Справа №713/1753/23
Провадження №1-кп/718/96/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.03.2024 року м.Кіцмань Чернівецька область

Кіцманського районний суд Чернівецької області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

представника потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кіцмань кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000067 від 05.02.2023 року за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця за національністю, громадянина України, із неповною середньою освітою, одруженого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого АДРЕСА_2 , раніше, в силу ст.. 89 КК України, не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 04.02.2023 року приблизно о 23 год. 20 хв., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився спільно із своїм знайомим ОСОБА_8 в його господарському приміщенні майстерні, що по АДРЕСА_3 де разом розпивали спиртні напої.

В цей час на ґрунті побутових відносин між ними виникла сварка та словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_6 виник протиправний умисел, спрямований на спричинення ОСОБА_8 тяжких тілесних ушкоджень.

В ході вказаного конфлікту, ОСОБА_6 , реалізовуючи свій умисел, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді завдання шкоди здоров`ю ОСОБА_8 , наніс йому численні удари кулаками рук в голову, чим спричинив ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді садна на задній поверхні правого передпліччя у верхній третині, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, а також у вигляді синців - біля внутрішнього кута правого ока, в лівій параорбітальній ділянці, на лобній ділянці зліва, на лівій скроневій ділянці з переходом на ліву привушну ділянку, нижню щелепу та ліву бічну поверхню шиї; садно в тім`яній ділянці голови справа; крововиливу збоку внутрішньої поверхні волосяної частини в лівій лобно-тім`яно-скроневій ділянці зліва з просякненням скроневого м`язу; субдурального крововиливу під тверду мозкову оболонку в лобно-тім`яно-скроневій ділянці зліва; субарахноїдальних крововиливів під м`яку мозкову оболонку на всіх конвекситальних та міжпівкульних поверхнях, більш інтенсивно виражених в лобно-тім`яних ділянках; забою речовини головного мозку в товщі лівої потиличної долі головного мозку; крововиливів крапкового характеру в товщу довгастого мозку, від яких настала смерть ОСОБА_8 .

Вказані тілесні ушкодження відносяться до тяжких тілесних ушкоджень та знаходяться у прямому причинному зв`язку із настанням смерті ОСОБА_8 .

Таким чином, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КК України, а саме умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Потерпілою ОСОБА_4 , представником якої є адвокат ОСОБА_5 , подано до суду цивільний позов до ОСОБА_6 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_6 на її користь щомісячну виплату на утримання малолітніх дітей ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до їх повноліття та моральної шкоди у розмірі 1000000 (один мільйон) гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою винуватість за пред`явленим обвинуваченням не визнав, однак не заперечує того факту, що між ним та ОСОБА_8 мав місце конфлікт 04.02.2023 року в підсобному приміщенні за місце проживання останнього. Вважає, що за обставин, які склалися між ним та потерпілим, він діяв в межах необхідної оборони. Зазначив, що саме ОСОБА_12 першим схопив його за шию з-заді та вдарив по голові, тоді він, ОСОБА_6 , сидячи на кріслі, перекинув ОСОБА_13 через себе, той упав на підлогу і тоді ще наніс останньому декілька ударів кулаком в область голови ОСОБА_13 . Далі він вийшов з приміщення майстерні, пішов до будинку забрати свою дівчину ОСОБА_14 , та повідомив дружині ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , щоб вона зайшла в майстерню, оскільки там лежить її побитий чоловік. Цивільний позов визнає в частині виплат на малолітніх дітей ОСОБА_13 .

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 суду пояснила, що 04.02.2023 року вона, її чоловік ОСОБА_12 і їх троє неповнолітніх дітей перебували вдома після церкви. Згодом до Вані приблизно о 18:00 год. зателефонували на мобільний телефон і через якийсь час він вийшов на двір. До нього прийшов хтось із його друзів. З того часу вона чоловіка не бачила.

