Справа № 127/8862/19
Провадження №11-кп/801/158/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2024 року м. Вінниця

Колегія суддів Вінницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

із секретарем ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

захисника - адвоката ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у провадженні ОСОБА_6 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 10.11.2023 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Львів, громадянина України, інваліда 3 групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

04.01.2006 Хмільницьким міськрайонним судом Вінницької області за частиною першою статті 263, частиною першою статті 396 Кримінального кодексу України до покарання у виді 4 років позбавлення волі, на підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки,

11.05.2007 Кам`янець-Подільським міськрайонним судом Хмельницької області за частиною третьою статті 27 частиною третьою статті 289 Кримінального кодексу України до покарання у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна,

27.03.2009 Кам`янець-Подільським міськрайонним судом Хмельницької області за частинами третьою та четвертою статті 185, статтею 198 Кримінального кодексу України, до покарання у виді 7 років позбавлення волі. На підставі ухвали Апеляційного суду Хмельницької області від 15.06.2009 вирок змінений, засуджений за частинами третьою та четвертою статті 185, частиною другою статті 190, статтею 198, частиною третьою статті 27 частиною третьою статті 289, з урахуванням статті 71 Кримінального кодексу України до покарання у виді 7 років позбавлення волі,

19.04.2023 Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області за частинами другою та третьою статті 185, частиною другою статті 190, частиною другою статті 289, частиною першою статті 263 Кримінального кодексу України, до покарання у виді 5 років 9 місяців позбавлення волі,

визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 185, ч.1 ст. 263, ст. 348 КК України, та засуджено:

- за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, звільнивши його від відбування призначеного покарання на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України у зв`язку із закінченням строків давності;

- за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;

- за ч.1 ст. 263 КК України до покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі;

- за ст. 348 КК України до покарання у виді 9 (дев`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_8 остаточне покарання у виді 9 (дев`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Згідно з ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19.04.2023 більш суворим призначеним покаранням за цим вироком призначити ОСОБА_8 остаточне покарання у виді 9 (дев`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України зарахувати ОСОБА_8 відбуте покарання за вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19.04.2023, а саме з 21.06.2015 по 02.06.2017 з розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 2 (два) дня позбавлення волі та з 30.11.2017 по 29.12.2017 з розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 1 (один) день позбавлення волі, до призначеного покарання за цим вироком.

Згідно з ч. 5 ст. ст. 72 КК України строк попереднього ув`язнення ОСОБА_8 з 18.10.2018 по день набрання вироком законної сили зарахувати до строку призначеного йому покарання з урахуванням 1 (один) день попереднього ув`язнення за 1 (один) день позбавлення волі.

Строк відбування кримінального покарання ухвалено рахувати з дня набрання вироком законної сили.

Вирішено питання з речовими доказами.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави 45476 (сорок п`ять тисяч чотириста сімдесят шість) гривні 23 (двадцять три) копійки витрат на залучення експертів.

В С Т А Н О В И Л А:

Як встановив суд, близько 09.25 год. 17.10.2018, проходячи біля навчального корпусу № 4 Вінницького національного технічного університету, який розташований по вулиці Воїнів-Інтернаціоналістів, 9 в місті Вінниці, ОСОБА_8 побачив припарковані велосипеди. В цей час у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме одного із велосипедів та сидіння іншого велосипеда.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 підійшов до спортивного велосипеда марки «Ardis» моделі «Infinity AMT 26», який належить ОСОБА_9 , та, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, за допомогою плоскогубців перекусив трос, яким був прикріплений велосипед до паркомісця. Після чого ОСОБА_8 підійшов до спортивного велосипеда марки «Selle Royal» моделі «Еrессіа», який належить ОСОБА_10 , та шляхом вільного доступу витягнув сидіння від вказаного велосипеда. Далі ОСОБА_8 , тримаючи в руках зазначене сидіння, повернувся до велосипеда марки «Ardis» та, сівши на нього з сидінням в руках, зник з місця вчинення кримінального правопорушення.

Вартість спортивного велосипеда марки «Ardis» моделі «Infinity AMT 26» станом на 17.10.2018 становила 2880,80 грн.; вартість сидіння від велосипеду марки «Selle Royal» моделі «Еrессіа» - 266,35 грн.

