03.07.2024 Єдиний унікальний номер 205/6211/24
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська
Провадження № 1-кп/205/878/24 Справа № 205/6211/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2024 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000538 від 06 травня 2024 року стосовно

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Кичери, Північно-байкальського району Бурятської АРСР, громадянина України, одружений, військовозобов`язаний, має на утриманні неповнолітнього сина 2015 року народження, тимчасово проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 Кримінального кодексу України (далі КК),

за участю:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

24.02.2022 указом Президента України №64/2022, у зв?язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України з 05 год. 30 хв., який набув чинності з дня його опублікування 24.02.2022 та який згідно указів Президента України в подальшому неодноразово продовжувався, в тому числі станом на момент вчинення злочину.

Поряд з цим, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №65/2022 «Про загальну мобілізацію», а також відповідно до Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу», Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», здійснюється оповіщення громадян, які призиваються на військову службу, а також згідно з вимогою начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 №1/40/3964 від 02 травня 2023 року здійснюється оповіщення громадян, які ухиляються від призову на військову службу та ігнорують виконання військового обов?язку.

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про Збройні Сили України» до структури Збройних Сил України входять органи військового управління, з єднання, військові частини, вищі військові навчальні заклади, військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти, установи та організації, що не належать до видів та окремих родів військ (сил) Збройних Сил України.

Відповідно до п. 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого Постановою КМУ від 23.02.2022 №154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (далі - ТЦК та СП ) є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов?язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Крім того, у своїй роботі територіальні центри комплектування та соціальної підтримки для визначення грифу обмеження доступу матеріальних носіїв інформації керуються вимогами зводу відомостей, що становлять державну таємницю, затвердженого наказом ЦУ СБУ 23 грудня 2020 року №383 та Переліку відомостей Збройних Сил України, що становлять службову інформацію, затвердженого наказом ГШ ЗСУ 30 січня 2023 року №12.

Відповідно до пунктів 1.1, 2.8, 3.25 Переліку відомостей Збройних Сил України, що становлять службову інформацію, інформація щодо місць перебування осіб з числа особового складу територіального центру комплектування та соціальної підтримки , осіб, які уповноважені на це начальниками районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки при виконанні ними службових та/або посадових обов?язків та інструкцій щодо оповіщення попередньо призначених, військового обов?язаних та резервістів є службовою інформацією, тобто інформацією з обмеженим доступом.

У свою чергу, у громадянина України ОСОБА_3 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 05 квітня 2024 року, виник злочинний умисел спрямований на поширення інформації про переміщення Збройних Сил України, за можливості їх ідентифікації на місцевості, інформація про що не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами, вчинене в умовах воєнного стану.

Встановлено, що громадянин України ОСОБА_3 , керуючись злочинним умислом направленим на поширення інформації про переміщення Збройних Сил України, усвідомлюючи, що на території України введено режим воєнного стану, який пов?язаний зі збройною агресією Російської Федерації проти України, 05.04.2024, точний час в ході досудового розслідування не встановлено, перебуваючи за місцем проживання: АДРЕСА_1 , використовуючи мобільний телефон «iPhone» IMEI: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 та власний обліковий запис « ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 », соціальної мережі « TikTok », розмістив публікацію « ІНФОРМАЦІЯ_5 » y вигляді фотофайлів на яких, в ІНФОРМАЦІЯ_13 , виконують свої службові обов?язки співробітники ОТЦК та СП, де здійснювалась робота 5 груп оповіщення з числа особового складу ІНФОРМАЦІЯ_6 , за можливості їх ідентифікації на місцевості, інформація про що не розмішувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України та іншими уповноваженими державними органами.

В подальшому, громадянин України ОСОБА_3 , продовжуючи реалізовувати вищевказаний злочинний умисел, 08.04.2024, точний час в ході досудового розслідування не встановлено, перебуваючи за місцем проживання: АДРЕСА_1 , використовуючи мобільний телефон «iPhone» IMEI: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 та власний обліковий запис « ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 », соціальної мережі « TikTok », розмістив публікацію « ІНФОРМАЦІЯ_5 » у вигляді відеоролика, на якому в ІНФОРМАЦІЯ_14, виконують свої службові обов?язки співробітники ОТЦК та СП, де здійснювалась робота 10 груп оповіщення з числа особового складу ІНФОРМАЦІЯ_7 і ІНФОРМАЦІЯ_8 , за можливості їх ідентифікації на місцевості, інформація про що не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України та іншими уповноваженими державними органами.