Згодом, приблизно о 23:30 год. ОСОБА_16 відчинив двері будинку і попросив, щоб вона впустила до будинку Крістіну, дівчину ОСОБА_17 , бо вона замерзла. В той час біля будинку були ще ОСОБА_18 та ОСОБА_19 . Вона не погодилася впустити ОСОБА_20 і ОСОБА_16 вийшов. Через пару хвилин ОСОБА_16 ще раз її покликав і вона вийшла на коридор де побачила як ОСОБА_21 заштовхав ОСОБА_20 до хати погрітися. Через 10 хвилин до будинку зайшов ОСОБА_17 і сказав ОСОБА_20 виходити вони йдуть, а їй сказав, щоб вона пішла забрати свого чоловіка, бо він його побив за брехню.

Вдягнувшись, вона взяла мобільний телефон сина, і пішла до дверей майстерні де вони сиділи. Двері були зачинені зовні цвяхом. Відчинивши двері, вона побачила, що її чоловік побитий лежить на спині, весь брудний, речі кругом розкидані. Він був без свідомості. О 00:14 хв. вона зателефонувала знайомим ОСОБА_22 , які приїхали і разом викликали швидку. Каретою швидкої допомоги ОСОБА_23 було доставлено до ЛШМД в м. Чернівці. Вона поїхала з ним.

Свідок ОСОБА_24 суду пояснив, що лютому місяці 2023 року, точної дати не пам`ятає, ОСОБА_12 запросив його до себе додому в гості. Він прийшов до ОСОБА_25 орієнтовно о 14:00 год. та приніс пляшку горілки об`ємом 0,5 л та пиво, які вони вдвох розпивали в приміщенні підсобного господарства в сараї. Згодом, приблизно о 17 чи 18 год., до них приєднався ОСОБА_19 з своєю дівчиною Христиною, який також приніс горілку, і вони продовжили розпивати спиртні напої. Пізніше, оскільки не вистачило алкоголю, вони всі четверо ОСОБА_12 , ОСОБА_19 , ОСОБА_14 та він, Лакуста, пішли до сусіда за самогоном. Повернувшись до приміщення сараю, продовжили розпивати алкоголь. Через якийсь час між ОСОБА_17 та ОСОБА_25 виник словесний конфлікт через розбиту банку компоту.

Вказав, що додому він пішов коли вже було темно, десь приблизно о 22:00 чи 22:30 год. Бійки між ОСОБА_25 та Рубанюком він не бачив. Вже вранці до нього додому прийшли працівники поліції та запросили на місце події для дачі показів.

Свідок ОСОБА_26 , яка працює фельдшером швидкої допомоги в с.Брусниця, вказала, що 05.02.2023 року вона якраз працювала і о 00:40 приблизно отримала виклик з АДРЕСА_1 , про те, що побили людину. Прибувши на місце виклику, вона побачила, що на землі господарського приміщення (сараю) лежав чоловік побитий без свідомості у дуже брудному одязі. На землі біля нього лежали пляшки з під алкоголю. Зі слів його дружини, він розпивав спиртні напої з другом та через брехню вони побилися. Його швидкою у супроводі дружини доставили до лікарні Фастівської орієнтовно о 03600 год.

Свідок ОСОБА_27 в судовому засіданні показав, що він працює водіє машини швидкої допомоги в с. Брусниця. 05.02.2023 року він разом із фельдшером ОСОБА_26 на виклик поїхали в с. Верхні Станівці. Погодні умови були вкрай поганими тому фельдшеру прийшлося частину дороги йти пішком, машиною доїхати до господарства за викликом не могли. Через якийсь час до машини прийшов хлопчина і сказав, що потрібні носилки, і тоді він з носилками пішов до будинку потерпілого. Чоловік був дуже побитий і грязний. На носилках його донесли до машини і транспортували до Фастівської.

Свідок ОСОБА_28 в судовому засіданні вказала, що вона працює в ЛШМД лікар-нейрохірург. Так, 05.02.2023 року вона заступила та чергувала у відділенні нейрохірургії і її, як чергового лікаря, викликали на приймальний покій так як з с. Нижні Станівці доставили особу з забоєм голови важка черепно-мозкова травма. Час доставки вона не пам`ятає, може зазначити, що особа перебувала у стані алкогольного сп`яніння. На голові та обличчі потерпілого були синці. Привезли потерпілого у комі і до свідомості він не приходив.

Свідок ОСОБА_29 суду пояснив, що він працює в ЛШМД лікар анестезіолог. Пригадує, що у лютому 2023 року перебуваючи на чергуванні, він прийняв хворого, який помер 12.02.2023 року. Більше нічого не пам`ятає.

