Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/854/24
Провадження №: 1-кп/332/259/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 травня 2024 р.м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючої судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Заводського районного суду м. Запоріжжя кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, освіта середня спеціальна, одруженого, на утриманні неповнолітніх або малолітніх дітей не має, який перебуває на посаді командира відділення охорони взвод охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 , у військовому званні «старший сержант», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого.

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

1. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Наказом т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 14 серпня 2023 року № 244 військовослужбовця за мобілізацією старшого сержанта ОСОБА_5 призначено на посаду командира відділення охорони взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 , зараховано до списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_4 та на всі види забезпечення.

Відповідно до Указу Президента України ОСОБА_7 від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб., який неодноразово продовжувався та діє до теперішнього часу.

Відповідно до ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.

Будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, старший сержант ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49, 125, 126 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (надалі Статуту), ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України (надалі Статуту), бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

Разом з цим, старший сержант ОСОБА_5 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення, вчинивши військовий злочин за наступних обставин.

Так, старший сержант ОСОБА_5 , 26.11.2023, приблизно о 17:00 год., в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою ухилення від проходження військової служби, без поважних причин, самовільно залишив місце служби, а саме місце дислокації особового складу ІНФОРМАЦІЯ_4 , що розташований у АДРЕСА_2 , після чого свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, заходів для повернення до місця служби та військової частини не приймав та про своє місцезнаходження до органів командування, в органи військового та цивільного управління не повідомляв та незаконно перебував за межами місця служби.

2. Стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч 4 ст. 408 КК України, що кваліфікується як дезертирство, тобто самовільне залишення місця служби з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах воєнного стану.

3. Позиція обвинуваченого.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , свою вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю і суду пояснив, що він проходив військову службу в Пологівському РТЦК, яке розташоване у АДРЕСА_2 . У листопаді місяці минулого року дізнався про те, що його дружина має намір розлучитися із ним, що емоційно дуже на нього вплинуло. Так, 26 листопада 2023 року, після того, як він здав зміну, він повернувся до дому та випив багато спиртного. Так, пив не один місяць, на службу не повертався. Вимкнув телефон, щоб йому ніхто не дзвонив. Коли зрозумів, що трапилося, побоявся наслідків. У лютому місяці цього року його затримав наряд поліції та через базу даних дізналися, що він знаходиться у розшуку.

4. Докази на підтвердження встановлених судом обставин

вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмеживши дослідження доказів допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів що характеризують особу обвинуваченого, документів про затримання та обрання запобіжного заходу обвинуваченому.

5. Висновок суду щодо винуватості обвинуваченої.

Під час допиту обвинувачений беззаперечно визнав свою вину у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України. Покази обвинуваченого суд вважає такими, що повністю відповідають фактичним обставинам, встановленим судом, а також дослідженим матеріалам кримінального провадження, тому розцінює їх як достовірні, приймає як доказ його вини і вважає, що вони в сукупності з дослідженими в ході судового слідства доказами можуть бути покладені в основу обвинувального вироку.

За таких обставин, суд вважає доведеним пред`явлене ОСОБА_5 обвинувачення і кваліфікує дії останнього за ч. 4 ст. 408 КК України як дезертирство, тобто самовільне залишення місця служби, з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах воєнного стану.

6. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

7. Мотиви призначення судом покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст.12 КК України є особливо тяжким злочином, дані, що характеризують особу винного, - раніше не судимий, за місцем служби має негативну характеристику, на обліку лікаря нарколога або лікаря психіатра не перебуває, соціальні зв`язки - одружений, малолітніх або неповнолітніх дітей не має, проходить військову служу на посаді командира відділення охорони взвод охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення (злочину), ступінь тяжкості вчиненого злочину, його наслідки, позицію обвинуваченого, який вину визнав, щиро розкаявся, активно сприяв у розкритті злочину, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого і для попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень у майбутньому буде справедливим та достатнім обрати йому покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк.

8. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Вирішуючи питання про запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_5 а також враховуючи відсутність у учасників процесу відповідних клопотань, а також те, що судом прийнято рішення про призначення покарання у виді позбавлення волі, суд не вбачає підстав для заміни обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов не заявлений, речові докази у справі відсутні, витрати на залучення експерта відсутні.

Керуючись ст.ст. 366-371, 373-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_5 залишити тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту фактичного затримання, а саме з 01.02.2024.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Заводський районний суду м. Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1