Справа № 583/5996/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" лютого 2024 р. м.Охтирка

Слідчий суддя Охтирського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Охтирка клопотання старшого слідчого СВ Охтирського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 , що погоджено прокурором Охтирської окружної прокуратури ОСОБА_4 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

встановив:

28.11.2023 слідчий звернувся до суду з зазначеним клопотанням.

Клопотання мотивоване тим, що будучи обізнаним про воєнний стан в України, в тому числі і на території м. Охтирка та Охтирського району Сумської області, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення в умовах воєнного стану.

Так, 27.09.2023 ОСОБА_6 разом із своєю співмешканкою ОСОБА_7 перебували за місцем мешкання ОСОБА_8 , а саме за адресою: АДРЕСА_2 , де разом відпочивали, вживаючи алкогольні напої в одній із кімнат будинку, що належить ОСОБА_8 .

В цей же день, приблизно о 11 год. 00 хв., точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, у ОСОБА_5 , який перебував у будинку за адресою: АДРЕСА_2 , виник злочинний умисел на заволодіння майном, яке належить ОСОБА_8 . При цьому, ОСОБА_6 усвідомлював протиправний характер своїх дій та розумів, що його дії не будуть виявлені потерпілим та іншими сторонніми особами.

В подальшому, у зазначений час та зазначеному місці, реалізовуючи свій злочинний намір на заволодіння чужим майном, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_8 перебуває в алкогольному сп`янінні та зайнятий розмовами з ОСОБА_7 , пішов до іншої кімнати будинку, де умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, користуючись тим, що його дії не помічені власником та іншими сторонніми особами, таємно, повторно, шляхом вільного доступу, з дерев`яної шкатулки, яка знаходилась в кімнаті на шафі, викрав золоті прикраси, а саме: браслет, виготовлений із золота 585 проби, масою 5,20 г; перстень, виготовлений із золота 585 проби, масою 3,09 г; перстень, виготовлений із золота 585 проби, масою 1,65 г; перстень, виготовлений із срібла 925 проби, масою 2,18 г; ланцюжок, виготовлений із золота 585 проби, масою 7,75 г; сережки, виготовлені із золота 585 проби, масою 1,85 г, які належать потерпілому ОСОБА_8 . Після цього ОСОБА_6 із викраденим майном покинув будинок тарозпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Згідно з висновком експерта № СЕ-19/119-23/14482-ТВ від 16.10.2023, ринкова вартість прикрас станом на 28.09.2023 становить:

-браслет, виготовлений із золота 585 проби, масою 5,20 г 12372,98 грн (дванадцять тисяч триста сімдесят дві гривні 98 копійок);

-перстень, виготовлений із золота 585 проби, масою 3,09 г 7352,41 грн (сім тисяч триста п`ятдесят дві гривні 41 копійка);

-перстень, виготовлений із золота 585 проби, масою 1,65 г 3926,04 грн (три тисячі дев`ятсот двадцять шість гривень 04 копійки);

-ланцюжок, виготовлений із золота 585 проби, масою 7,75 г

18440,50 грн (вісімнадцять тисяч чотириста сорок гривень 50 копійок);

-сережки, виготовлені із золота 585 проби, масою 1,85 г 4401,93 грн (чотири тисячі чотириста одну гривню 93 копійки);

-перстень, виготовлений із срібла 925 проби, масою 2,18 г 546,35 грн (п`ятсот сорок шість гривень 35 копійок).

Таким чином, загальна сума збитків заподіяними злочинними діями

ОСОБА_5 становить 47040,21 грн.

Такі дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

ОСОБА_5 23.10.2023 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

23.10.2023 ОСОБА_6 , в порядку ч. 1 ст. 42 КПК України, належним чином вручено повідомлення про підозру про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України і він набув статусу підозрюваного у вказаному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 7 ст.42 КПК України підозрюваний зобов`язаний прибути за викликом до слідчого, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк заздалегідь повідомити про це слідчого.

Однак, підозрюваний ОСОБА_6 , який був у встановленому законом порядку викликаний, без поважних причин не з`явився до слідчого у визначений час та не повідомив про причини свого неприбуття.

В ході досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 переховується від органу досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

24.11.2023 у зв`язку з тим, що підозрюваний ОСОБА_6 не з`явився для проведення слідчих дій, його місце на даний час не встановлене, підозрюваного оголошено у розшук.

Обґрунтованість підозри підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

Інкриміноване підозрюваному кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185, в силу положень ст. 12 КК України, належить до категорії злочинів тяжких, санкція яких передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_6 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, може переховується від органів досудового розслідування, продовжити вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення, вчиняти тиск на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, є підстави для застосування запобіжного заходу тримання під вартою.

У разі застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не можливо запобігти вищевказаним ризикам, оскільки всі вони передбачають перебування на волі, що дає можливість вчинити дії вказані у наведених ризиках, тим самим негативно вплинути на повне та всебічне встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав повністю, просив задовольнити.

