Справа № 569/2140/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2024 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 ,

законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0001918 внесене 21 грудня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Коломия, Івано-Франківської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, працюючого лікарем хірургом-ендоскопістом, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

21 грудня 2023 року, о 15 год. 03 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи поблизу магазину одягу «EconomClass», що за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, діючи з прямим умислом, з метою заподіяння малолітньому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 тілесних ушкоджень, умисно наніс один удар долонею лівої руки по обличчі останнього, внаслідок чого спричинив малолітньому потерпілому тілесне ушкодження у вигляді забою правої щічно-виличної ділянки, яке згідно висновку експерта відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Своїми умисними діями, які виразилися у спричиненні умисного легкого тілесного ушкодження, обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину в інкримінованому йому кримінальному проступку, передбаченому ч. 1 ст. 125 КК України, не визнав та показав, що 21.12.2023 близько 15 години, разом з малолітнім сином ОСОБА_7 та вчителем-наставником ОСОБА_8 йшли вулицею Соборна у м. Рівне. Він вів сина за руку. Неподалік магазину «ЕкономКлас» помітив як його сина штовхнув малолітній ОСОБА_4 . Від поштовху син нахилився, ледь не впав. ОСОБА_4 після цього пройшов повз, так ніби нічого не трапилось. Він окликнув останнього та запитав чи не буде вибачень. ОСОБА_4 не відреагував, тому він наздогнав його та схопив за плече. Знову запитав чи не хоче він вибачитись. У відповідь на це почув на свою адресу нецензурну лайку та погрози. Обурившись від почутих слів, наніс один удар лівою долонею по обличчі ОСОБА_4 . Від удару потерпілий впав сідницями на асфальт. Після падіння він підняв його рукою за куртку. В цей момент до них підбігли кілька невідомих йому неповнолітніх осіб, розпочали штовханину та почали погрожувати фізичною розправою. В подальшому, щоб розійтись мирно, він пропонував ОСОБА_4 200 грн. на солодощі, однак присутні підлітки вказали потерпілому не брати кошти, а натомість викликати поліцію і батьків. Шкодує, що вдарив ОСОБА_4 , однак своєї вини не визнає. Захищав свого сина інваліда від нападу. Дав достатню та співмірну відсіч.

Не зважаючи на невизнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_6 його винуватість повністю доводиться дослідженими в ході судового розгляду доказами. Такий висновок ґрунтується на зібраних у встановленому законом порядку і перевірених судом допустимих доказах.

Допитаний в ході судового розгляду малолітній потерпілий ОСОБА_4 за участі законного представника ОСОБА_5 показав, що 21.12.2023 близько 15 години, йшов зі школи вулицею Соборна на зупинку громадського транспорту. Поблизу магазину «ЕкономКлас» побачив обвинуваченого ОСОБА_6 , який ішов з хлопчиком за руку. Оскільки він поспішав, він вирішив їх обігнати. Коли проходив повз, випадково зачепив хлопчика плечем та пішов далі. Після цього відчув поштовх у спину. Обернувшись, побачив агресивно налаштованого ОСОБА_6 , який почав кричати на нього. ОСОБА_6 штовхнув його руками в груди, він втримався на ногах, відійшов назад на кілька кроків. Далі ОСОБА_6 підійшов до нього та наніс удар рукою по правій щоці. Від удару він впав на асфальт. Після цього, ОСОБА_6 схопив його за верхній одяг, підняв на ноги та почав трясти. В цей момент до них підбігли незнайомі йому підлітки та стали на його захист. Стверджує, що не висловлювався нецензурною лайкою в бік обвинуваченого. Після цього він відійшов в сторону та зателефонував до свого тата. В подальшому до нього підійшов ОСОБА_6 та запропонував гроші, хотів мирно розійтись. Він відмовився від грошей, дочекався тата та працівників поліції.

Допитаний безпосередньо в судовому засіданні неповнолітній свідок ОСОБА_9 , за участі законного представника ОСОБА_10 та представника служби у справах неповнолітніх ОСОБА_11 показав, що 21.12.2023 близько 15 години разом з друзями йшов вулицею Соборна в напрямку Майдану Незалежності. Біля магазину «ЕкономКлас» побачив як потерпілий ОСОБА_4 сидить на асфальті, а в цей момент обвинувачений ОСОБА_6 силоміць підняв потерпілого за верхній одяг на ноги та почав його шарпати. Що відбувалось до цього він не бачив. ОСОБА_6 був агресивний, кричав. ОСОБА_4 був наляканий, на обличчі останнього бачив почервоніння. Вказав, що не чув з боку потерпілого нецензурних висловів в бік обвинуваченого. Він вирішив втрутитись, підбіг до ОСОБА_6 та відштовхнув його від потерпілого. В подальшому обвинувачений пропонував гроші ОСОБА_4 , однак він їх не взяв. Через деякий час на місце події пробув батько потерпілого та працівники поліції.

