Справа №591/9202/23 Головуючий у суді у 1 інстанції - Сорока
Номер провадження 11-сс/816/175/24 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
Категорія - продовження строку відсторонення від посади
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2024 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 16 січня 2024 року, якою продовжено строк відсторонення ОСОБА_5 від посади начальника 4-го відділу (боротьби з організованими групами з ознаками корупції) Управління стратегічних розслідувань в Сумській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України,-

ВСТАНОВИЛА:

До слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми звернувся прокурор відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих ТУ Державного бюро розслідувань Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_7 з клопотанням про продовження ОСОБА_5 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, строку відсторонення від займаної посади начальника 4-го відділу (боротьби з організованими групами з ознаками корупції) Управління стратегічних розслідувань в Сумській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України в межах строку досудового розслідування, строком на два місяці, в межах строку досудового розслідування.

Вказане клопотання обґрунтовано тим, що керівником Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_8 постановою від 14 грудня 2023 року, продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000072 від 01 березня 2023 року за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України до трьох місяців, тобто до 18 січня 2024 року.

04 січня 2024 стороні захисту повідомлено про завершення досудового розслідування та надано доступ до матеріалів досудового розслідування.

Так, підозрюваний ОСОБА_5 перебуваючи на посаді начальника 4-го відділу (боротьби з організованими групами з ознаками корупції) Управління стратегічних розслідувань в Сумській області Департаменту стратегічних розслідувань НП України та використовуючи своє службове становище, а також надану владу може знищити, приховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають суттєве значення для встановлення обставин, незаконними засобами впливати на свідків, протиправно перешкоджати проведенню досудового розслідування іншими способами.

Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 16 січня 2024 року, клопотання прокурора задоволено.

Продовжено строк відсторонення ОСОБА_5 від посади начальника 4-го відділу (боротьби з організованими групами з ознаками корупції) Управління стратегічних розслідувань в Сумській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України до 15 березня 2024 року, включно.

Не погодившись зі вказаним судовим рішенням, захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 звернулася до апеляційного суду зі скаргою, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 16 січня 2024 року та постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні клопотання.

В обґрунтування своїх вимог захисник посилається на те, що клопотання прокурора подане до Зарічного районного суду м. Суми, з порушенням правил територіальної підсудності, оскільки орган досудового розслідування розташоване в м. Полтаві.

Так, встановлення правил підсудності має важливе значення для правильного функціонування судової системи, а також для виконання судами покладених на них завдань і визначення суду, компетентного здійснювати кримінальне провадження щодо конкретного кримінального правопорушення.

Окрім цього, постановою заступника Генерального прокурора ОСОБА_9 від 06 березня 2023 року, було визначено група прокурорів у складі прокурорів першого відділу другого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами ДБР Офісу Генерального прокурора, а саме ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , старшим групи прокурорів визначено прокурора ОСОБА_12 .

Проте з клопотанням про продовження строку дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді відсторонення від посади звернувся прокурор Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_7 , який в протизаконний спосіб виконує функції прокурора в даному кримінальному провадженні.

Так, лист начальника першого відділу другого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами ДБР Офісу Генерального прокурора ОСОБА_21 , на підставі якого процесуальне керівництво в даному кримінальному провадженні здійснюється прокурором Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_7 , не є постановою про призначення іншого прокурора чи прокурорів.

Тому прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_7 в протизаконний спосіб здійснює процесуальне керівництво, а як наслідок процесуальні дії прокурора є нелегітимними погодження повідомлення про підозру, погодження клопотань та інше та отримані під час досудового розслідування докази, в тому числі, додані до даного клопотання є недопустимими, внаслідок відсутності повноважень у відповідного прокурора, під час досудового розслідування.

Також, апелянт звертає увагу на те, що офіційно встановлений строк досудового розслідування в даному кримінальному провадженню до 18.01.2023, є межею строку досудового розслідування, а тому продовження строку дії заходу забезпечення кримінального провадження до 15.03.2024 є протиправним та таким, що визначено в порушення вимог ст. 9 КПК України. Максимальний строк, який міг бути визначений слідчим суддею, як строк досудового розслідування з огляду на дату повідомлення про завершення досудового розслідування 09.01.2024 та до дати визначеного строку досудового розслідування 18.01.2024, є строк в 9 днів, тобто до 27.01.2024, але не більше.

