Справа № 461/1221/24
Провадження № 1-кс/461/1436/24
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу

05.03.2024 м. Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Велике Передмістя Львівського району Львівської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з вищою юридичною освітою, офіційно непрацюючого, одруженого, має на утриманні дітей: ОСОБА_7 , 2017 р.н., ОСОБА_8 2015 р.н., ОСОБА_9 , 2020 р.н., військовозобов`язаного, згідно ст.89 КК України раніше не судимого,

у кримінальному провадженні, внесеному 15.01.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000012, за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.332 КК України, та за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.332 КК України, -

в с т а н о в и в:

05.03.2024 старший слідчий в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 , за погодженням прокурора Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з його подальшим утриманням у ДУ «Львівська установа виконання покарань №19», терміном на 60 діб, з альтернативою визначення застави у розмірі вісімдесяти розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб (242 240 грн.). У разі внесення застави, просить покласти на підозрюваного ОСОБА_5 строком на 2 місяці наступні обов`язки, передбачені п.п.1-4, 8 ч.5 ст.194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою; не відлучатися із Львівської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В обґрунтування внесеного клопотання покликається на те, що відділом розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000012 від 15.01.2024, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, однак не пізніше січня 2024 року, до ОСОБА_5 через невстановлених досудовим розслідуванням осіб звернувся ОСОБА_10 з приводу з`ясування обставин перетину ним державного кордону України як військовозобов`язаною особою в умовах дії на території України правового режиму «воєнного стану».

Згідно ст.1 Закону України «Про оборону України» та ст.1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

На підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в України» від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-IX, в Україні із 05.30 год. 24.02.2022 введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався у встановленому законом порядку та триває до теперішнього часу.

В свою чергу, ОСОБА_5 , маючи умисел на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, переслідуючи мету незаконного збагачення, достовірно знаючи, що в умовах воєнного стану чоловікам - громадянам України, віком від 18 до 60 років обмежено виїзд за межі України, крім військовозобов`язаних, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації відповідно до ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та усвідомлюючи, що у ОСОБА_10 відсутні законні підстави для виїзду за межі території України в умовах воєнного стану, а згідно Закону України «Про мобілізацію» особи з інвалідністю мають відстрочку від призову, а, отже, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 №57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», мають право на перетин державного кордону, за невстановлених органом досудового розслідування обставин, однак не пізніше 30.01.2024 під час телефонної розмови з ОСОБА_10 запропонував йому виготовити пенсійне посвідчення по інвалідності 3 групи (що, в свою чергу, надало б йому право безперешкодного виїзду за межі України), за грошову винагороду в сумі 3 000 доларів США.

Зі своєї сторони, у разі погодження на оплату його дій та надання паспортних даних особи, що має намір перетнути державний кордон України, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою в групі з невстановленими на даний час досудовим розслідуванням особами, організує перетин державного кордону України, надаючи настанови та проводячи інструктаж щодо поводження під час перетину державного кордону України, сприятиме порадами, вказівками та наданням засобів, при цьому надав усні гарантії виконання зазначених зобов`язань.

Будучи поставленим ОСОБА_5 у безвихідне становище та залученим до конфіденційного співробітництва, ОСОБА_10 погодився на протиправні вимоги ОСОБА_5 .

Діючи відповідно до вказівок останнього, після пересилання ОСОБА_5 на мобільний додаток «Вайбер» визначених ним копій особистих документів, необхідних для виготовлення пенсійного посвідчення по інвалідності 3 групи, ОСОБА_10 01.02.2024 близько 14.25 год. перерахував на визначений ОСОБА_5 банківський картковий рахунок № НОМЕР_1 першу частину грошової винагороди в якості завдатку в сумі 7 800 грн. (що еквівалентно 200 доларів США), про що поінформував ОСОБА_5 , надіславши йому скрін-шот перерахунку.

