Справа № 275/639/24
В И Р О К

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2024 року смт. Брусилів

Брусилiвський районний суд Житомирської областi в складі:

головуючого суддi ОСОБА_1

за участю секретаря с/з ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження матеріали кримінального провадження № 0000073 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тепениця Олевського району Житомирської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, не повнолітніх дітей не маючого, раніше не судимого, депутатом та інвалідом не являється, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 Кримінального Кодексу України, -

В С Т А Н О В И В:

04.04.2024 року близько 20.00 години у ОСОБА_3 , який перебував поруч з домогосподарством, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , виник злочинний умисел на незаконне проникнення до даного будинку з метою переночувати.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне проникнення до житла, а саме до будинку за адресою: АДРЕСА_1 , який згідно витягу з Державного реєстру речових прав належить малолітньому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , законним представником якого є його мати ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , порушуючи вимоги ст. 30 Конституції України, якою проголошено, що кожному гарантується недоторканість житла, ст. 233 Кримінального процесуального кодексу України, яка передбачає, що ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, якими закріплено права людини на недоторканість житла або іншого володіння особи, умисно, протиправно, всупереч волі законного володільця ОСОБА_5 , без законних на те підстав, усвідомлюючи, що його дії носять незаконний та протиправний характер, будучи впевненим, що за ним ніхто не спостерігає, шляхом пошкодження металевої скоби навісного замка та відкривши двері, таємно, незаконно проник у середину будинку, чим порушив недоторканість житла ОСОБА_5 .

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 1 ст. 162 КК України,як умисні дії, що виразилися у незаконному проникненні до житла.

Обвинувальний акт з матеріалами кримінального провадження № 00000073 відносно ОСОБА_3 надійшов до Брусилівського районного суду Житомирської області в порядку ст. 302 КПК України з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Частинами 2, 3 ст. 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Із змісту заяви обвинуваченого, яка була складена у присутності захисника ОСОБА_6 , вбачається, що ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, тобто в умисних діях, що виразилися у незаконному проникненні до житла, погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та надав свою згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Потерпіла ОСОБА_5 відповідно до поданої заяви погоджується зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та надала свою згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Враховуючи наведені вимоги закону, те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, а також зміст долученої до обвинувального акту заяви обвинуваченого ОСОБА_3 , суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в спрощеному провадженні згідно ст.ст. 381-382 КПК України.

При цьому, у відповідності до частини 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Відповідно до частин 2, 3 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд, вивчивши матеріали кримінального провадження № 00000073, вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 162, а саме умисні дії, що виразилися у незаконному проникненні до житла, за обставин, встановлених органом досудового розслідування, які не оспорюються учасниками судового провадження.

При призначенні ОСОБА_3 покарання суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до кримінального проступку, обставини вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується негативно, не працює, на обліку у лікаря нарколога і психіатра не перебуває, раніше не судимий.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , згідно ст. 66 КК України суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

При цьому, з урахуванням тяжкості та наслідків вчиненого кримінального правопорушення, обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, даних про його особу, суд вважає, що ОСОБА_3 необхідно призначити покарання у вигляді обмеження волі з застосуванням ст. 75 КК України та звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку, оскільки саме таке покарання, призначене судом обвинуваченому ОСОБА_3 , буде найбільш відповідати принципам та цілям призначення покарання і буде найбільш необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 368-371, 373-374, 376, 381-382, 394 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 Кримінального Кодексу України, і призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 75, 76 КК України ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання звільнити, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, до Житомирського апеляційного суду через Брусилівський районний суд Житомирської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1