Так, слідчим суддею безпідставно зазначено про те, що перебування підозрюваного на посаді сприяло вчинення ним кримінального правопорушення, оскільки це не доведено жодним доказом.

Досудове розслідування здійснюється майже рік, протягом якого ОСОБА_5 не намагався у будь-який спосіб впливати на ОСОБА_22 чи інших свідків. Відповідно, прокурором не вмотивовано наявність ризиків, визначених ч. 1 ст. 157 КПК України та не обґрунтовано необхідність у відстороненні підозрюваного від посади.

Про призначення даного кримінального провадження до апеляційного розгляду на 15 год. 45 хв. 12 березня 2024 року підозрюваний ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_6 та прокурор повідомлені належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення.

Прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_7 та захисник із підозрюваним звернулися із заявою про розгляд даного провадження за їх відсутності.

Враховуючи наявність вищевказаної заяви, а також, що учасники провадження повідомлені про час, день та місце розгляду справи належним чином, наявні підстави для здійснення апеляційного розгляду без їх участі, що узгоджується з вимогами ч. 4 ст. 405 КПК України, а тому, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Пунктом 4 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачено, що заходом забезпечення кримінального провадження є відсторонення від посади.

Згідно ч. 1 ст. 154 КПК України відсторонення від посади може бути здійснено щодо особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину.

При вирішенні питання про відсторонення від посади слідчий суддя, суд зобов`язаний врахувати такі обставини:

1) правову підставу для відсторонення від посади;

2) достатність доказів, які вказують на вчинення особою кримінального правопорушення;

3) наслідки відсторонення від посади для інших осіб.

Відповідно положень ст. 158 КПК України, строк відсторонення від посади може бути продовжений у тому випадку, якщо обставини, які стали підставою для відсторонення від посади, продовжують існувати та сторона обвинувачення не мала можливості забезпечити досягнення цілей, заради яких було здійснено відсторонення від посади, іншими способами протягом дії попередньої ухвали.

На переконання колегії суддів, слідчий суддя, вирішуючи питання про продовження строку відсторонення підозрюваного ОСОБА_5 від займаної посади, вищезазначених вимог Закону дотримався в повному обсязі та врахував всі обставини, які мають значення для вірного вирішення даного питання.

З наданих апеляційному суду матеріалів вбачається, що четвертим слідчим відділом ( з дислокацією в м. Сумах ) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000072 від 01 березня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України. 18 жовтня 2023 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України.

Звертаючись до суду з клопотанням про продовження строку відсторонення підозрюваного ОСОБА_5 від займаної посади, прокурор посилався на те, що підозрюваний використовуючи своє службове становище, а також надану владу, може знищити, приховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають суттєве значення для встановлення обставин, незаконними засобами впливати на свідків, протиправно перешкоджати проведенню досудового розслідування іншими способами.

Як вбачається з наданих матеріалів клопотання в даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 з інкримінованим йому кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у провадженні доказами, сукупність яких вказує на можливе вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України та дає підстави для відсторонення його від займаної посади.

Всупереч твердженням апелянта, перевіряючи доводи та обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, колегією суддів встановлено, що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

З наведених підстав, доводи апеляційної скарги про те, що долучені докази, не обґрунтовують підозру, колегія суддів вважає передчасними.

На підставі встановлених обставин, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що без подальшого застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді продовження строку відсторонення від посади, не можливо забезпечити швидке, повне та неупереджене досудове розслідування і такі потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного ОСОБА_5 , як відсторонення від посади.

Вирішуючи питання щодо наявності в цьому кримінальному провадженні встановлених слідчим суддею ризиків, передбачених ч. 1 ст. 157 КПК України, та надаючи оцінку доводам сторони захисту стосовно відсутності ризику незаконного впливу на свідків та інших учасників кримінального провадження, колегія суддів зазначає про таке.