В подальшому, громадянин України ОСОБА_3 , продовжуючи реалізовувати вищевказаний злочинний умисел, 08.04.2024, точний час в ході досудового розслідування не встановлено, перебуваючи за місцем проживання: АДРЕСА_1 , використовуючи мобільний телефон «iPhone» IMEI: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 та власний обліковий запис « ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 » соціальної мережі « TikTok », розмістив публікацію « ІНФОРМАЦІЯ_9 » у вигляді відеоролика, на якому в ІНФОРМАЦІЯ_15, виконують свої службові обов?язки співробітники ОТЦК та СП, де здійснювалась робота 5 груп оповіщення з числа особового складу ІНФОРМАЦІЯ_10 , за можливості їх ідентифікації на місцевості, інформація про що не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України та іншими уповноваженими державними органами.

Таким чином, у період з 05.04.2024 по 08.04.2024, точний час в ході досудового розслідування не встановлено, в умовах воєнного стану, ОСОБА_3 , керуючись єдиним злочинним умислом направленим на поширення інформації про переміщення Збройних Сил України, усвідомлюючи, що на території України введено режим воєнного стану, що пов?язане зі збройною агресією російської федерації проти України, знаходячись за місцем проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , використовуючи мобільний телефон «iPhone» IMEI: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 та власний обліковий запис « ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 » соціальної мережі «TikTok», поширив інформацію про переміщення Збройних Сил України, за можливості їх ідентифікації на місцевості, інформація про що не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України та іншими уповноваженими державними органами.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 114-2 КК за ознаками поширення інформації про розташування Збройних Сил України, за можливості ідентифікації їх на місцевості, інформація про що не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України та іншими уповноваженими державними органами, вчинене в умовах воєнного стану.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою провину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, щиро розкаявся у скоєному та суду пояснив, що дійсно він, при вказаних у цьому вироку обставинах, у вказаному місці та у вказаний час викладав відео в соціальну мережу «Тік Ток» на якому було видно переміщення співробітників ТКЦ та СП , про що дуже шкодує.

Положеннями ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) визначено, що суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Це означає, що суд, перш ніж постановити рішення про здійснення розгляду кримінального провадження на підставі зазначеної норми процесуального закону, повинен роз`яснити суть даної норми, при цьому не обмежитися цитуванням самої статті, а у доступній, чіткій та конкретизованій формі викласти її зміст, тим самим дати розгорнуте пояснення сторонам. Метою такого роз`яснення є однакове, правильне і точне розуміння усіма учасниками судового провадження змісту цієї норми, виявлення її сутності, яку законодавець вклав у словесне формулювання. Водночас, суд має упевнитися і в тому, що учасниками судового провадження суть такого роз`яснення сприйнята правильно та переконатися у добровільності їх позицій (Постанова ККС ВС від 03.08.2023 у справі №281/181/21).

Оскільки обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, беручи до уваги, що прокурор та обвинувачений не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, судом установлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, заслухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються та вважає за необхідне обмежить дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 .

Так, суд, допитавши обвинуваченого, який визнав себе винним та добровільно повідомив суд про обставини вчинення ним кримінального правопорушення, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, вислухавши виступи учасників судового провадження в дебатах та останнє слово обвинуваченого, доходить висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження у повному обсязі, а його дії правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 2 ст. 114-2 КК, як поширення інформації про розташування Збройних Сил України, за можливості ідентифікації їх на місцевості, інформація про що не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України та іншими уповноваженими державними органами, вчинене в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання суд, у відповідності до положень ст. 65-67 КК, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення ОСОБА_3 , кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК належать до категорії тяжких злочинів, відомості про особу обвинуваченого, зокрема, що ОСОБА_3 раніше не судимий, визнав свою провину у повному обсязі, щиро розкаявся у скоєному, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра.

До обставин, що пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК, суд відносить щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК, судом не встановлено.

У пункті 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 наголошено, що „окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину" (абзац п`ятий підпункту 4.1); „правова держава, вважаючи покарання передусім виправним та превентивним засобом, має використовувати не надмірні, а лише необхідні і зумовлені метою заходи. Обмеження конституційних прав обвинуваченого повинно відповідати принципу пропорційності: інтереси забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та безпеки тощо можуть виправдати правові обмеження прав і свобод тільки в разі адекватності соціально обумовленим цілям" (абзац четвертий підпункту 4.2).

Дотримання загальних засад призначення покарання є гарантією обрання винній особі необхідного й доцільного заходу примусу, яке би ґрунтувалося на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяло досягненню справедливого балансу між правами і свободами людини та захистом інтересів держави й суспільства.

Повноваження суду (його права та обов`язки), надані державою, щодо обрання між альтернативними видами покарань у встановлених законом випадках та інтелектуально-вольова владна діяльність суду з вирішення спірних правових питань, враховуючи цілі та принципи права, загальні засади судочинства, конкретні обставини справи, дані про особу винного, справедливість обраного покарання тощо, визначають поняття «судова дискреція» (судовий розсуд) у кримінальному судочинстві.

Дискреційні повноваження суду повинні відповідати принципу верховенства права з обов`язковим обґрунтуванням обраного рішення у процесуальному документі суду. (Постанова ККС ВС від 05.10.2023 у справі №542/26/23).

