Справа № 521/6141/24
Номер провадження:1-кс/521/1300/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2024 року м. Одеса

Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 з секретарем ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції № 3 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному проваджені, внесеному до ЄРДР за № №0000251 від 02.04.2024 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 155, ч. 1 ст. 309 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси звернувся слідчий з клопотанням, погодженим з прокурором про накладення арешту на майно.

З клопотання вбачається, що 02.04.2024 до чергової частини відділення поліції № 3 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області, надійшла заява ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає: АДРЕСА_1 , в, якій вона просить вжити заходи правового характеру, до повнолітньої особи на ім`я ОСОБА_5 , який в період часу з 25 березня 2024 року по 28 березня 2024 року вчинював дії сексуального характеру, пов`язані з використанням геніталій по відношенню до її неповнолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за добровільною згодою останньої. В подальшому, в ході досудового розслідування встановлено, що 25 березня 2024 року приблизно о 14 годині її неповнолітня донька ОСОБА_6 повідомила, що збирається в гості до своєї подруги на ім`я ОСОБА_7 , з ночівлею. Отримавши дозвіл матері, неповнолітня ОСОБА_4 поїхала до свого знайомого ОСОБА_8 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , один. Надалі, перебуваючи в квартирі ОСОБА_8 , неповнолітня ОСОБА_6 , разом з вказаним вище громадянином вступили у статеві зносини за обоюдною згодою.

25.04.2024 на підставі ухвали слідчого судді Малиновського р/с м. Одеси проведено обшуку за адресою: АДРЕСА_2 .

В ході проведення обшуку виявлено та вилучено: скляну ампулу «Диклофенак-Дарниця», ємкістю 3 мл., скляну ампулу «Лідокаїн-Дарниця», ємкістю 2 мл, 20 таблеток «Клосарт», 11 таблеток «Алфавіт», 4 таблетки «Метформін Сондез», 10 таблеток «Цинаризин Форте», 9 таблеток «Аладин», 4 таблетки «Волвіт», 6 таблеток «тева», 5 таблеток «Гліцисед» та 4 таблетки «Хлорофиллипт», упаковані до сейф-пакету PSP 3393049 та скляний пристрій для куріння з залишками речовини зі слідами термічної взаємодії, упакований до сейф-пакету PSP 3393013.

Майно вилучене 25.04.2024 повністю відповідає вимогам ст. 98 КПК України та обґрунтовано визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, про що винесена відповідна постанова.

Так, на тимчасово вилучене майно, яке вилучено 25.04.2024, необхідно накласти арешт, тобто тимчасово позбавити можливості володіти та розпоряджатися цим майном до скасування арешту, у зв`язку з тим, що існує реальна загроза знищення вказаного майна.

Таким чином, у відповідності до вимог ст. 170 КПК України, у кримінальному провадженні встановлено необхідність накладення арешту на речові докази у кримінальному провадженні, який вилучено 25.04.2024, у зв`язку з необхідністю забезпечення та збереження у якості речового доказу та запобіганню можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження та подальшого проведення судових експертиз.

Слідчий у судове засідання не з`явився, надав заяву в якій підтримав клопотання, та вважає, що є всі законні підстави для задоволення клопотання, з підстав які викладені в ньому, просив проводити розгляд клопотання без його участі.

Вивчивши клопотання та матеріали приложені до нього, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого необхідно задовольнити, оскільки органом досудового розслідування доведена необхідність застосування арешту означеного майна, з наступних підстав.

Частиною 1 статті 167 КПК України, встановлено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до п.п. 3, 4 ч.2 ст.167 КПК України - підставою тимчасово вилученого майна є: п.1. підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; п.3. є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; п.4. одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку. Відповідно до вимог КПК України арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона розпоряджатися та використовувати майно, на яке накладено арешт може бути застосована лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати чи пошкодження відповідного майна, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України слідчий суддя під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей якщо є достатні підстави вважити, що вони зберегли на собі сліди злочину чи є предметом кримінального правопорушення. Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження.

При вирішені питання про арешт майна слідчий суддя враховує: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та можливого цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Так, у даному випадку, враховуючи обставини злочину, слідчий суддя вважає, що є всі законі підстави вважати, що означені в клопотанні предмети підпадають під ознаки тимчасово вилученого майна, та з метою недопущення зникнення вилученого майна, втрати або його пошкодження, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати арешт вказаного майна.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 107, 170 - 173 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції № 3 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному проваджені, внесеному до ЄРДР за № №0000251 від 02.04.2024 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 155, ч. 1 ст. 309 КК України - задовольнити.

Накласти арешт із забороною розпорядження, відчуження та користування майна у кримінальному провадженні № 00000251 від 25.04.2024 на

- скляну ампулу «Диклофенак-Дарниця», ємкістю 3 мл.,

- скляну ампулу «Лідокаїн-Дарниця», ємкістю 2 мл,

- 20 таблеток «Клосарт»,

- 11 таблеток «Алфавіт»,

- 4 таблетки «Метформін Сондез»,

- 10 таблеток «Цинаризин Форте»,

- 9 таблеток «Аладин»,

- 4 таблетки «Волвіт»,

- 6 таблеток «тева»,

- 5 таблеток «Гліцисед»,

- 4 таблетки «Хлорофиллипт»,

- скляний пристрій для куріння з залишками речовини зі слідами термічної взаємодії.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1