cправа № 570/1610/24
провадження № 1-кс/570/353/2024
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

18 червня 2024 року

Рівненський районний суд Рівненської області

в особі слідчого судді ОСОБА_1 ,

з участю прокурора ОСОБА_2 ,

підозрюваного ОСОБА_3 ,

його захисника адвоката ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши в залі суду в приміщенні Рівненського районного суду Рівненської області (м.Рівне вул.С.Петлюри, 10) клопотання адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню №0000170,

про тимчасовий доступ до документів,

в с т а н о в и в:

з метою встановлення обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 , у клопотанні від 07 червня 2024 року просить надати йому та іншому захиснику даного підозрюваного ОСОБА_7 тимчасовий доступ до документів, які містять охоронювану законом таємницю, та знаходиться у володінні оператора електронних комунікацій ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », в яких міститься інформація за абонентськими номерами НОМЕР_1 та НОМЕР_2 про: надання комунікаційних послуг; дату, час, тривалість та типи з?єднань (вхідні, вихідні дзвінки, SMS, MMS, GPRS, 3G, LTE, переадресація тощо) з посиланням на ретранслятор та прив?язку до базових станцій, їх адресу, а також адресу місцеперебування абонентів зазначених номерів в момент кожного з?єднання; ідентифікаційні ознаки кінцевого обладнання (абонента А) (абонентський, серійний, IMSI номери сім-картки, IMEI); ідентифікаційні ознаки терміналу, з яким відбувався сеанс зв?язку (абонент Б), з?єднання нульової тривалості; особу абонента (за наявності контрактної угоди) з 01 березня 2024 року по 07 червня 2024 року, шляхом здійснення копіювання такої інформації з можливістю вилучення копій.

Згідно клопотання, 09 квітня 2024 року, ОСОБА_3 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут психотропних речовин, з корисливих мотивів, за невстановлених досудовим слідством обставин, незаконно придбав та зберігав при собі з метою збуту психотропну речовину - «метамфетамін», яку 20 березня 2024 року приблизно о 12 год. 53 хв., перебуваючи поблизу магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що за адресою: АДРЕСА_1 , в ході проведення оперативної закупки незаконно збув ОСОБА_8 (анкетні дані змінено) за 1000 грн. у формі порошкоподібної речовини білого кольору в прозорому поліетиленовому сліп-пакетику, яка містить у своєму складі психотропну речовину - «метамфетамін» масою 0,072.Представник особи, у володінні якої знаходиться така інформація, до суду не з"явився.

В суді підозрюваний підтримав клопотання із зазначених у ньому підстав.

Його захисник адвокат ОСОБА_6 клопотання підтримав, оскільки дані докази будуть використані для порушення щодо працівників поліції кримінального провадження щодо підробки документів.

Так, у протоколах, що стосуються події, що мала місце 20 березня 2024 року, внесені неправдиві дані, зокрема, щодо перебування одного з понятих на місці їх вчинення, при тому, що в даний час автомобіль, ймовірно, його сина, яким він користується, рухався зовсім в іншому місці, ймовірно, надаючи послуги пасажирського перевезення.

Також є питання щодо покупця наркотиків, оскільки, ймовірно, він є ОСОБА_9 і є провокатором даного злочину.

Слідчий до суду не з"явився.

Прокурор вважає, що клопотання не підлягає до задоволення, оскільки передчасне та необгрунтоване. Адвокат, вважаючи документи підробленими, не звертався в ДБР, а намагається здобути докази для справи, яка ще не існує. Запитувана інформація жодним чином не відноситься до ст.307 КК України, багато спірних питань можна вияснити за допомогою допитів учасників справи, оскільки дана інформація охороняється законом

Заслухавши їх пояснення, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до таких висновків.

Згідно змісту ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які, зокрема, містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Відповідно до положень ст.131 КПК України тимчасовий доступ до документів є одним із заходів забезпечення кримінального провадження і полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідно рішення слідчим суддею, вилучити їх (здійснити їх виїмку). Застосування таких заходів не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч.4 ст.132 КПК України для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосування заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні. У цьому контексті потрібно враховувати, що речі та документи могли би бути отримані шляхом проведення слідчих дій, тобто без застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Крім того, відповідно до ч.1 ст.223 КПК України саме слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Згідно з п.п.1, 2 ч.5 ст.163 КПК України слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у ньому. Відповідно до п.7 ч.1 ст.162 КПК України така інформація відноситься до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в документах, що покладає на сторону кримінального провадження, крім обставин, передбачених ч.5 цієї статті, довести можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за їх допомогою. Застосування таких заходів не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Закріплення в КПК норми, яка надає стороні кримінального провадження з боку захисту таке право, було спрямоване на впровадження механізму реалізації змагальності сторін та свободи в поданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В порушення вимог ст.160, ч.6 ст.163 КПК України подавач клопотання не обґрунтував значення відомостей щодо зв`язку абонента для встановлення обставин у даному кримінальному провадженні та можливість їх використання як доказів, зокрема, яким чином співвідносяться зазначені відомості з подіями та обставинами, які є предметом доказування в межах кримінального провадження. Варто звернути увагу, що інформація, яка знаходиться в операторів та провайдерів телекомунікацій, про зв`язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання тощо є інформацією, яка має особливий режим державного захисту, і забезпечення збереження такої таємниці шляхом недопущення свавільного її використання та дослідження є запорукою реальної реалізації основоположних прав і свобод фізичних і юридичних осіб у правовій державі. Припущення підозрюваного на даній стадії досудового розслідування, з огляду на вагомість наданих слідчому судді доказів, про встановлення обставин події кримінального правопорушення, шляхом проведення моніторингу мобільних з`єднань не можна вважати об`єктивними і обґрунтованими. З врахуванням недопустимості безпідставного порушення конституційного права щодо заборони втручання у приватне життя користувачів мобільного зв`язку, приходжу до висновку, що з огляду на потреби досудового розслідування по даному кримінальному провадженню, заходи щодо обмеження права на таємницю охоронюваної законом інформації є невиправданими, оскільки не є вочевидь необхідним і пропорційним.

Ззастосуванням заходу забезпечення кримінального провадження підозрюваний намагається досягти мети, яка саме таким заходам не властива. Зокрема, у клопотанні порушується питання про тимчасовий доступ до речей і документів з метою збирання доказів.

Ухвала не віднесена до ухвал слідчих суддів, які під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку /ч.1 ст.309 КПК України/. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді. Разом з тим, враховуючи вимоги ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка передбачає право на справедливий суд, позбавлення за даних обставин права на апеляційне оскарження є фактично порушенням принципів рівності всіх перед законом і судом та доступу до правосуддя.

З огляду на викладене, керуючись ст.159-164 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

відмовити у клопотанні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1