Щире каяття є відвертою негативною оцінкою винуватою особою своєї злочинної поведінки, має характеризувати її поведінку після вчинення злочину суто з позицій психологічної внутрішньої переорієнтації суб`єкта, справжнє засудження свого діяння, визнання його антисуспільного характеру, про що мають свідчити і об`єктивні дані про зміни в ціннісних пріоритетах та способі життя.

Основною формою прояву щирого каяття є повне визнання особою своєї вини та правдива розповідь про всі відомі їй обставини вчиненого злочину. Якщо особа приховує суттєві обставини вчиненого злочину, що значно ускладнює розкриття злочину, визнає свою вину лише частково для того, щоб уникнути справедливого покарання, її каяття не можна визнати щирим, справжнім. (Постанова ККС ВС від 14.11.2022 у справі №640/3693/15-к).

Аналогічні правові висновки містяться у постановах Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду від 10.02.2021 року у справі №643/13256/17 та від 27.04.2021 року у справі №520/16394/16-к.

Матеріали справи свідчать, що факт вчиненого злочину обвинувачений ОСОБА_3 визнав у повному обсязі, жодні розшукові дії органом досудового розслідування у цій справі не вживалися.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України якщо суд... при призначенні покарання у виді... позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Суд доходить висновку, що реальне відбуття обвинуваченим ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі буде непропорційним відносно вчиненого ним злочину, а мета покарання може бути досягнута без ізоляції його від суспільства, проте в умовах контролю за його поведінкою зі сторони державних органів.

Таким чином, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, характер та обставини його вчинення, рівень його суспільної небезпеки, який не пов`язаний із застосування насильства, вказані вище дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання - повне визнання вини та щире каяття, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд доходить висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження нових злочинів можливо досягти без ізоляції його від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», громадяни зобов`язані, зокрема з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.

Відповідно до абз. 6 ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

Відомостей, щодо перебування обвинуваченого ОСОБА_3 на військовому обліку матеріали кримінального провадження не містять.

З огляду на вказане, суд доходить висновку про необхідність покладення на обвинуваченого додаткового обов`язку, передбаченого ч. 3 ст. 76 КК.

Крім цього, відповідно до ч. 1 ст. 96-1 КК, спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого частиною першою статті 150, статтею 154, частинами другою і третьою статті 159-1, частиною першою статті 190, статтею 192, частиною першою статей 204, 209-1, 210, частинами першою і другою статей 212, 212-1, частиною першою статей 222, 229, 239-1, 239-2, частиною другою статті 244, частиною першою статей 248, 249, частинами першою і другою статті 300, частиною першою статей 301, 302, 310, 311, 313, 318, 319, 362, статтею 363, частиною першою статей 363-1, 364-1, 365-2 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 96-2 КК, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення.

З огляду на вказані положення матеріального закону, суд доходить висновку про необхідність застосування спеціальної конфіскації до мобільного телефону ОСОБА_3 , вилучених у останнього, як такого, що знаряддям вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Оскільки у даному кримінальному провадженні органом досудового розслідування залучався експерт для проведення судової експертизи комп`ютерної техніки та програмних продуктів №125 від 02.05.2024, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 витрати на її проведення на користь держави.

Питання речових доказів у цьому кримінальному провадженні вирішуються в порядку ст. 100 КПК.

Керуючись ст. ст. 7, 349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ст. 75 КК, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк в 3 роки.

На підставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК, покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

На підставі п. 6 ч. 3 ст. 76 КК, покласти на ОСОБА_6 додатковий обов`язок протягом 6 місяців з дня набрання цим вироком законної сили, прибути до ІНФОРМАЦІЯ_16 за місцем реєстрації або фактичного місця проживання для постановки на військовий облік (уточнення даних військового обліку), про що повідомити орган з питань пробації, з наданням підтверджуючих документів.

На підставі ст. 96-1, п. 2 ч. 1 ст. 96-2 КК, застосувати спеціальну конфіскацію щодо мобільного телефону, а саме «iPhone» IMEI: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , який було виявлено та вилучено під час проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , конфіскувавши його у власність держави.

На підстав ч. 2 ст. 124 КПК, стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта за проведення судової експертизи комп`ютерної техніки та програмних продуктів №125 від 02.05.2024 у розмірі 2271 гривні 84 копійки.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Речові докази, яким визнано паспорт громадянина рф № НОМЕР_5 , банківську картку «СБЕРБАНК» № НОМЕР_6 , водійське посвідчення НОМЕР_7 , страхове свідоцтво рф № НОМЕР_8 , поліс медичного страхування рф НОМЕР_9 повернути обвинуваченому ОСОБА_3 за належністю.

Вирок суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК.

Копії вироку вручити обвинуваченому ОСОБА_3 та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1