Своїми умисними діями ОСОБА_8 спричинив потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на суму 266,35 грн., а потерпілій ОСОБА_9 - на суму 2880,80 грн.

Крім того, ОСОБА_8 в проміжок часу з 21.30 год. 17.10.2018 до 03.00 год. 18.10.2018, проїжджаючи на велосипеді по АДРЕСА_2 , помітив автомобіль марки Volkswagen, д. н. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_11 , який, використовуючи салон вказаного автомобіля як сховище для тимчасового зберігання майна, залишив у ньому цінні речі. В цей час у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна з вказаного автомобіля.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, таємно, повторно, з корисливими мотивом та метою, ОСОБА_8 підійшов до зазначеного автомобіля зі сторони водійських дверей та, використовуючи невстановлений предмет, розбив вікно водійських дверей. Проникнувши таким чином до сховища - в салон автомобіля, ОСОБА_8 відкрив капот, після чого від`єднав акумуляторну батарею марки «ТОПЛА 12V 78 Ah 780 А», вартість якої станом на 18.10.2018 становила 800,71 грн. Після чого, ОСОБА_8 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, в салоні автомобіля взяв кейс із набором інструментів ТМ «King Roy» синього кольору з хром-ванадієвої сталі із наявними одиницями в кількості 90 штук, вартість якого станом на 18.10.2018 становила 1143,10 грн., каремат синьо-червоного кольору, вартість якого не встановлена, аптечку та знак аварійної зупинки, які для потерпілого матеріальної цінності не становлять. У подальшому, ОСОБА_8 з вказаними викраденими речами місце вчинення кримінального правопорушення залишив та викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 1943,81 грн.

Крім того, в проміжок часу з 21.30 год. 17.10.2018 до 03.00 год. 18.10.2018 ОСОБА_8 , проїжджаючи на велосипеді біля будинку АДРЕСА_3 , помітив автомобіль марки Меrсеdes, д. н. НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_12 , який, використовуючи салон вказаного автомобіля як сховище для тимчасового зберігання майна, залишив у ньому цінні речі. В цей час у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна із зазначеного автомобіля.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, таємно, повторно, з корисливими мотивом та метою, ОСОБА_8 підійшов до вказаного автомобіля зі сторони водійських дверей та вийняв з них скло. Проникнувши таким чином до сховища - в салон автомобіля, ОСОБА_8 відкрив капот, після чого від`єднав акумуляторну батарею марки Green Power Max 12V 110 Аh 650 F Professional», вартість якої станом на 18.10.2018 становила 1274,14 грн.

Після чого, ОСОБА_8 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, у салоні автомобіля взяв автомагнітолу торгової марки Kenwood моделі «KDC 3054 UG», вартість якої становила 1125,60 грн., в якій знаходилась карта пам`яті торгової марки Apacer об`ємом 32 Гб, вартістю 180,88 грн., дзеркало-відеореєстратор з картою пам`яті, вартість яких не встановлена через недостатність інформації, та Bluetooth-гарнітуру торгової марки Jabra моделі «ВИ-2045», вартістю 588,05 грн.

У подальшому, ОСОБА_8 з вказаними викраденими речами місце кримінального правопорушення залишив та викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму 3168,67 грн.

Крім того, ОСОБА_8 у невстановлений час та місці, у невстановленої особи, маючи умисел на незаконне придбання вогнепальної зброї, не маючи на те передбачених законом підстав, придбав вогнепальний пістолет моделі «ПМ», серії НОМЕР_3 , споряджений набоями в кількості восьми штук калібру 9 мм, який незаконно зберігав до 21.08.2018 у невстановленому місці, та незаконно носив його при собі.

Після цього, ОСОБА_8 з метою вчинення крадіжок чужого майна приїхав до м. Вінниці.

Перебуваючи у вказаному населеному пункті, ОСОБА_8 18.10.2018 близько 03.00 год. їхав на викраденому велосипеді поряд з будинком АДРЕСА_4 . При цьому, мав при собі вогнепальний пістолет моделі «ПМ» серії НОМЕР_3 , споряджений набоями в кількості восьми штук калібру 9 мм.

Інспектори роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області ОСОБА_13 разом із ОСОБА_14 18.10.2018, будучи на патрулюванні по охороні громадського порядку та забезпеченні безпеки дорожнього руху, перебуваючи поряд з будинком АДРЕСА_5 , побачили їдучого на велосипеді ОСОБА_8 . Останній, помітивши працівників поліції, почав поводити себе підозріло та різко змінив напрямок свого руху.

