Справа № 145/763/24
Провадження №1-кп/145/129/2024
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22.04.2024 року смт Тиврів
Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ровець Вінницького району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого, одруженого, на утриманні має троє неповнолітніх дітей, раніше несудимого,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.162 КК України,
ОСОБА_3 03 березня 2024 року близько 19 год. 00 хв. перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, без дозволу власника та користувача на проникнення до подвір`я житлового будинку АДРЕСА_1 , користувачем якого є ОСОБА_4 , розуміючи, що вказане домоволодіння с власністю інших осіб, реалізовуючи свій протиправний умисел, направлений на незаконне проникнення до житла, не маючи дозволу власника, користувача та інших підстав, передбачених законом на проникнення до домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи умисно, пройшов на подвір`я та направився до приватного будинку. Підійшов до вхідних дверей будинку, де відкривши із внутрішньої сторони вхідні двері будинку, незаконно проник всередину будинку, чим порушив право на недоторканість житла потерпілої ОСОБА_4 , гарантоване ст.30 Конституції України, згідно якої кожному гарантується недоторканість житла.
Внаслідок вищевказаних протиправних дій ОСОБА_3 порушено право останньої на недоторканість житла.
Таким чином, ОСОБА_3 вчиненив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст. 162 КК України, тобто незаконне проникнення до житла.
До обвинувального акту відносно ОСОБА_3 долучена письмова заява обвинуваченого, що складена у присутності захисника ОСОБА_5 , відповідно до якої ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження, згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі.
Також до обвинувального акту долучена письмова заява потерпілої ОСОБА_6 , відповідно до якої згодна на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
За результатами дослідження змісту відповідних заяв та матеріалів дізнання, у суду не виникло сумнівів в тому, що зазначені заяви є усвідомленими, відповідають їх внутрішній волі, а їх процесуальна позиція сформувалася без будь-якого стороннього неправомірного впливу на них.
Згідно з ч.2 ст.382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Встановлені органом досудового розслідування обставини не оспорюються учасниками судового провадження і суд не вбачає підстав ставити їх під сумнів та визнає їх доведеними, оскільки вони повністю узгоджуються з наданими суду матеріалами дізнання.
Вищенаведені фактичні обставини поза всяким розумним сумнівом достатньо доводять винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку в обсязі обвинувачення, яке було сформульоване прокурором, і його дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст.162 КК України як незаконне проникнення до житла..
Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_3 покарання, суд враховує, що обвинувачений раніше несудимий, непрацює, одружений, має на утриманні троє неповнолітніх дітей, на обліку у лікаря - нарколога та психіатра не перебуває, за медичною допомогою не звертався.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 суд визнає щире каяття.
Обставиною, що обтяжує покарання, є вчинення кримінального проступку в стані алкогольного сп`яніння.
Враховуючи викладене, на основі засад законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, керуючись ст.ст.50,65 КК України, суд призначає обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі та приходить до висновку, що його виправлення і перевиховання можливо досягти без ізоляції від суспільства в умовах здійснення постійного контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням із застосуванням положень ст.ст. 75, 76 КК України.
Цивільний позов не заявлено, запобіжний захід обвинуваченому не обирався та підстав для обрання немає.
Судові витрати та речові докази відсутні.
Керуючись ст.ст. 368-371, 373-374, 381-382 КПК України, суд
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.162 КК України і призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 ( один) рік.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання, якщо протягом іспитового строку терміном 1 (один) рік він не вчинить нового кримінального правопорушення.
На підставі п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки:
періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня отримання його копії, з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати обвинуваченому, захиснику, прокурору, потерпілому.

Суддя ОСОБА_1