Крім цього, ОСОБА_5 , діючи повторно, реалізуючи злочинний умисел, спрямований на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, переслідуючи злочинну мету протиправного збагачення, організував незаконне переправлення ОСОБА_11 та ОСОБА_12 через державний кордон України за наступних обставин.

Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час, однак не пізніше лютого 2024 року, до ОСОБА_5 через невстановлених досудовим розслідуванням осіб звернувся ОСОБА_11 з приводу з`ясування обставин перетину ним та його братом ОСОБА_12 державного кордону України як військовозобов`язаними особами в умовах дії на території України правового режиму «воєнного стану».

В свою чергу, ОСОБА_5 , маючи умисел на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, переслідуючи мету незаконного збагачення, достовірно знаючи, що в умовах воєнного стану чоловікам - громадянам України, віком від 18 до 60 років обмежено виїзд за межі України, крім військовозобов`язаних, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації відповідно до ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та усвідомлюючи, що у ОСОБА_11 та ОСОБА_12 відсутні законні підстави для виїзду за межі території України в умовах воєнного стану, а наявність в останніх посвідчення волонтера Товариства «Червоного Хреста України» надасть їм право безперешкодного виїзду за межі України, за невстановлених органом досудового розслідування обставин, однак не пізніше 11.02.2024 під час телефонної розмови з ОСОБА_11 запропонував йому виготовити посвідчення волонтера Товариства «Червоного Хреста України» за грошову винагороду в сумі 3 000 доларів США за 1 особу.

Зі своєї сторони, у разі погодження на оплату його дій та надання паспортних даних особи, що має намір перетнути державний кордон України, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою в групі з невстановленими на даний час досудовим розслідуванням особами, організує перетин державного кордону України, надаючи настанови та проводячи інструктаж щодо поводження під час перетину державного кордону України, сприятиме порадами, вказівками та наданням засобів, при цьому надав усні гарантії виконання зазначених зобов`язань.

Будучи поставленим ОСОБА_5 у безвихідне становище, ОСОБА_11 погодився на протиправні вимоги ОСОБА_5 .

Діючи відповідно до вказівок останнього, під час особистої зустрічі з ОСОБА_5 , що мала місце 13.02.2024 близько 09.00 год. по вул. Федьковича в м. Львові, неподалік ринку «Привокзальний», ОСОБА_11 передав ОСОБА_5 визначені ним копії особистих документів ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , необхідних для виготовлення посвідчень волонтерів Товариства «Червоного Хреста України».

В подальшому, відповідно до вимог ОСОБА_5 , ОСОБА_11 04.03.2024 в обідній період часу перерахував на визначений ОСОБА_5 банківський картковий рахунок № НОМЕР_1 першу частину грошової винагороди в якості завдатку в сумі 1 000 доларів США (з розрахунку по 500 доларів з 1 особи), після чого протиправна діяльність ОСОБА_5 була припинена.

Викладені обставини свідчать про наявність достатніх доказів для повідомлення ОСОБА_5 про підозру в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями та сприяння їх вчиненню, шляхом надання порад та засобів, вчинені щодо кількох осіб, повторно, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.332 КК України.

04.03.2024 ОСОБА_5 затримано в порядку ст.208 КПК України та 05.03.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.332 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: показаннями свідків; протоколами ідентифікації та оглядів грошових коштів; протоколами про хід проведення негласних слідчих (розшукових) дій; протоколом про результати контролю за вчиненням злочину; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину; речовими доказами, а також іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності та взаємозв`язку.

ОСОБА_5 підозрюється у вчинені тяжких кримінальних правопорушень, що передбачені ч.3 ст.332 КК України, за які кримінальним законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

На даний час, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 , необхідно обрати щодо останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з огляду на ризики, що дали підстави для звернення до суду із даним клопотанням.

При оцінці обставин, передбачених ст.178 КПК України, орган досудового розслідування приходить до висновку, що:

- наявні докази, які дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення є вагомими, належними, допустимими та отриманими у встановленому КПК України порядку;

- у разі визнання винуватим, ОСОБА_5 загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна;

- вік та стан здоров`я підозрюваного дозволяють застосування до нього запобіжного заходу у виді позбавлення волі.

