Справа № 750/5609/24 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/4823/211/24
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 травня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,

слідчого ОСОБА_7 ,

особи, яка подала скаргу адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 26 квітня 2024 року

У С Т А Н О В И Л А :

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 на постанову слідчого П`ятого відділу (з дислокацією у м. Чернігові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_7 від 01.03.2024 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000367 від 12.09.2023.

Мотивуючи судове рішення, слідчий суддя вказав, що слідчим не допущено порушень загальних положень досудового розслідування, постанова винесена на підставі зібраних матеріалів.

Не погодившись з рішенням слідчого судді, адвокат ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та ухвалити нову, якою її скаргу на постанову слідчого від 01.03.2024 задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування своїх вимог вказала, що необґрунтованою, на її думку, відмовою у задоволенні скарги суд порушив вимоги Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду та доступу до правосуддя.

Зазначає, що у межах цього кримінального провадження слідчим не було вжито всіх передбачених законом заходів по зібранню та оцінці доказів відповідно до вимог ст. 94 КПК України. Наголошує, що у своїй заяві ОСОБА_9 вказував, що ОСОБА_10 11.03.2022 самовільно залишила місце дислокації військової частини НОМЕР_1 перебувала в іншій області, проте слідчим вказані обставини не були досліджені, зокрема, не були проведені слідчі дії щодо встановлення об`єктивних даних щодо встановлення її місця знаходження, шляхом отримання інформації від операторів мобільного зв`язку щодо телефонних з`єднань вказаної особи. Крім того, не встановлено де перебувала особа з 15.03.2022 до моменту видачі наказу Командуючого Збройних Сил України №35 від 27.03.2022, на яку посаду вона вибула та чи подавала рапорт по прибуттю до нового місця служби або іншим способом повідомила командування про прибуття до нового місця служби, а також не досліджено підстави виключення ОСОБА_10 зі списків особового складу ВЧ НОМЕР_1 та вибуття її з м. Чернігова, з урахуванням того, що потім вона знову повернулась, як вказує слідчий, по суті на ту ж саму посаду. Вказує, що невідомо, яким чином допитаним свідкам відомо про накази, які виконувала ОСОБА_10 , а також ставить під сумнів достовірність показів свідка ОСОБА_11 , оскільки ОСОБА_9 звертався із заявою про вчинення злочину, де серед осіб, які могли вчинити злочин, передбачений ч. 5 ст. 407 КК України є вказаний свідок. Крім того. зазначає, що слідчим не встановлювалось з якого часу ОСОБА_10 перебуває на Сході країни в зоні бойових дій. Вказані обставини, на яких вона наголошувала у судовому засіданні, залишились поза увагою слідчого судді.

Заслухавши доповідача, пояснення адвоката ОСОБА_8 , думку прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження і перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався в повній мірі зазначених вимог закону.

Закриття кримінального провадження відповідно до положень Глави 24 КПК України є формою закінчення досудового розслідування, яке здійснюється в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим або прокурором всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження у сукупності.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається у разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно з абз. 1 ч. 4 ст. 284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, дізнавач, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

За вимогами ст. 110 КПК України постанова слідчого, дізнавача, прокурора про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

У свою чергу слідчий суддя, на якого КПК покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод і інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови.

На переконання колегії суддів, слідчий дійшов обґрунтованого висновку, з чим погоджується і колегія суддів, що в ході досудового розслідування кримінального провадження були прийняті всі передбачені заходи для всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин кримінального провадження.

Зі змісту постанови про закриття кримінального провадження вбачається, в обґрунтування закриття кримінального провадження слідчий зазначає, що досудове розслідування кримінального провадження № 20000367 здійснювалось за скаргою ОСОБА_9 , а саме: за фактом можливого самовільного залишення військової частини НОМЕР_1 завідуючою терапевтичним відділенням ОСОБА_10 (відомості до ЄРДР внесені за ч. 5 ст. 407 КК України.

За результатами досудового розслідування було встановлено наступне.