Неповнолітня свідок ОСОБА_30 , яка співмешкає з обвинуваченим ОСОБА_6 , в судовому засіданні в присутності її законного представника матері ОСОБА_31 та представника органу опіки та піклування Кіцманської міської ради ОСОБА_32 відмовилася від дачі показів.

Крім показань потерпілої та свідків, провина ОСОБА_6 підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами та переглянутими відеозаписами долученими до кримінального провадження.

Так, судом досліджувались наступні письмові докази та встановлено такі обставини.

05.02.2023 року до ЄРДР внесено відомості за правовою кваліфікацією ч.2 ст. 121 КК України відносно ОСОБА_6 , кримінальне провадження №0000067 (а.с.1 том.1-2).

05.02.2023 року до ЄРДР внесено відомості за правовою кваліфікацією ч.1 ст. 121 КК України відносно ОСОБА_6 , кримінальне провадження №0000067 (а.с.3-4 том.1).

Постановою від 05.02.2023 року доручено розслідування кримінального провадження №0000067 слідчому СВ Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_33 (а.с.6 -7 том.1).

Згідно постанов СВ СВ Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області від 05.02.2023 року визначено групу слідчих для розслідування кримінального провадження №0000067 (а.с.8-9 том.1).

Постановою Вижницької окружної прокуратури від 05.02.2023 року призначено групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000067 (а.с.11 том.1).

Даними рапорту слідчого СВ Вижницького РВП ОСОБА_34 стверджується, що 05.02.2023 року о 00:48 год. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 05.02.2023 року о 00:47 год. за адресою: АДРЕСА_4 , заявниця ОСОБА_35 повідомила, що її чоловіка побив ОСОБА_6 . Виїздом СОГ та ГРПП на місце події встановлено, що в ОСОБА_6 та ОСОБА_8 виникла словесна суперечка, після чого ОСОБА_6 побив ОСОБА_8 , останнього було доставлено до ЛШМД АДРЕСА_5 . (а.с.12 том.1).

Згідно розписки ОСОБА_4 , остання надала дозвіл оглянути 05.02.2023 року її господарство, що знаходиться в АДРЕСА_3 (а.с.14 том.1).

Змістом протоколу огляду місця події від 05.02.2023 року, встановлено, огляд житловий будинок в АДРЕСА_3 , в присутності понятих ОСОБА_36 , ОСОБА_37 . Виявлено та вилучено ряд речових доказів, що підтверджується фототаблицями ілюстрацій до нього та відеозаписом (а.с.15-36 том.1).

Згідно Довідки №12 від 05.02.2023 року, яка видана КНП «Вижницька районна лікарня», встановлено, що ОСОБА_6 перебуває у стані алкогольного сп`яніння - 1.46% проміле (а.с.71 том.1).

Згідно Протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину ОСОБА_6 затримано 05.02.2023 року (а.с.72-81 том.1).

Згідно повідомлення про затримання особи в порядку ст.208 КПК України 05.02.2023 в рамках кримінального провадження №0000067, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, в порядку ст.208 КПК затримано ОСОБА_6 , який був оглянутий в присутності понятих, що підтверджується Протоколом огляду затриманого на наявність тілесних ушкоджень (а.с.82-84 том.1).

Постановою про відібрання біологічних зразків для проведення експертизи від 05.02.2023 року постановлено відібрати зразки біологічного походження ОСОБА_6 , які були відібрані у присутності понятих, що підтверджується Протоколами отримання зразків для експертизи (а.с.85-89 том.1).

Відповідно до Висновку експерта №19 від 01.03.2023 року при проведенні судово-медичної експертизи ОСОБА_6 було виявлено наступні тілесні ушкодження: садна на тильній поверхні правої кисті в проекції третього пальця, на тильній поверхні правої китиці в проекції четвертого пальця, на тильній поверхні дистальної фаланги третього пальця правої китиці, на тім`яній ділянці по центру. Синці на лівій скроневій ділянці, на правій скроневій ділянці, на задній поверхні правої вушної раковини. Виявлені тілесні ушкодження на тілі ОСОБА_6 виникли в результаті не менш ніж семикратної травмуючої дії твердих тупих предметів, або внаслідок співударяння з такими, за терміном виникнення може відповідати вказаному в обставинах справи і, відноситься до легких тілесних ушкоджень (а.с.104 том.1).