Свідок ОСОБА_8 показала, що вона працює асистентом вчителя в Рівненському ліцеї «Центр надії» Рівненської обласної ради. З сином обвинуваченого ОСОБА_6 . ОСОБА_7 працює з 2020 року. Дитина з особливими потребами. 21.12.2023 близько 15 години вона вивела ОСОБА_7 до ОСОБА_6 . Йшли вулицею Соборна, ОСОБА_6 та його син перебували праворуч від неї. Дорогою вони спілкувались між собою. Поруч з магазином «ЕкономКлас» ОСОБА_7 раптово відхилився, однак удару чи поштовху вона не бачила. В цей час ОСОБА_6 несподівано підбіг до хлопця який йшов попереду, стрепехнув його та запитав: «Ти нащо вдарив?». У відповідь на це з боку хлопця вона почула нецензурну лайку. Що трапилося далі вона не бачила, оскільки взяла ОСОБА_7 за руку та повела його в підземний перехід. Вони перейшли на інший бік вулиці та чекали на ОСОБА_6 . Через деякий час вона зателефонувала обвинуваченому, однак він не відповів на дзвінок. Після цього вона зателефонувала мамі ОСОБА_7 , яка забрала хлопчика, а вона поїхала додому.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 1074 від 22.12.2023 убачається, що при огляді малолітнього ОСОБА_4 22 грудня 2023 року в обласному бюро виявлене та згідно з наданими медичними документами лікарями відмічене тілесні ушкодження у вигляді забою правої щічно-виличної ділянки. Вказане тілесне ушкодження виникло не менше як від однієї травматичної дії тупого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, яким могла бути рука, нога чи інші тупі предмети, могло утворитися у вказаний в обставинах термін, а саме 21 грудня 2023 року і, згідно п. 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України від 17.01.95р. № 6, як кожне окремо, так і у своїй сукупності відноситься до легких тілесних ушкоджень. Локація та характер виявлених ушкоджень, в сукупності, не властиві для падіння на площину з висоти власного зросту (як з прискоренням, так і без нього) (а.к.п. 18-19);

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № Д-35 від 08.01.2024 убачається, що при огляді малолітнього ОСОБА_4 22 грудня 2023 року в обласному бюро виявлене та згідно з наданими медичними документами лікарями відмічене тілесне ушкодження у вигляді забою правої щічно-виличної ділянки. Вказане тілесне ушкодження виникло не менше як від однієї травматичної дії тупого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, яким могла бути рука, нога чи інші тупі предмети, могло утворитися у вказаний в обставинах термін, а саме 21 грудня 2023 року і, згідно п. 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України від 17.01.95р. № 6, як кожне окремо, так і у своїй сукупності відноситься до легких тілесних ушкоджень. Локація та характер виявлених ушкоджень, в сукупності, не властиві для падіння на площину з висоти власного зросту (як з прискоренням, так і без нього). Судово-медичні дані встановлені при судово-медичній експертизі ОСОБА_4 , в частині механізму виникнення тілесного ушкодження, не суперечать показам, даним ним при допиті 05 січня 2024 року («... невідомий чоловік почав наближатися до мене, я відповідно був обернутим обличчям до нього та робив кроки назад. Далі раптово цей чоловік ... умисно наніс один сильний удар лівим кулаком по обличчі, в ділянку правої щоки....) та при проведенні слідчого експерименту за його участю 05 січня 2024 року («…Далі малолітній потерпілий вказав на собі яким чином невідомий чоловік схопив його.... Далі, малолітній потерпілий притулив кулак лівої руки до обличчя статиста, в ділянку правої щічної ділянки, імітуючи таким чином удар та повідомивши, що саме таким чином та в ту ділянку обличчя невідомий чоловік наніс йому умисний удар. Після того, малолітній потерпілий ОСОБА_4 показав на своєму обличчі ділянку правої щічної ділянки, повідомивши, що саме у вказаній ділянці обличчя у нього утворилось тілесне ушкодження внаслідок вище описаного удару ….» (а.к.п. 22-23);

