого кольору, який вилучено в ході особистого обшуку затриманого ОСОБА_3 ;

Протоколом огляду речей та документів від 03.10.2023, відповідно до якого слідчим СВ МРУП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_10 було проведено огляд аерозольного балончику помаранчевого кольору "Кобра-1М", який вилучено в ході особистого обшуку затриманого ОСОБА_3 ;

Протоколом огляду речей та документів від 04.10.2023, відповідно до якого слідчим СВ МРУП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_10 було проведено огляд мобільного телефону марки "Айфон XR" синього кольору, в чохлі чорного кольору, який вилучено в ході особистого обшуку затриманого ОСОБА_3 ;

Висновком експерта № СЕ-19/115-23/13675-ТВ від 04.10.2023, відповідно до якого ринкова вартість мобільного телефону марки іРhone 12 міні ( 64 ГБ об`ємом пам`яті) у справному та неушкодженому стані, вживаного станом на 02.10.2023 могла становити - 14151,33 грн.;

Висновком експерта №903, відповідно до якого у ОСОБА_7 мають місце тілесні пошкодження у вигляді хімічного опіку обох очей, кон`юктиви та рогівки 1ст. Дані тілесні пошкодження могли утворитись від дії будь-якої хімічної речовини, не виключено при вприскуванні газового балончику, з давністю утворення біля доби до часу огляду. По ступеню тяжкості дані тілесні пошкодження відносяться до категорії легких тілесних пошкоджень. При нанесенні тілесних пошкоджень потерпіла могла бути звернена попередньо стороною тіла до нападника.

Протоколом слідчого експерименту з додатками до нього від 13.10.2023.

Так з протоколу та відтвореного відеозапису вбачається, що в ході слідчого експерименту за участю неповнолітньої потерпілої ОСОБА_7 , законного представника ОСОБА_8 , психолога СКЗ Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_13 , проведеного в період часу з 09.56 год. до 10.42 год. , потерпіла детально повідомила та відтворила обставини при яких обвинуваченим ОСОБА_3 було здійснено злочин відносно неї, зазначила механізм, послідовніть дій, показала місце вчинення, марштрут пересування.

Слідчий експеримент за участю потерпілої було проведено з застосуванням відеозйомки, з дотриманням вимог ст.ст. 223,240 КПК України.

Протоколом слідчого експерименту з додатками до нього від 13.10.2023.

Так з протоколу та відтвореного відеозапису вбачається, що в ході слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_3 , законного представника ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , психолога СКЗ Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_13 , проведеного в період часу з 11.20 год. до 12.37 год. , обвинувачений детально повідомив та відтворив обставини при яких скоїв кримінальне правопорушення відносно ОСОБА_7 . При цьому зазначав, що 02.10.2023 о 15.30 год. за адресою: м.Миколаїв пр. Центральний 25 поблизу магазину "Фокстрот" зустрівся з дівчиною, з якою попередньо домовився, з метою придбання мобільного телефону. При собі мав грошові кошти в розмірі 5000 грн. Підійшовши до дівчини, розпочав діалог, під час якого остання передала йому мобільний телефон, він намагався домовитись про зниження ціни на телефон. Рухаючись разом з дівчиною в напрямку вул. 8 Березня, він дістав з кишені жилетки, спеціальний засіб "Кобра", та розпилив балон в напрямку дівчини, після чого остання втратила орієнтир і почала кликати на допомогу. Утримуючи в руках мобільний телефон, він пішов в бік автостанції, сів на автобус, та направився за місцем мешкання.

Таким чином провівши судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту, за своїм внутрішнім переконання, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновків, що вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину за ч.4 ст. 186 КК України, а саме відкрите викрадення чужого мана (грабіж) поєднаний із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене в умовах воєнного стану, доведена, а кваліфікація його дій вірна.

Мотиви призначення покарання та ухвалення інших рішень щодо питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку і положення закону, яким керувався суд.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та приймає до уваги роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Згідно цієї постанови, відповідно до ст.50, ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, воно повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

У п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено про те, що досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо.

Крім того, Європейський суд з прав людини у справі «Скополла проти Італії» від 17.09.2009 р., зазначав, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Суд, також враховує вимоги ч.2 ст.61 Конституції України, згідно з якою юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів засудженим.