Ухвалою Вижницького районного суду Чернівецької області від 06.02.2023 року до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком 60 днів (а.с.110-111 том).

Постановою про визнання речових доказів та прилучення їх до кримінального провадження в якості речових доказів від 05.02.2023 року визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000067 та прилучено до даного кримінального провадження: молоток із дерев`яним руків`ям та пластиковим закінченням чорного кольору, молоток із чорно червоним руків`ям, пошкоджена кружка, пошкоджені скляні стакани в кількості 2 штуки, пластикова пляшка із етикеткою «Pepsi» об`ємом 0,5 л., кружка з малюнком, дві жерстяні банки з надписом «Revo» об`ємом 0,5 л., пластикова пляшка з етикеткою « Артезіанська» об`ємом 0,5 л., пачки від цигарок марки «Compliment» та «Winston», змив на марлевий тампон сліду речовини бурого кольору, засіб речовини бурого кольору із поверхні дерев`яного ящика, на які ухвалою Вижницького районного суду Чернівецької області від 06.02.2023 року накладено арешт (а.с.112-114, 119-121 том.1).

Згідно Висновку експерта №264 від 17.02.2023 року встановлено, що при проведенні судово-токсилогічної експертизи крові ОСОБА_6 , 1995 року народження, етиловий спирт не виявлений (а.с.130 том.1).

Згідно Висновку експерта №233 від 09.03.2023 року встановлено, що кров ОСОБА_6 належить до групи В з ізогемаглотиніном анти А, таз супутнім антигеном Н. Кров ОСОБА_8 належить до групи О з ізогемаглотинінами анти А та анти В. В плямах бурого кольору на фрагменті марлі (об`єкт №1) знайдено кров людини та виявлено антиген Н, що не виключає походження крові від особи з групою крові О в даному випадку від ОСОБА_8 (а.с.220-222 том.1).

Згідно Висновку експерта №232 від 09.03.2023 року встановлено, що кров ОСОБА_6 належить до групи В з ізогемаглотиніном анти А, та з супутнім антигеном Н. Кров ОСОБА_8 належить до групи О з ізогемаглотинінами анти А та анти В. В плямах бурого кольору на фрагменті марлі (об`єкт №1) знайдено кров людини та виявлено антиген В та Н. При умові походження крові від однієї особи, не виключається походження крові від особи з групою крові В з супутнім антигеном Н, у даному випадку від ОСОБА_6 . При умові можливого змішування крові не виключається походження крові від осіб з групою крові В та О, в даному випадку від ОСОБА_6 та ОСОБА_8 (а.с.226-229 том.1).

Згідно Висновку експерта №234 від 09.03.2023 року встановлено, що кров ОСОБА_6 належить до групи В з ізогемаглотиніном анти А, та з супутнім антигеном Н. Кров ОСОБА_8 належить до групи О з ізогемаглотинінами анти А та анти В. В плямах бурого кольору на спортивній куртці (об`єкти №№1-9) та на штанах (обєкт №10) знайдено кров людини та виявлено антиген В та Н. При умові походження крові від однієї особи, не виключається походження крові від особи з групою крові В з супутнім антигеном Н, у даному випадку від ОСОБА_6 . При умові можливого змішування крові не виключається походження крові від осіб з групою крові В та О, в даному випадку від ОСОБА_6 та ОСОБА_8 (а.с.237-240 том.1).

Згідно Висновку експерта №14 від 06.03.2023 року встановлено, що при судово-медичному дослідженні піднігтьового вмісту з кистей правої та лівої рук ОСОБА_6 , 1995 року народження, знайдено епітеліальні клітини нетравматичного походження. Виявлені антигени В та Н ізосерологічної системи АВО. Дані антигени характерні для самого ОСОБА_6 та можуть походити від нього самого, в той жде час, неможливо виключити наявності невеликої домішки клітин від трупа ОСОБА_8 (а.с.243-246 том.1).