Так, ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме, спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. 1 та 2 ст. 23, ст. 224 КПК України).

Суд, при розгляді справи по суті, може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. Завершення досудового розслідування в кримінальному та відкриття сторонам матеріалів такого кримінального провадження не звільняє суд на стадії розгляду справи по суті допитати всіх свідків, оскільки, як уже зазначено, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання.

Крім цього, колегія суддів враховує те, що перебуваючи на вказаній посаді, підозрюваний може, використовуючи своє службове становище, знищити чи підробити речі та документи, які мають значення для досудового розслідування.

Не зважаючи на доводи апелянта, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , є корупційним і карається штрафом або позбавленням волі на строк від двох до п`яти років. Враховуючи характер та конкретні обставини вчинення інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, відсутність негативних наслідків відсторонення підозрюваного від посади для інших осіб, а також те, що саме перебування підозрюваного на посаді начальника 4-го відділу (боротьби з організованими групами з ознаками корупції) Управління стратегічних розслідувань в Сумській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, сприяло вчиненню кримінального правопорушення, досягнути завданню кримінального судочинства неможливо без продовження відсторонення підозрюваного від посади.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що ОСОБА_5 завдяки своєму службовому становищу, зумовленому посадою начальника 4-го відділу (боротьби з організованими групами з ознаками корупції) Управління стратегічних розслідування в Сумській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, з використанням своєї посади та зв`язків, може вдатися до знищення чи спотворення документів, чим протиправно перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Доводи апелянта про те, що протягом тривалого досудового розслідування підозрюваний не вчиняв дії спрямовані на знищення, приховування або спотворення будь-яких речей чи документів, та незаконний вплив на свідків, не спростовує існування вказаних ризиків, оскільки норми кримінального процесуального Закону України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії.

Тому, аналізуючи матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що ОСОБА_5 перебуваючи на посаді матиме реальну можливість здійснити вказані у клопотанні прокурора ризики, в майбутньому.

Відносно доводів захисника про порушення слідчим суддею територіальної підсудності, під час розгляду клопотання прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 про продовження строку відсторонення підозрюваного ОСОБА_5 від займаної ним посади, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 132 КПК України клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, якщо інше не передбачено пунктом 2 цієї частини.

Як убачається з матеріалів подання, досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000072 здійснюється слідчими четвертого слідчого відділу ( з дислокацією в м. Сумах ) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві.

Оскільки, Четвертий СВ ( з дислокацією у м. Сумах ) ТУ ДБР, розташованого у місті Полтаві, знаходиться за адресою: м. Суми вул. Герасима Кондратьєва, 98, колегія суддів не вбачає порушення вимог кримінального процесуального закону України, так як клопотання подано до Зарічного районного суду м. Суми, в межах територіальної юрисдикції вказаного органу досудового розслідування.

Щодо тверджень апелянта про звернення до слідчого судді з клопотанням про продовження строку відсторонення від посади ОСОБА_5 , не уповноваженого прокурора, колегія зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 307 КПК України, якщо прокурор, який у відповідному кримінальному провадженні здійснює повноваження прокурора, не може їх здійснювати через задоволення заяви про його відвід, тяжку хворобу, звільнення з органу прокуратури або з іншої поважної причини, що унеможливлює його участь у кримінальному провадженні, повноваження прокурора покладаються на іншого прокурора керівником відповідного органу прокуратури. У виняткових випадках повноваження прокурора можуть бути покладені керівником органу прокуратури на іншого прокурора цього органу прокурора через неефективне здійснення прокурором нагляду за дотримання законів під час проведення досудового розслідування.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, постановою керівника Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_8 від 12 жовтня 2023 року, внесено зміни до складу групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000072, визначивши її у складі начальника відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_23 , заступника начальника цього ж відділу ОСОБА_24 , прокурорів відділу ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_7 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 . Старшим прокурором групи визначено ОСОБА_7 , яким доручено керувати діями інших прокурорів.

Вказана постанова керівника Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_8 обґрунтовується складністю провадження, обсягом слідчих (розшукових) та процесуальних дій, які необхідно виконати для отримання доказів, що можуть бути використані під час судового розгляду.

