Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/2297/23
Провадження № 1-кп/935/97/24
ВИРОК

Іменем України

11 березня 2024 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

представника потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Коростишів кримінальне провадження №0000331 від 17.07.2023 стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Київ, працюючого молодшим оператором очесного устаткування ТОВ «Лімері», одруженого, не маючого утриманців, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

17.07.2023 близько 12 години 14 хвилин, ОСОБА_6 керував технічно справним автомобілем марки Chevrolet Aveo р/н НОМЕР_1 , серії НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належать ОСОБА_8 , рухаючись ним спільно із пасажирами ОСОБА_9 та ОСОБА_10 по проїзній частині автодороги Київ-Чоп, 110км+983м зі сторони м. Київ в сторону м. Житомир.

Так, рухаючись у вказаний день та час зазначеним транспортним засобом, по прямій горизонтальній ділянці дороги в правій смузі руху проїзної частини, автодороги Київ-Чоп, водій ОСОБА_6 в ясну пору доби, в задовільних умовах дорожнього руху, в порушення вимог пункту 2.3 б) Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (далі - Правил дорожнього руху), відповідно до якого водій для забезпечення безпеки дорожнього руху зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом в дорозі, а також пункту 12.1 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, а також п. 10.1 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого водій перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху повинен переконатися, що це буде безпечно і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руку, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не обрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, що призвело до втрати безпечного керування транспортним засобом та його подальшим контактуванням з металевим колесовідбійником, та виїзду за межі проїзної частини праворуч з подальшим перекиданням на дах.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля ОСОБА_9 , отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми органів грудної порожнини: перелом 5-го ребра зліва по лопатковій лінії з помірним зміщенням уламків та малий пневмоторакс (наявність повітря в плевральній порожнині) зліва, які відносяться до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Пасажир автомобіля ОСОБА_10 , отримав тілесні ушкодження у вигляді: множинних саден тулуба, верхніх та нижніх кінцівок, саден обличчя, волосистої частини голови, рани волосистої частини голови, з крововиливами в м`які тканини голови, багато уламковий павутино подібний перелом кісток основи та склепіння черепа з ушкодженням оболонок та речовини головного мозку.

Смерть ОСОБА_10 настала від відкритої черепно-мозкової травми - багато уламкового павутино подібного перелому кісток основи та склепіння черепа з ушкодженням оболонок та речовини головного мозку.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2ст.286 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений свою вину у висунутому обвинуваченні за ч.2 ст.286 КК України визнав повністю, у вчиненому щиросердно розкаявся, пояснив суду, що дійсно 17.07.2023 при обставинах, зазначених в обвинувальному акті, скоїв дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок якого ОСОБА_10 отримав тяжкі тілесні ушкодження, від яких загинув на місці події, а потерпілий ОСОБА_9 отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження .

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок ДТП загинув її чоловік ОСОБА_10 . На її вихованні залишилась малолітня дочка, 2021 року народження. Просить суд позбавити волі обвинуваченого .

Потерпілий ОСОБА_9 в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд кримінального провадження за його відсутності. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має. Просить призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Суд розглядає кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, відповідно до вимог ст.337 КПК України.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

За таких обставин, сукупність наведених і оцінених судом доказів, дозволяє суду прийти до висновку, що винуватість обвинуваченого доведена, дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст.286 КК України, як необережні дії , які виразилися в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілому ОСОБА_10 та середньої тяжкості тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_9 .

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого останнім кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Кримінальне правопорушення за ст.286 ч.2 КК України є тяжким злочином.

ОСОБА_6 раніше не судимий, працює, одружений, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, вину визнав повністю, розкаявся, має молодий вік, відшкодував шкоду потерпілому ОСОБА_9 , який просить суд не позбавляти волі ОСОБА_6 . Думку потерпілої ОСОБА_4 , яка наполягає на суворому покаранні, однак матеріальних претензій не має, цивільний позов не заявила. При цьому, суд враховує неодноразове намагання в ході судового розгляду обвинуваченого добровільно відшкодувати завдану шкоду, однак потерпіла ОСОБА_4 відхилила ці пропозиції.

Щире каяття , є обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому .

Обставин, що обтяжують покарання не встановлено.

Обираючи вид і міру покарання обвинуваченому, суд враховує обставини кримінального провадження, дані про особу обвинуваченого, його відношення до вчиненого, наслідки, що наступили від вчиненого, і вважає, що його виправлення, попередження з його боку здійснення нових злочинів і досягнення інших цілей покарання можливо без ізоляції від суспільства, останньому слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статей Кримінального Закону, із застосуванням ст.75 КК України, звільнивши від відбування призначеного покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України,особі,яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

Відповідно до вимог ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

На думку суду, застосування звільнення від покарання з випробуванням у даному випадку, є більш дієвим заходом впливу на обвинуваченого, таке покарання буде справедливим , необхідним і достатнім для виправлення і перевиховання ОСОБА_6 та запобігання останнім нових злочинів, оскільки перебуваючи під наглядом уповноваженого органу з питань пробації, він відчуватиме відповідний тиск відповідальності, при цьому залишаючись соціально адаптованою особою, відповідно зменшивши ймовірний тягар його утримання у місцях позбавлення волі.

Запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений .

Питання про скасування арешту майна необхідно вирішити в порядку ст.174 ч.4 КПК України.

Питання щодо процесуальних витрат та речових доказів в кримінальному провадженні необхідно вирішити в порядку ст. ст.100,124 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України і призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на два роки.

Звільнити ОСОБА_6 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі на підставі ст.75 КК України, з випробуванням, встановити іспитовий строк 2 (два) роки, якщо в період якого не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки відповідно до ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Скасувати, накладений ухвалою слідчого судді Коростишівського районного суду Житомирської області від 24.07.2023 арешт на автомобіль марки Chevrolet Aveo реєстраційний номер НОМЕР_1 та повернути власнику.

Речові докази: автомобіль марки Chevrolet Aveo реєстраційний номер НОМЕР_1 повернути власнику, рентгенівський знімок на ім`я ОСОБА_9 - залишити ОСОБА_9 ; змиви з рульового колеса автомобіля марки Chevrolet Aveo реєстраційний номер НОМЕР_1 , два полімерних зіп пакети поміщені один в один з сипучою речовиною світлого кольору, пластиковий контейнер, медична піпетка на якій містяться нашарування речовини коричневого кольору, виявлені в лівій передній кишені джинсових бриджів в яких був одягнений ОСОБА_10 - знищити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави в особі Житомирського НДКЦ процесуальні витрати на проведення судових експертиз у розмірі 13144,40 гривень.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Коростишівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1