Даними рапорту слідчого СВ Вижницького РВП стверджується, що 12.02.2023 року о 12 год. 40 хв. отримано повідомлення із ЛШМД м. Чернівці та зареєстровано ЄО за №773 від 12.02.2023 року як раптова смерть про те, що у реанімаційному відділенні лікарні помер ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.14 том.2).

Протоколом огляду трупа ОСОБА_8 від 12.02.2023 року, за участю спеціаліста судово-медичного експерта (лікаря) ОСОБА_38 , проведеного в присутності понятих, встановлено чисельні тілесні ушкодження на тілі потерпілого (а.с.17-18 том.2).

Згідно Висновку експерта №112 від 27.02.2023 року вбачається, що при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_8 , 1988 року народження, виявлені тілесні ушкодження: садна та синці. Смерть ОСОБА_8 настала від набряку та набухання речовини головного мозку, який розвинувся як ускладнення отриманої при житті закритої внутрішньо-черепної травми та забоєм речовини головного мозку, розвитком сабдуральної гематоми та масивних субарахноїдальних крововиливів. Згідно медичних документів смерть наступила о 11:35 годині 12.02.2023 року. При судово-токсикологічній експертизі крові від трупа ОСОБА_8 етиловий спирт не виявлений.

Враховуючи характер тілесних ушкоджень виявлених на тілі ОСОБА_8 1988 року народження, всі тілесні ушкодження виникли від дії твердих тупих предметів, до яких відносяться кулаки рук, ноги робоча гумова частина молотка, а також інші рівноцінні предмети. Слід вважати малоймовірним виникнення всіх вище перелічених тілесних ушкоджень внаслідок дії металевої частини молотка, а також одноразового падіння з положення стоячи як з прискоренням, так і без такого. (а.с.23-27 том.2).

Згідно Постанови про перекваліфікацію кримінального правопорушення від 13.02.2023 року кримінальне правопорушення в межах кримінального провадження №0000067 від 05.02.2023 року за ч.1 ст.121 КК України перекваліфіковано на кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.121 КК України, про що внесено відомості до ЄРДР (а.с.28 том.2).

Відповідно до інформації ДУ Чернівецький слідчий ізолятор» вбачається, що 07.02.2023 року до ДУ Чернівецький слідчий ізолятор» прибув ув`язнений ОСОБА_6 . При тілесному огляді даного ув`язненого було виявлено такі тілесні ушкодження: синець лівої повіки, садно волосяної частини голови в тімяній ділянці, садно ІІІ пальця лівої руки, садно кисті правої руки, які він отримав під час бійки з потерпілим, що вбачається з його письмових пояснень (а.с.30 том.2).

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №265 від 14.03.2023 року ОСОБА_6 ознак психічного захворювання не виявляє, за своїм психічним станом він здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними. На період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, ОСОБА_6 ознак хронічного психічного захворювання, недоумства та ознак іншого, тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не виявляв, він був здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними. На даний час за своїм психічним станом ОСОБА_6 застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (а.с.39-40 том.2).

Відповідно до Протоколу проведення слідчого експерименту від 08.03.2023 року за участю обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , вбачається, що ОСОБА_6 на відеозапис відтворив та розповів про обставини та спосіб нанесення ним тілесних ушкоджень ОСОБА_8 (а.с.45 - 47 том.2).

Згідно Повідомлення про нову підозру у вчиненні кримінального правопорушення від 08.03.2023 року вбачається, що Рубанюку повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України (а.с.48-49 том.2).

Відповідно до Висновку експерта №112-Д від 27.03.2023 року (додаткова судово-медична експертиза трупа ОСОБА_8 ) вбачається, що при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_8 , 1988 року народження, виявлені тілесні ушкодження: садна на задній поверхні правого передпліччя у верхній третині, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, а також у вигляді синців - біля внутрішнього кута правого ока, в лівій параорбітальній ділянці, на лобній ділянці зліва, на лівій скроневій ділянці з переходом на ліву привушну ділянку, нижню щелепу та ліву бічну поверхню шиї; садно в тім`яній ділянці голови справа; крововиливу збоку внутрішньої поверхні волосяної частини в лівій лобно-тім`яно-скроневій ділянці зліва з просякненням скроневого м`язу; субдурального крововиливу під тверду мозкову оболонку в лобно-тім`яно-скроневій ділянці зліва; субарахноїдальних крововиливів під м`яку мозкову оболонку на всіх конвекситальних та міжпівкульних поверхнях, більш інтенсивно виражених в лобно-тім`яних ділянках; забою речовини головного мозку в товщі лівої потиличної долі головного мозку; крововиливів крапкового характеру в товщу довгастого мозку, від яких настала смерть ОСОБА_8 .