Оцінюючи особу підозрюваного та обставини вчинення тяжких кримінальних правопорушень, в яких він підозрюється, орган досудового розслідування приходить до переконання в тому, що наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, а тому є підстави для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з огляду наявності обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може:

- переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що підтверджується тим, що у разі визнання винуватим, ОСОБА_5 загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років із конфіскацією майна, а тому страх та невідворотність в майбутньому покарання за вчинені ним діяння, може спонукати останнього перебуваючи на волі ухилитися (змінити місце проживання, у тому числі шляхом виїзду за кордон, тощо) від органів досудового розслідування, суду з метою уникнення покарання;

- ОСОБА_5 з метою уникнення кримінальної відповідальності, у випадку доведення його вини судом може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні шляхом їх переконання чи залякування і схилити їх до зміни даних ними показань чи до дачі неправдивих показань, які б виправдовували ОСОБА_5 ;

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється (у тому числі щодо організації незаконного перетину державного кордону України). Крім цього просить врахувати, що з огляду на здійснення своєї протиправної діяльності за попередньою змовою групою з невстановленими на даний час досудовим розслідуванням особами та наявністю таким чином у ОСОБА_5 спільників, органом досудового розслідування вживаються заходи з приводу перевірки причетності ОСОБА_5 до вчинення інших епізодів злочинної діяльності;

- перебуваючи на свободі, ОСОБА_5 матиме змогу та буде намагатись перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема може негативно впливати на хід досудового розслідування, перешкоджати проведенню слідчих дій, узгоджувати свої показання з показаннями інших осіб, які визнані свідками, давати цим особам поради з врахуванням відомих йому обставин справи, схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань в ході досудового розслідування, з метою створення собі алібі щодо його непричетності до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, тим самим перешкоджати кримінальному провадженню.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 із вчиненням кримінальних правопорушень, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст.2 КПК України.

Згідно ст.183 КПК України заборон щодо застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає.

З урахуванням викладених ризиків та особи підозрюваного, обставин вчинення та суспільної небезпеки кримінального правопорушення, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_5 , орган досудового розслідування приходить до висновку про необхідність застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного не в силі.

Окрім цього, при обранні відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просить останньому визначити розмір застави, що становить вісімдесять розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб (242 240 грн.) з покладенням обов`язків, передбачених п.п.1-4, 8 ч.5 ст.194 КПК України.

Саме такий розмір застави та покладення вказаних вище обов`язків забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України, належну процесуальну поведінку та зможе запобігти спробам останнього ухилитися від органів досудового розслідування та суду, зокрема незаконно виїхати за межі державного кордону України.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, надав пояснення, аналогічні доводам, викладеним у клопотанні. Вказав, що підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, та існують ризики, передбачені ст.177 КПК України. Вважає, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання сторони обвинувачення, просив застосувати більш м`який запобіжний захід. Зазначив, що вважає ризики, передбачені ст.177 КПК України, недоведеними. Окрім цього, просив слідчого суддю врахувати, що підозрюваний одружений, є батьком з багатодітної сім`ї, має на утриманні дітей: ОСОБА_7 , 2017 р.н., ОСОБА_8 2015 р.н., ОСОБА_9 , 2020 р.н., на підтвердження чого долучив до матеріалів справи відповідні документи.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав думку захисника, просив застосувати більш м`який запобіжний захід. Додатково пояснив, що неофіційно працює рубщиком м`яса на ринку «Привокзальний», має середньомісячний дохід близько 25 тисяч гривень, його дружина перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею шестирічного віку, до відпустки вона працювала в ЛКП «Залізничтеплоенерго». Просив також врахувати, що він один утримує сім`ю, у випадку застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, його сім`я залишиться без годувальника. Окрім цього, зазначив, що змоги сплатити заставу у нього немає.