Під час досудового розслідування кримінального провадження № 20000367 встановлено, що згідно наказу Командуючого медичних сил Збройних Сил України № 22 від 14.03.2022 майора медичних сил ОСОБА_10 завідуючу терапевтичним відділенням військової частини НОМЕР_1 увільнено від займаної посади і зараховано у розпорядження командуючого. На підставі даного наказу командуючого, командиром військової частини НОМЕР_1 видано наказ № 58 від 15.03.2022 про виключення ОСОБА_10 зі списків особового складу та вона вибула з м. Чернігова. В подальшому наказом Командуючого медичних сил Збройних Сил України № 35 від 27.03.2022 ОСОБА_10 , яка перебувала у розпорядженні командуючого, призначено на посаду завідуючої терапевтичним відділенням військової частини НОМЕР_1 . Фактично ОСОБА_10 прибула до місця служби 01.04.2022 та командиром військової частини НОМЕР_1 видано відповідний наказ № 75 про зарахування ОСОБА_10 до списків частини та всіх видів забезпечення.

В ході розслідування слідчим ДБР були допитані свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , які підтвердили, що ОСОБА_10 в середині березня 2022 року залишила військову частину не самовільно, а на підставі наказів вищого командування.

Допитати ОСОБА_10 слідчому ДБР не вдалося у зв`язку з її перебуванням в зоні безпосередніх бойових дій на Сході країни.

Таким чином, закриваючи кримінальне провадження, слідчий дійшов висновку про невстановлення факту самовільного залишення ОСОБА_10 14.03.2022 військової частини НОМЕР_1 .

Слідчий суддя прийшов до переконливого висновку, що при винесенні оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження, слідчий діяв в межах норм діючого законодавства, перевірку провів належним чином, зібрав і вивчив необхідні матеріали, надав їм належний аналіз та виходячи з зібраних даних на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України прийняв вмотивовану, обґрунтовану постанову про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 12.09.2023 за № 0000367.

Матеріали провадження свідчать про те, що слідчим проведено повну та об`єктивну перевірку, а скаржник не надав суду доказів, які б могли слугувати підставою для скасування оскаржуваної постанови з мотивів наведених у скарзі.

Крім того, підстав, які б викликали сумнів у всебічності та неупередженості проведення досудового розслідування і дослідженні обставин кримінального провадження, що стали приводом для винесення вказаної постанови, у тому числі й наказів Командування Збройних Сил України, колегією суддів не встановлено.

Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя перевірив дотримання органом досудового розслідування вимог кримінального процесуального законодавства і дійшов обґрунтованого висновку, що під час кримінального провадження вжиті всі відповідні заходи для встановлення істини по справі, а прийнята слідчим постанова про закриття кримінального провадження є такою, що відповідає загальним засадам кримінального провадження та є обґрунтованою і законною.

Будь-яких додаткових відомостей, які б не були враховані слідчим при винесенні постанови під час розгляду скарги слідчим суддею та розгляду в суді апеляційної інстанції не повідомлено, будь-яких доказів на спростування висновків слідчого під час розгляду скарги не подано, тому доводи апеляційної скарги є необґрунтованими.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя обґрунтовано відмовив у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, оскільки у межах цього кримінального провадження було вжито всіх передбачених законом заходів по зібранню та оцінці доказів відповідно до вимог ст. 94 КПК України, із точки зору належності, допустимості, достовірності, а в сукупності з іншими доказами - із точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, виходячи із положення ст. 2 КПК України.

В ході апеляційного розгляду колегією суддів не встановлено даних, які б вказували на неповноту, неправильність чи неефективність досудового розслідування, а в апеляційній скарзі не наведено належних доводів, які б слугували підставою для скасування постанови про закриття кримінального провадження та ухвали слідчого судді.

Всупереч доводам апелянта, постанова про закриття кримінального провадження, за своїм змістом, повністю відповідає вимогам ст. 110 КПК України, у тому числі щодо мотивів її прийняття, її обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу, зокрема, щодо підстав для закриття кримінального провадження, які передбачені п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Таким чином, вимоги апеляційної скарги про необхідність скасування ухвали слідчого судді є безпідставними та не підтверджені належними доказами, а відтак апеляційну скаргу ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді - без змін.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 419, 422 Кримінального процесуального кодексу України,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 26 квітня 2024 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_8 на рішення слідчого про закриття кримінального провадження залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4