Вказані тілесні ушкодження виникли задовго до моменту настання смерті, по терміну свого виникнення можуть відповідати на 04.02.2023 року, від не менше як чотирьох травматичних дій твердих тупих предметів і за ознакою «небезпека для життя» відносяться до тяжких тілесних ушкоджень та перебувають в безпосередньому причинному зв`язку з фактом настання смерті.

Смерть ОСОБА_8 настала від набряку та набухання речовини головного мозку, який розвинувся як ускладнення отриманої при житті закритої внутрішньо-черепної травми та забоєм речовини головного мозку, розвитком сабдуральної гематоми та масивних субарахноїдальних крововиливів. Згідно медичних документів смерть наступила о 11:35 годині 12.02.2023 року. Враховубчи характеристики тілесних ушкоджень, виявлених на тілі ОСОБА_8 , експерт вважає, що всі тілесні ушкодження виникли від дії твердих тупих предметів, до яких в свою чергу відносяться запропоновані в постанові: кулаки рук, ноги, робоча гумова частина молотка, а також інші рівноцінні за своїми характеристиками предметів. Слід вважати малоймовірним вининикнення вказаних тілесних ушкоджень від дії металевої частини молотка, а також від одноразового падіння з положення стоячи як з прискоренням так і без такого. При судово-токсикологічній експертизі крові від трупа ОСОБА_8 етиловий спирт не виявлений (а.с.68-73 том.2).

Згідно клопотання про продовження строку досудового розслідування від 27.03.2023 року слідчий просить продовжити строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000067 від 05.02.2023 року до трьох місяців (а.с.74-75 том.2).

Відповідно до Висновку експерта №035 від 10.05.2023 року вбачається, що згідно медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_8 , останній перебував на стаціонарному лікуванні, діагноз: закрита черепно-мозкова травма. При проведенні судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_25 виявлено тілесні ушкодження у виді саден та синців. Виявлені тілесні ушкодження на тілі трупа ОСОБА_8 відносяться до легких тілесних ушкоджень і не перебувають у безпосередньому причинному зв`язку із фактом настання смерті. Причиною смерті ОСОБА_8 стали замежові набряк та набухання речовини головного мозку, які розвинулися як ускладнення отриманої при житті закритої внутрішньочерепної травми із забоєм речовин головного мозку (довгастий мозок). За даними медичної карти стаціонарного хворого №1695 від 05.02.2023 р. ОСОБА_8 помер об 11:35 годині 12.02.2023 року (а.с.108-125 том.2).

Ухвалою Вижницького районного суду Чернівецької області від 24.04.2023 року продовжено строк тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 08:30 год. 05.05.2023 року (а.с.136-141 том.2).

Постановою Вижницької окружної прокуратури від 02.06.2023 року відмовлено у задоволенні клопотання захисника, адвоката ОСОБА_7 , від 31.05.2023 року у кримінальному провадженні №0000067 від 05.02.2023 про закриття кримінального провадження відносно підозрюваного ОСОБА_6 за ч.2 ст.121 КК України (а.с.167 -168 том.2).

Відповідно до вимог ст.19 КК України осудною, визнається особа, яка під час вчинення кримінального правопорушення могла усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Згідно проведеного висновку судово-психіатричного експерта №265, ОСОБА_6 в період часу вчинення кримінального правопорушення міг усвідомлювати свої дії та керувати ними; на даний час примусових заходів медичного характеру не потребує.