Згідно з протоколом перегляду відеозапису від 12.01.2024, проведеного старшим дізнавачем сектору дізнання Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області капітаном поліції ОСОБА_12 , вбачається, що предметом огляду є оптичний диск світлого кольору марки «PHILIPS» формату DVD-RW 4.7 GB 130 min 1-4x speed із відеозаписом від 21.12.2023, де зафіксовано факт вчинення правопорушення (нанесення тілесних ушкоджень малолітньому ОСОБА_4 ) поблизу магазину одягу «ЕкономКлас», що за адресою АДРЕСА_2 . При огляді відеозапису встановлено, що камера відео спостереження встановлена на приміщенні магазину одягу «ЕкономКлас» за адресою: АДРЕСА_2 . При відкритті файлу з назвою вулиця_121_Рв_Соборна, 38_3240_1317_15269089 встановлено, що о 15:03:33 на відеозаписі з`являється потерпілий ОСОБА_4 , що прямує в сторону пішохідного підземного переходу, а також ОСОБА_6 , що йде, тримаючи за руку малолітнього сина і також прямує в сторону підземного пішохідного переходу. На відеозаписі видно, що в момент коли ОСОБА_4 минає ОСОБА_6 , то відразу ж повертається до нього обличчям, починає задкувати, при цьому ОСОБА_13 наближається до потерпілого. О 15:03:37 на відеозаписі видно, як ОСОБА_6 обома руками штовхає потерпілого в ділянку грудної клітки, від чого потерпілий дещо спіткається. О 15:03:38 на відеозаписі видно як ОСОБА_6 умисно наносить ОСОБА_4 один удар лівою рукою по обличчі, в ділянку правої щоки. Від зазначеного вище удару, о 15:03:39 ОСОБА_4 падає на сідниці та на спину. О 15:03:40 ОСОБА_6 нахиляється до ОСОБА_4 та обома руками хапає за верхній одяг, змушуючи піднятися. ОСОБА_6 супроти волі малолітнього підіймає його на ноги, вони опиняються у положенні стоячи навпроти один одного. О 15:03:48 до ОСОБА_4 та ОСОБА_6 підходять свідок разом із друзями, що в подальшому стали на захист ОСОБА_4 . При цьому малолітній стоїть поблизу них. Між свідком та громадянином ОСОБА_6 відбувається шарпанина. О 15:07:53 малолітній потерпілий, перебуваючи поблизу ОСОБА_6 розмовляє по телефону. О 15:11:30 ОСОБА_6 дістає гаманець та пропонує ОСОБА_4 грошові кошти. ОСОБА_4 відмовляється від грошових коштів та ОСОБА_6 кладе гроші до гаманця. О 15:11:51 ОСОБА_6 йде з місця події, однак ОСОБА_4 прямує за ним. О 15:18:07 потерпілий разом зі свідками та ОСОБА_6 повертаються на місце події, із підземного переходу.

При відкритті файлу з назвою вулиця_122_Рв_Соборна, 38_4945_3031_14837537 встановлено, що всередині файлу наявний відеозапис. При огляді відеозапису встановлено, що о 15:03:30 на відеозаписі з`являється ОСОБА_4 . Також на відеозаписі видно, праву руку ОСОБА_6 , який штовхає потерпілого у спину. На відеозаписі видно як потерпілий після зазначеного поштовху у спину повертається обличчям до ОСОБА_6 та вони опиняються в положенні один навпроти одного. При цьому, ОСОБА_4 робить кроки назад, а ОСОБА_6 наближається до нього, скорочуючи відстань між ними. О 15:03:35 ОСОБА_6 умисно обома руками штовхає ОСОБА_4 в область грудної клітки. О 15:03:37 ОСОБА_6 умисно наносить один удар лівою рукою по обличчі потерпілого, в ділянку правої щічно-виличної ділянки. Від вказаного вище удару малолітній потерпілий падає на тверду поверхню бруківки, опиняючись в положенні лежачи на спині. ОСОБА_6 , після падіння ОСОБА_4 , обома руками хапає його за верхній одяг та силоміць піднімає на ноги. Після чого вони опиняються в положенні один навпроти одного. ОСОБА_6 продовжує шарпати ОСОБА_4 за верхній одяг. О 15:03:45 до ОСОБА_4 та ОСОБА_6 підбігає свідок, що заступився за потерпілого. Між свідком та ОСОБА_6 відбувається шарпанина.(а.к.п. 29-43).

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту шляхом відтворення дій, обстановки та обставин події від 05 січня 2024 року, проведеного старшим дізнавачем сектору дізнання Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області капітаном поліції ОСОБА_12 за участю малолітнього потерпілого ОСОБА_4 , законного представника ОСОБА_5 , психолога ОСОБА_14 , у присутності понятих ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , малолітній потерпілий ОСОБА_17 відтворив обстановку події, що мала місце 21.12.2023 року близько 15:00 год. поблизу магазину одягу «ЕкономКлас», що по вул. Соборна, буд. 38 у м. Рівне. (а.к.п. 57-61);

У відповідності до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.01.2024 року з додатком, проведеного старшим дізнавачем сектору дізнання Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області капітаном поліції ОСОБА_12 за участю законного представника ОСОБА_5 , психолога ОСОБА_14 , у присутності понятих ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , малолітній потерпілий ОСОБА_5 впізнав ОСОБА_6 , який зображений на фотознімку №3, який 21 грудня 2023 року близько 15 години 00 хвилин, перебуваючи поблизу магазину одягу «Економ Клас», що по АДРЕСА_2 , умисно наніс йому один удар долонею руки по обличчі, спричинивши тілесні ушкодження в ділянці правої щічно-виличної ділянки. (а.к.п. 62-65).