У зв`язку з цим, ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , перебуваючи у форменому одязі працівників поліції, висловили усну вимогу ОСОБА_8 зупинитись для перевірки його документів. Однак, останній її проігнорував і здійснив спробу від них втекти.

Після чого, ОСОБА_14 та ОСОБА_13 наздогнали ОСОБА_8 . Оскільки останній вів себе підозріло, а саме намагався, щось дістати з-під свого одягу, працівники поліції повідомили йому, що ними буде проведений його поверхневий огляд відповідно до вимог Закону України «Про Національну поліцію».

У цей час ОСОБА_8 раптово дістав правою рукою із-за пояса своїх штанів пістолет моделі «ПМ», дослав патрон в патронник, перетягнувши лівою рукою затвор, направив заряджений пістолет в бік ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .

Після цього, ОСОБА_8 з метою вчинення умисного вбивства ОСОБА_15 направив в його бік пістолет та намагався здійснити з нього постріли, нажимаючи пальцем на спусковий гачок. Однак у зв`язку з тим, що ОСОБА_16 встиг взятися своєю лівою рукою за затвор даного пістолета та його не відпускав, постріл не відбувся.

У цей час ОСОБА_14 дістав табельну вогнепальну зброю та повідомив ОСОБА_8 про можливість її застосування, якщо останній не опустить зброю. У зв`язку з невиконанням ОСОБА_8 . законних вимог працівника поліції, для захисту життя ОСОБА_13 , ОСОБА_14 здійснив зі своєї табельної зброї постріли в повітря, щоб змусити ОСОБА_8 опустити зброю.

Після здійснених пострілів працівником поліції, ОСОБА_8 , шляхом ривка звільнив свій пістолет від рук працівника поліції, і почав тікати в напрямку розташування житлових будинків по АДРЕСА_6 . При цьому, з метою запобігання свого затримання та реалізації свого злочинного умислу до кінця, спрямованого на заподіяння смерті ОСОБА_17 та ОСОБА_14 , усвідомлюючи, що посягає на життя працівника правоохоронного органу, здійснив з вище вказаного пістолету моделі «ПМ» один постріл в їх сторону, але не влучив.

Залишаючи місце події, ОСОБА_8 з метою запобігання та приховання вище вказаної вогнепальної зброї, залишив її біля будинку АДРЕСА_7 .

У ході огляду 18.10.2018 земельної ділянки біля будинку АДРЕСА_7 , виявлено та вилучено заряджений вогнепальний пістолет моделі «ПМ» серії НОМЕР_3 , в патроннику якого знаходився 1 патрон калібру 9 мм та 6 патронів калібру 9 мм знаходилися в його магазині.

Вищевказаний пістолет є нарізною, вогнепальною зброєю - пістолетом конструкції Макарова «ПМ» калібру 9 мм, № НОМЕР_4 , 1990 року виготовлення, виробництва СРСР. Пістолет виготовлений заводським способом, є справним та придатним для стрільби.

Не погоджуючись із вироком суду першої інстанції, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 10.11.2023 стосовно ОСОБА_8 скасувати через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, що призвело до неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Ухвалити новий вирок, яким засудити ОСОБА_8 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ст. 348 КК України та призначити покарання:

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі, звільнивши його від відбування призначеного покарання на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України у зв?язку із закінченням строків давності;

- за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 4 років позбавлення волі;

- за ч. 1 ст. 263 КК України у виді 6 років позбавлення волі;

- за ст. 348 КК України у виді 10 років позбавлення волі.

Згідно ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання визначити у вигляді 10 років позбавлення волі.

Згідно з ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19.04.2023 біль суворим призначеним покаранням за цим вироком призначити ОСОБА_8 остаточне покарання у виді 10 років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України зарахувати ОСОБА_18 відбуте покарання за вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19.04.2023, а саме з 21.06.2015 по 02.06.2017 з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дня позбавлення волі та з 30.11.2017 по 29.12.2017 з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 1 день позбавлення волі, до призначеного покарання за цим вироком.

Також просить вирішити долю речового доказу у кримінальному провадженні, а саме автомобіля марки «AUDI А 4 д.н.з. НОМЕР_5 », скасувавши арешт накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 23.10.2018, застосувати до нього спеціальну конфіскацію та вилучити у власність держави.