Таким чином, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_6 під час вчинення інкримінованого йому злочину являвся осудним (ст. 19 КК України), а тому підлягає кримінальній відповідальності за вчинене на загальних підставах.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засідання, підтримав пред`явлене обвинувачення ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 121 КК України, просив визнати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, посилаючись на докази обвинувачення, та призначити покарання у вигляді 9 років позбавлення волі.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_6 , адвокат ОСОБА_7 , суду пояснив, що його підзахисний свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнає, однак не заперечує того, що 04.02.2023 мав місце конфлікт між його підзахисним ОСОБА_6 та потерпілим ОСОБА_8 , однак дії ОСОБА_6 були спрямовані на самозахист. Просив виправдати його підзахисного. Долучив до справи письмово викладені судові дебати.

У відповідності до статті 9 КК, під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, вимог інших актів законодавства зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Як передбачено ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 62 Конституції України гарантовано, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Положення ст. 17 КПК України регламентують, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи.

Згідно зі ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, в тому числі, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у його вчиненні, форма вини, мотив і мета його вчинення.

Склад злочину це сукупність об`єктивних та суб`єктивних ознак, що дозволяють кваліфікувати суспільно-небезпечне діяння як конкретний злочин.

Згідно вимог ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Оцінюючи в сукупності надані стороною обвинувачення докази на підтвердження винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, суд керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом», згідно з яким доведеність може випливати із сукупності неспростовних фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Дослідженими по справі доказами у їх сукупності і з урахуванням наведених вимог закону, спростовуються доводи обвинуваченого ОСОБА_6 на відсутність умислу щодо вчинення кримінального правопорушення, суд вважає позицію останнього такою, що спрямована на уникнення покарання та свідчать, що такі наслідки, що настали, а саме заподіяних потерпілому тілесних ушкоджень що призвели до смерті ОСОБА_8 , охоплювались умислом обвинуваченого на їх спричинення.

В даному випадку кримінальна відповідальність обвинуваченого ОСОБА_6 настає за протиправні діяння, які були ним вчинені щодо потерпілого ОСОБА_8 умисно з урахуванням положень ст. 24 КК України.

Підставою кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_6 є вчинення ним кримінального правопорушення, яке містить склад злочину, передбачений ч. 2 ст. 121 КК України, тобто при наявності об`єктивних (об`єкт, діяння, наслідки, причинний зв`язок) і суб`єктивних (суб`єкт, вина) ознак, які характеризують дане суспільно небезпечне діяння як злочин.

З об`єктивної сторони злочин, передбачений ч. 2 ст. 121 КК України, характеризується дією у вигляді посягання на здоров`я іншої людини; наслідками у вигляді спричинення тяжких тілесних ушкоджень, що спричинило смерть потерпілого; причинним зв`язком між зазначеним діянням та наслідками.

Що ж стосується кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 121 КК України, а не за ст. 124 КК України, з огляду на обставини справи, встановлені в судовому засіданні, суд вважає, що в діях обвинуваченого ОСОБА_6 не було необхідної оборони в розумінні ст. 124 КК України, відповідно, не може бути і перевищення її меж.

Проаналізувавши всі обставини справи, суд приходить до висновку, що в даному конкретному випадку умисел обвинуваченого ОСОБА_6 був спрямований саме на спричинення потерпілому ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, які, згідно з висновком судово-медичної експертизи, виявилися тяжкими тілесними ушкодженнями, що перебувають у безпосередньому причинному зв`язку із настанням смерті потерпілого (висновок №112-Д а.с.68-73 т. 1).

Таким чином, незважаючи на невизнання своєї винуватості обвинуваченим ОСОБА_6 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд, оцінюючи вище наведені докази у їх сукупності, належності та допустимості, приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, доведена повністю допитом свідків та дослідженими безпосередньо в судовому засіданні доказами, зокрема, матеріалами кримінального провадження в їх сукупності, і його дії вірно кваліфіковано за ч.2 ст.121 КК України, як завдання потерпілому ОСОБА_8 умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Так, при призначенні покарання суд враховує, що скоєне обвинуваченим ОСОБА_6 кримінальне правопорушення, відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , згідно вимог ст. .66 КК України, судом не встановлено.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , згідно вимог ст.67 КК України, є вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_6 своєї провини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав, щирого розкаяння у вчиненому не висловив, раніше, в силу ст. 89 КК України, не судимий, жодних відшкодувань добровільно потерпілий не здійснив, його негативну поведінку, яка виразилася у вчиненні ним в той же день кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України (приватне обвинувачення), та яке було судом закрите (а.с.106 т.1), а також вимоги ст.50 КК України про те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, з урахуванням особи обвинуваченого, суд приходить до висновку про призначення ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції, передбаченої ч. 2 ст.121 КК України.