Заслухавши думку учасників процесу, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя приходить до наступного.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 15.01.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000012, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.332 КК України, та за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.332 КК України.

04.03.2024 о 16:50 год. ОСОБА_5 затримано в порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

05.03.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями та сприяння їх вчиненню, шляхом надання порад та засобів, вчинені щодо кількох осіб, повторно, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.332 КК України.

Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення клопотання, а також здійснюючи судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слідчий суддя виходить із наступного.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Згідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частиною 4 ст.194 КПК України встановлено, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно положень ст.178 КК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Ухвалюючи судове рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні прокурора дані, у слідчого судді є всі підстави для висновку, що представлені докази об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

Перевіряючи достатність доказів для такого висновку, слідчий суддя, разом з положеннями КПК України, враховує практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення «Чеботарь проти Молдови»), у відповідності до якої слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, які могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що конкретна особа, можливо вчинила злочин.

Натомість, не будучи наділеним повноваженнями щодо оцінки доказів на даній стадії кримінального судочинства, слідчий суддя позбавлений можливості надати перевагу одним доказам перед іншими шляхом їх оцінки та аналізу в сукупності. Питання щодо доведеності вини особи та правильності кваліфікації його дій у відповідності до закону про кримінальну відповідальність підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду кримінального провадження по суті.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.332 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 18.01.2024; протоколами додаткового допиту свідка ОСОБА_10 від 31.01.2024 та від 05.02.2024; протоколом про проведення негласної слідчої (розшукової) дії віж 31.01.2023; протоколом за результатами контролю за вчиненням злочинів від 02.02.2024; протоколом огляду та ідентифікації грошових коштів від 01.02.2024; протоколом огляду особи від 01.02.2024; протоколом про хід проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 31.01.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 22.02.2024; протоколом огляду від 22.02.2024; протоколом про хід проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 23.02.2024; протоколом затримання ОСОБА_5 від 04.03.2024, в порядку ст.208 КПК України у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України; протоколами обшуку від 04.03.2024.

За таких умов, слідчий суддя, дослідивши клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку прийшов до обґрунтованого висновку про наявність доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, оскільки об`єктивно зв`язують його з ними, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дані злочини.

Питання щодо наявності чи відсутності в діях ОСОБА_5 складу кримінальних правопорушень, а також більш вагомі докази причетності до кримінальних правопорушень, належність та допустимість цих доказів, можуть бути більш ретельно досліджені в подальшому органами досудового розслідування та/або судом при розгляді кримінального провадження в судовому засіданні.

Щодо застосування заявленого запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою, та вирішуючи питання про існування передбачених ст.177 КПК України, ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя, зазначає таке.

Відповідно до ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Аналогічне положення містить ст.12 КПК України, яка передбачає, що під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Згідно ж положень п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_5 є раніше не судимою особою, обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.332 КК України, за які законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Про факт існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя зазначає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності. Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа буде вдаватись до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Таким чином, слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про достатньо високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватись від органу досудового розслідування та суду, слідчий суддя вважає такі дії цілком вірогідними, оскільки у разі визнання винуватим, ОСОБА_5 загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, а тому страх та невідворотність в майбутньому покарання за вчинені ним діяння, може спонукати останнього перебуваючи на волі ухилитися (змінити місце проживання, у тому числі шляхом виїзду за кордон, тощо) від органів досудового розслідування, суду з метою уникнення покарання.

Водночас, за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, ризик переховування оцінюється з врахуванням характеру людини, її моральних принципів, місця проживання, місця роботи, статків, сімейних стосунків, відносин з державою.

Слідчий суддя вважає доведеним наявність ризику незаконного впливу ОСОБА_5 на свідків у даному кримінальному провадженні шляхом їх переконання чи залякування і схилити їх до зміни даних ними показань чи до дачі неправдивих показань, які б виправдовували останнього.