Судом в ході судового розгляду досліджені всі процесуальні джерела доказів, які були заявлені та надані сторонами на підтвердження обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Про дослідження будь-яких інших джерел доказування сторони не зазначали, клопотань про долучення, дослідження або перевірку таких доказів до суду не надходило, сторони висловили свою думку про закінчення з`ясування обставин та перевірки їх доказами.

Проаналізувавши всі докази в їхній сукупності, зокрема показання обвинуваченого, потерпілого, свідків, дані висновків судово-медичної експертизи, дослідивши відео з камер відеоспотсереження, суд вбачає, що показання потерпілого ґрунтовні, послідовні та підтверджуються іншими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Будь-яких зауважень з приводу допустимості та належності даних доказів в сторони захисту не виникало.

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд прийшов до переконання, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 доведеною повністю та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне заподіяння легких тілесних ушкоджень.

У відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до вимог ст. 12 КК України, відноситься до категорії кримінального проступку, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що б пом`якшували покарання обвинуваченому, суд не встановив.

Верховний Суд у постанові від 02.11.2021 у справі № 643/13256/17 зробив висновок щодо ознак щирого каяття, як обставини, що пом`якшує відповідальність обвинуваченого, який полягає у тому, що виходячи із системного тлумачення законодавства та із судової практики, щире каяття, характеризуюче ставлення винної особи до вчиненого нею злочину, означає, що особа визнає свою вину, дає правдиві показання, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, бажає виправити ситуацію, що склалася, співчуває потерпілому, демонструє готовність понести заслужене покарання.

Розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не формальне визнання своєї провини у вчиненому злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання. Щире каяття - це не формальна вказівка на визнання своєї вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження.

Про щирість каяття особи свідчить і поведінка засудженого після вчинення злочину. Якщо особа сприяє розкриттю вчиненого нею злочину, добровільно відшкодовує завдані збитки або усуває завдану шкоду, такі дії об`єктивно підтверджують щире каяття особи.

Таким чином, можна зробити висновок, що щире каяття - це певний психічний стан особи винного, коли він засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, що об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям всіх обставин справи, вчиненням дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину або відшкодуванню заданих збитків чи усуненню заподіяної шкоди.

У ході судового розгляду ОСОБА_6 не визнав свою вину, не вживав заходів щодо відшкодування заподіяної шкоди, що свідчить про те, що він не виявляв бажання виправити наслідки своїх дій, що об`єктивно не підтверджує його щире каяття.

До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд відносить вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої дитини.

Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального проступку, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення кримінального правопорушення, тяжкості наслідків, що настали.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Частиною 2 ст. 65 КК України передбачено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Враховуючи тяжкість злочину, його наслідки, особу потерпілого, особу обвинуваченого, який на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий, працює, вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав, не покаявся, обставини, що обтяжують покарання, а також інші обставини справи, суд реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, з огляду на положення ч. 2 ст. 50 КК України, обираючи серед альтернативних видів покарань, передбачених санкцією закону, за яким визнав ОСОБА_6 винуватим, вважає за необхідне призначити останньому покарання у виді виправних робіт з відрахуванням в дохід держави 20% заробітної плати.

Підстав для призначення покарання у виді штрафу або громадських робіт суд не вбачає, з огляду на особу обвинуваченого.

На глибоке переконання суду, призначене покарання, є виваженим, справедливим, необхідним і достатнім для виправлення й попередження вчинення як обвинуваченим, так і іншими особами, нових кримінальних правопорушень.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_6 не застосовувався, підстави для його застосування - відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді виправних робіт на строк 1 (один) рік з відрахування в дохід держави 20 (двадцяти) відсотків заробітної плати.

Речові докази у справі, а саме:

- оптичний диск світлого кольору марки «PHILIPS» формату DVD-RW 4.7 GB 130 min 1-4x speed із відеозаписом від 21.12.2023, де зафіксовано факт вчинення правопорушення (нанесення тілесних ушкоджень малолітньому ОСОБА_4 ) поблизу магазину одягу «ЕкономКлас», що за адресою АДРЕСА_2 - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений учасниками судового провадження до Рівненського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Рівненський міський суд Рівненської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1