Призначення такого покарання, на думку суду, буде відповідати завданням та загальним засадам призначення покарання, його меті, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, та буде необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Щодо вимог заявлених потерпілою ОСОБА_4 у цивільному позові, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні.

Частиною 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі та інші юридичні факти.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Таким чином, у даному випадку визначальним при вирішенні питання щодо належного забезпечення малолітніх дітей потерпілої, суд визнає гарантоване Конституцією та законами України право дітей на належне повноцінне їх утримання.

Враховуючи той факт, що наслідком злочинних протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_6 стала смерть потерпілого ОСОБА_8 , який був батьком трьох малолітніх дітей - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , то суд вважає за необхідне позовні вимоги потерпілої ОСОБА_4 про стягнення з ОСОБА_6 на її користь щомісячної виплати на утримання дітей у розмірі 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до їх повноліття слід задовольнити.

Стосовно заявленої вимоги потерпілої ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом частини 1 статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною 2 цієї статті.

Згідно п. 3 роз`яснень Верховного Суду України, сформульованих у постанові пленуму ВСУ №4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», - «Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків».

Позивач ОСОБА_4 стверджує, що внаслідок протиправних дій ОСОБА_6 настала смерть її чоловіка та батька їх трьох неповнолітніх дітей, а тому їй та дітям спричинено моральну шкоду, яка виразилася у душевних стражданнях, які вона оцінює у 1000000 гривень.

Суд, беручи до уваги встановлену судом винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, враховуючи наявність причинного зв`язку між протиправним діянням ОСОБА_6 , а саме нанесення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому, у результаті чого настала смерть потерпілого ОСОБА_8 , суд вважає, що реальною, розумною і справедливою, на погляд суду, буде сума морального відшкодування, що підлягає стягненню з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 в розмірі 500000 гривень.

Обраний обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який застосовано до 29.03.2024 року, змінити на тримання під вартою, до набрання вироком законної сили.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.. 100 КПК України.

Відповідно до п.15 ст. 615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Керуючись ст.ст.368, 369-371, 374, 376, п.15 ст. 615 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, та призначити покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі.

Змінити раніше обраний засудженому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на тримання під вартою до набрання вироком законної сили, взявши його під варту в залі суду негайно.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту його фактичного затримання, зарахувавши у строк відбування покарання строк його перебування під вартою з 05.02.2023 року до 05.07.2023 року.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 , представником якої є адвокат ОСОБА_5 , до ОСОБА_6 про стягнення з ОСОБА_6 на її користь щомісячну виплату на утримання малолітніх дітей ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до їх повноліття та моральної шкоди у розмірі 1000000 (один мільйон) гривень задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , щомісячну виплату на утримання малолітніх дітей ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі 50% від прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку до їх повноліття.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , моральну шкоду в розмірі 500000 гривень.

Судові витрати по справі за залучення експертів в загальній сумі 10321 гривня 43 коп. стягнути ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави.

Речові докази по справі, а саме: молоток із дерев`яним руків`ям та пластиковим закінченням чорного кольору, молоток із чорно червоним руків`ям повернути потерпілій ОСОБА_4 ;

пошкоджену кружку, пошкоджені скляні стакани в кількості 2 штуки, пластикову пляшку із етикеткою «Pepsi» об`ємом 0,5 л., кружку з малюнком, дві жерстяні банки з надписом «Revo» об`ємом 0,5 л., пластикову пляшку з етикеткою « Артезіанська» об`ємом 0,5 л., пачки від цигарок марки «Compliment» та «Winston», змив на марлевий тампон сліду речовини бурого кольору, засіб речовини бурого кольору із поверхні дерев`яного ящика, які зберігаються у камері зберігання речових доказів Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області, - знищити.

Вирок може бути оскаржений в Чернівецький апеляційний суд через Кіцманський районний суд Чернівецької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору, потерпілій та її представнику.

Суддя Кіцманського

районного суду: ОСОБА_1