Про неможливість запобігти такому ризику свідчить і той факт, що з урахуванням принципу безпосередності дослідження показань, речей і документів (ст.23 КПК України) такі ще судом не допитані та надані ними під час досудового розслідування показання не можуть лягти в основу обвинувального вироку відносно нього.

Також існує ризик, передбачений п.4 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 може намагатись перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема, може негативно впливати на хід досудового розслідування, перешкоджати проведенню слідчих дій, узгоджувати свої показання з показаннями інших осіб, які визнані свідками, давати цим особам поради з врахуванням відомих йому обставин справи, схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань в ході досудового розслідування, з метою створення собі алібі щодо його непричетності до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, тим самим перешкоджати кримінальному провадженню.

Окрім цього, слідчий суддя вважає, що наявний ризик того, що ОСОБА_5 вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється (у тому числі щодо організації незаконного перетину державного кордону України). Слідчий суддя враховує, що з огляду на здійснення своєї протиправної діяльності за попередньою змовою групою з невстановленими на даний час досудовим розслідуванням особами та наявністю таким чином у ОСОБА_5 спільників, органом досудового розслідування вживаються заходи з приводу перевірки причетності ОСОБА_5 до вчинення інших епізодів злочинної діяльності.

За результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів, викладених стороною обвинувачення та стороною захисту, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність обставин, передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.194 КПК, що дає підстави слідчому судді застосувати до підозрюваного запобіжний захід.

Водночас, слідчий суддя звертає увагу, що в судовому засіданні прокурором не доведено недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Заявлені ризики очевидно існують, однак слідчим суддею не встановлено, що їх ступінь є настільки високим, щоб позбавляти підозрюваного волі на даному етапі досудового розслідування.

Вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання, з вищою юридичною освітою, офіційно не працює, неофіційно працює рубщиком м`яса на ринку «Привокзальний», має середньомісячний дохід близько 25 тисяч гривень, одружений, його дружина перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею шестирічного віку, до відпустки вона працювала в ЛКП «Залізничтеплоенерго», є батьком багатодітної сім`ї, має на утриманні дітей: ОСОБА_7 , 2017 р.н., ОСОБА_8 2015 р.н., ОСОБА_9 , 2020 р.н., військовозобов`язаний, має задовільний стан здоров`я, згідно ст.89 КК України раніше не судимий.

Враховуючи дані про особу підозрюваного ОСОБА_5 , його сімейний, майновий стан, то застосування такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, абсолютно унеможливить здійснення ним своїх зобов`язань по утриманню сім`ї, догляду та вихованні дітей. Слідчий суддя вважає, що матеріальне становище підозрюваного та його сім`ї не дозволить сплатити розмір застави, які слідчий та прокурор вказують у клопотанні про обрання запобіжного заходу. В ході розгляду клопотання, слідчим суддею встановлено, що застава в розмірі від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з врахуванням майнового стану підозрюваного ОСОБА_5 , є в будь-якому разі завідомо непомірною для нього.

За вказаних обставин, проаналізувавши всі надані сторонами докази та дані про особу підозрюваного, слідчий суддя не знаходить підстав для задоволення клопотання слідчого та прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відтак, з врахуванням вищевказаних обставин, зважаючи на принцип пропорційності та співмірності, слідчий суддя вважає, що запобігти заявленим ризикам, можливо, застосувавши до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, з покладенням на нього обов`язків передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Слідчий суддя вважає, що застосування даного виду запобіжного заходу цілком достатнє для запобігання ризикам, зазначених у клопотанні.

Керуючись ст.ст.176-178, 181, 183, 193, 194, 196, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

у задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний період доби, заборонивши йому залишати місце свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , з 21.00 год. по 06.00 год. строком на 2 (два) місяці, тобто до 05.05.2024, але в межах строку досудового розслідування.

Роз`яснити, що відповідно до ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, строком на 2 (два) місяці, тобто до 05.05.2024, а саме:

1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

2) не відлучатися із Львівської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Копію ухвали для виконання передати органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 .

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складений 08.03.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1