Відповідно до пункту 16 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 16.04.2004 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини неповнолітніх» позбавлення волі на певний строк є найсуворішим покаранням, що може бути призначене особам, яким на момент вчинення злочину не виповнилося 18 років. Це покарання має застосовуватися до таких осіб тільки тоді, коли у суду є переконання, що застосування більш м`якого покарання не сприятиме виправленню засудженого.

Відповідно до позиції Верховного Суду України, викладеній в Постанові від 23.04.2020 у справі № 566/1387/18, підстави для призначення більш м`якого покарання, ніж це передбачено відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу за вчинений злочин, визначаються положеннями ст. 69 цього Кодексу, що також визначено законодавцем у ст. 65 КК України, яка регулює загальні засади призначення покарання.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду Українивід 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, або перехід до іншого, більш м`якого виду основного покарання, або не призначення обов`язкового додаткового покарання (ст.69 Кримінального кодексу України) може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного. У кожному такому випадку суд зобов`язаний у мотивувальній частині вироку зазначити, які саме обставини справи або дані про особу підсудного він визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання. При цьому необхідно враховувати не тільки мету й мотиви, якими керувалась особа при вчиненні злочину, а й її роль серед співучасників, поведінку під час та після вчинення злочинних дій тощо.

Нормами ч. 1 ст. 69 КК України визначено, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.

Відповідно до рішення ВС/ККС у справі № 442/1887/16-к від 15.03.2018 р. при аналізі норм ст. 69 КК України можна зробити висновок, що призначення більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції відповідної норми, можливе лише у тому випадку, коли встановлені по справі обставини, що пом`якшують покарання, настільки істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, що призначення винному навіть мінімального покарання в межах санкції було б явно несправедливим.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує дані про його особу, який раніше не судимий, щиро каявся, вчинив кримінальне правопорушення у неповнолітньому віці, на обліку у Миколаївському обласному наркологічному диспансері, та на психіатричному обліку у КНП «Миколаївського обласного центру психічного здоров`я» МОР не перебуває, за місцем навчання характеризується позитивно.

Суд також враховує висновок ( досудову доповідь про неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 ) сектору ювенальної пробації м.Миколаєва Заводського районного відділу Філії ДУ «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях, від 09.02.2024, відповідно до якого орган пробації беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, спосіб його життя, історію обвинувачення, відсутність попередніх правопорушень в житті неповнолітнього, низький рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення, наявність життєвих цілей, підтримку з боку родини, вважає можливе виправлення особи без позбавлення волі на певний строк.

На підставі викладеного, у зв`язку з наявністю кількох пом`якшуючих обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, вчинення кримінального правопорушення у неповнолітньому віці, проживання у неповній сім`ї, душевні страждання з приводу загибелі батька, з врахуванням особи обвинуваченого, суд вважає за можливе застосувати ст. 69 КК України та перейти до більш м`якого виду покарання ніж передбачено санкцією ч.4 ст. 186 КК України 3 роки позбавлення волі.

При цьому, за змістом ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Відповідно до постанови колегії суддів другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 26 квітня 2018 року № 757/15167/15-к, загальні засади призначення покарання (ст. 65 КК України) наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначати покарання або звільняти від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи не застосування ст. 75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням, суд може прийняти лише у випадку, якщо при призначені покарання певного виду і розміру, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Враховуючи фактичні обставини справи, характер вчиненого злочину, ступінь тяжкості, дані про особу обвинуваченого, позицію потерпілої, суд знаходить підстави для призначення покарання ОСОБА_3 з застосування ст.75 КК України з покладанням обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

Питання про речові докази вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України , у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбуття призначеного покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені ч.1 п.п. 1, 2 ст. 76 КК України та п.2 ч.3 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та/або роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: мобільний телефон марки Айфон 12 міні, фіолетового кольору у прозорому чохлі, який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_7 - залишити у розпорядженні останньої; мобільний телефон марки Айфон блакитного кольору, який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_3 - залишити у розпорядженні останнього; аерозольний балон помаранчевого кольору "Кобра -1М" який зберігається у камері зберігання речових доказів Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області - знищити.

На вирок може бути подана апеляція до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м.Миколаєва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, обвинуваченому.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1