Підозрюваний в судовому засіданні просив не застосовувати відносно нього тримання під вартою. Про підозру йому було відомо. Він поїхав на заробітки у Київську область, щоб заробити гроші на відшкодування шкоди. Втратив телефон, тому нікому не повідомив про зміну свого місця проживання та роботи.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши матеріали клопотання слідчий суддя приходить до такого висновку.

Встановлено, що 28.09.2023 слідчий вніс в Єдиний реєстр досудових розслідувань відомості про вищевказане кримінальне правопорушення № 0000844 за ч. 4 ст. 185 КК України

Із повідомлення про підозру вбачається, що 23.10.2023 ОСОБА_5 , в порядку ч. 1 ст. 42 КПК України, належним чином вручено повідомлення про підозру про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України і він набув статусу підозрюваного у вказаному кримінальному провадженні.

Постановою слідчого від 24.11.2024 ОСОБА_6 оголошений у розшук.

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 29.11.2023 надано дозвіл на затримання ОСОБА_5 з метою його приводу для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

28.02.2024 ОСОБА_6 затриманий.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя враховує положення ст. 178 КПК України, зокрема вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, репутацію підозрюваного, його вік, стан здоров`я, наявність постійного місця проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; наявність судимостей, наявність повідомлення особі про підозру.

Так, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.Можливе вчинення ним злочину підтверджуються доданими до клопотання протоколом огляду, висновком судово-товарознавчої експертизи, показами свідків, слідчим експериментом, показами підозрюваного та іншими матеріалами досудового розслідування в їх сукупності.

Виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до приписів ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього кодексу.

У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Зважаючи на те, що ОСОБА_6 після вручення повідомлення про підозру ухилився від слідства, внаслідок чого перебував у розшуку, прокурором доведено наявність ризику переховування від органів досудового розслідування та суду.

Суд також погоджується з доводами прокурора, про те, що не будучи обмеженим у спілкуванні, підозрюваний може підбурити потерпілого, свідків до дачі неправдивих показань для уникнення кримінальної відповідальності, оскільки потерпілі та свідки на даний час не допитані судом.

Також існує ризик вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_6 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, в тому числі за корисливі злочини, що свідчить про його схильність до вчинення кримінальних правопорушень.

Інший, більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам переховування або продовження злочинної діяльності, незаконно впливати на свідків.

Так, особисте зобов`язання - не можливо застосувати у зв`язку з тим, що даний запобіжний захід вимагає наявність особливої довіри до підозрюваного в підтвердження можливості дотримання процесуальних обов`язків, яка відсутня в органів слідства до підозрюваного.

Особиста порука не може бути застосована, оскільки не надходили письмові звернення осіб, які виявили бажання поручитися за обвинуваченого.

Застава також не може бути застосована, оскільки не надходили заяви або клопотання від підозрюваного, його захисника, рідних або інших осіб про можливість внесення застави.

Домашній арешт неможливо застосувати у зв`язку з тим, що підозрюваний підлягає постійному візуальному контролю з метою запобігання вчиненню вищевказаних ризиків. Перебуваючи за місцем мешкання, підозрюваний може продовжити свою злочинну діяльність та матиме можливість при спілкуванні здійснити тиск на можливих свідків, з метою зміни їх показів на його користь. Крім того підозрюваний ухилився від слідства, тому інший більш мякий запобіжний захід не буде дієвим у даному випадку.

Таким чином, прокурор довів в судовому засіданні, що інший, більш м`який запобіжних захід є недостатнім у даному випадку.

Враховуючи вагомість наявних доказів вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 , існування зазначених судом ризиків, неможливість призначення іншого, більш м`якого запобіжного заходу, слідчий суддя дійшов до висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи матеріальне становище підозрюваного, тяжкість правопорушення, суд вважає за необхідне визначити заставу відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 131, 132, 176-178, 182-186, 193-197, 205 КПК України,

ухвалив:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, обчислюючи строк з моменту його затримання.

Визначити розмір застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60560 гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою на депозитний рахунок Охтирського міськрайонного суду Сумської області згідно з наступними реквізитами:

Одержувач: ТУ ДСА України в Сумській області, Код: 26270240, Назва банку: ДКСУ м. Київ, МФО: 820172, Рахунок: UA0008869, Призначення платежу: застава, № ухвали суду, прізвище, ім`я, по-батькові платника застави.

У разі внесення застави зобов`язати підозрюваного прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора, суду та покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, а саме з м. Охтирка без дозволу слідчого, прокурора або суду;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документа з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Охтирського міськрайонного суду Сумської області коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 з-під варти, повідомивши усно та письмово Охтирський міськрайонний суд Сумської області.

Строк дії ухвали до 24 години 00 хвилин 27 квітня 2024 року включно.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним протягом п`яти днів з дня отримання ним копії ухвали.

Слідчий суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_9