Посилання апелянта на лист начальника першого відділу другого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_29 , колегія суддів вважає не вірним, оскільки вказаний документ має інформаційний характер та адресований керівнику четвертого СВ (з дислокацією в м. Сумах) ТУ ДБР, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_30 , для відома.

Відповідно, доводи апеляційної скарги в цій частині також є необґрунтованими та спростовуються матеріалами кримінального провадження. Крім того, колегія суддів наголошує, що чинним кримінально процесуальним законом України не передбачено процесуальні строки в межах, яких керівник відповідного органу прокурора має право змінити склад групи прокурорів у конкретному кримінальному провадженні.

Щодо тверджень апелянта про продовження відносно підозрюваного ОСОБА_5 строку дії заходу забезпечення кримінального провадження у виді відсторонення від посади, поза межами строку досудового розслідування, яке продовжено до 18.01.2024, колегія суддів зазначає наступне.

Так, відповідно до матеріалів кримінального провадження, постановою керівника Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_8 від 14.12.2023, продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000072 від 01.03.2023 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, до трьох місяців, тобто до 18.01.2024.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

У зв`язку з цим і строк досудового розслідування, передбачений у ст. 219 КПК України, обчислюється з моменту вчинення першої зазначеної процесуальної дії до виконання однієї з перелічених альтернативних процесуальних дій. При цьому, у ч.2 цієї статті встановлено строки досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР до дня повідомлення особі про підозру залежно від ступеню тяжкості злочину, а у ч. 3 встановлено строки закінчення досудового розслідування після повідомлення особі про підозру.

Частина 4 ст.219 КПК України встановлює, що строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 Глави 24 цього Кодексу.

Згідно зі ч. 5 ст. 294 КПК України строк досудового розслідування, що закінчився, поновленню не підлягає.

Відповідно до ст. 283 КПК України прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій: (1) закрити кримінальне провадження; (2) звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; (3) звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Згідно з ч. 1 ст. 290 КПК України, визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 290 КПК України, не включається у строки досудового розслідування (ч. 5 ст. 219 КПК України).

Так, відповідно до проставлених підписів, 09 січня 2024 захисник та підозрюваний отримали повідомлення старшого слідчого про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Враховуючи вище викладені норми кримінального процесуального закону України, колегія суддів зазначає про те, що строк, на який до підозрюваного може бути застосовано заходи забезпечення кримінального провадження, КПК України не обмежує строком досудового розслідування у провадженні, в рамках якого особі обирається відповідний захід, а тому ухвала про застосування до особи заходу забезпечення у виді відсторонення від посади може лишатися чинною і після закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні до настання однієї з обставин, наведених у ст.203 КПК України. Оскільки станом на час розгляду даного клопотання органом досудового розслідування відкрито матеріали кримінального провадження для ознайомлення стороні захисту, строк досудового розслідування не закінчився, а перервався до моменту здійснення прокурором однієї з дій, зазначених в ч.2 ст.283 КПК України.

За викладених обставин колегія суддів вважає, що додані до клопотання матеріали свідчать про наявність правових підстав для продовження строку відсторонення підозрюваного від посади, оскільки перебування останнього на займаній посаді може призвести до настання негативних наслідків та перешкоджатиме здійсненню досудового розслідування. На цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси підозрюваного з метою забезпечення кримінального провадження.

При цьому суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відтак, під час постановлення оскаржуваної ухвали слідчим суддею повністю дотримано вимоги кримінального процесуального закону, порушень норм КПК, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, в тому числі за вимогами та обставинами, викладеними в апеляційній скарзі, колегією суддів не встановлено, у зв`язку з чим оскаржувана ухвала є законною, обґрунтованою та такою, що підлягає залишенню без змін, а відтак вимоги апеляційної скарги підлягають залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 16 січня 2024 року, якою продовжено строк відсторонення підозрюваного ОСОБА_5 від займаної посади начальника 4-го відділу (боротьби з організованими групами з ознаками корупції) Управління стратегічних розслідувань в Сумській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 на цю ухвалу, без задоволення.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3