Вимоги апеляційної скарги мотивує тим, що автомобіль марки «Audi на якому обвинувачений приїхав до м. Вінниці та в якому зберігав викрадене майно був знаряддям вчинення кримінального правопорушення, оскільки за його відсутності він не зміг би зберігати викрадені ним акумуляторні батареї, автомагнітолу, велосипед тощо.

Згідно п. 4 ч.1 ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Крім того, вказує, що з урахуванням кількості та систематичності вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень, строку остаточного покарання, яке залишиться відбувати ОСОБА_8 призначення покарання за ст. 348 КК України і як наслідок остаточного покарання не відповідає тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, думку захисника - адвоката ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 , які не заперечували проти спеціальної конфіскації автомобіля в дохід держави на потреби ЗСУ, заперечували проти задоволення апеляційної скарги в частині покарання, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, ґрунтується на доказах, досліджених у судовому засіданні, аналіз яких даний у вироку.

Оскільки фактичні обставини кримінального провадження стосовно ОСОБА_8 ніким не оскаржені, то висновки суду першої інстанції щодо цих фактичних обставин перевірці апеляційним судом не підлягають.

Перевіряючи вирок в частині правильності призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , колегія суддів вважає, що суд першої інстанції достатньо та правильно врахував ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, особу винного та обставину, що пом`якшує покарання (щире каяття), а також обставини, що обтяжує покарання (рецидив кримінального правопорушення).

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до норм ст. 65 КК України та роз`яснень, наведених в п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Суд першої інстанції, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, виконав вказані вимоги закону, врахував характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених кримінальних правопорушень, які, відповідно до ст.12 КК України, відноситься до нетяжкого, тяжких та особливо тяжкого злочинів, відомості про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, вчинив злочини в період незнятої та непогашеної судимостей, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує ОСОБА_8 покарання, відповідно до ч.1 ст.66 КК України, суд визнав його щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання, відповідно до ч.1 ст.67 КК України, суд вважає рецидив кримінальних правопорушень.

Приймаючи рішення про призначення ОСОБА_8 покарання, судом першої інстанції надано в оскаржуваному вироку відповідну оцінку усім вищезазначеним обставинам, у зв`язку з чим, суд дійшов вірного висновку, що обвинувачений потребує ізоляції від суспільства та його виправлення не можливе без реального відбування покарання.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції призначив ОСОБА_8 покарання, яке буде достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання скоєнні ним нових злочинів, а апеляційна вимога прокурора щодо призначення більш суворого покарання є формальною, оскільки в апеляційній скарзі прокурор не обґрунтував, у зв`язку з чим таке посилення покарання може позитивно вплинути на процес виправлення обвинуваченого.

Отже, апеляційна вимога прокурора про призначення обвинуваченому за ч. 1 ст. 263 та ст. 348 КК України більш суворого покарання слід вважати безпідставними, оскільки вони мають суто суб`єктивний характер та призначене судом першої інстанції покарання у той спосіб, як це зазначено у вироку, на думку колегії суддів, є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_8 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Разом з тим, колегія суддів вважає доводи прокурора щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме незастосування закону, який підлягає застосуванню ст.ст.96-1,96-2КК України, -слушними.

Так, відповідно до вимог ч.1 ст.96-1 КК України, спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення в тому числі й умисного кримінального правопорушення, за яке передбачено основне покарання у виді позбавлення волі.

Згідно з п.3 ч.1 ст.96-2 КК України, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави.

Крім того, пунктом 3 частиною 9 ст.100 КПК України передбачено, що питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. При цьому майно, що було предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом, та/або вилучене з обігу, передається відповідним установам або знищується.

Як вбачається з вироку суду, питання про долю речових доказів було вирішено в порядку ст.100 КПК України, проте питання щодо речового доказу автомобіля «AUDI A4» д.н.з. НОМЕР_6 судом вирішено не було.

Як вбачається з документів наданих прокурором та оцінених судом автомобіль «AUDI A4» д.н.з. НОМЕР_6 належить ОСОБА_8 .

Вказане доводиться відповіддю заступника начальника УКР ГУНП у Вінницькій області на запит старшого слідчого відділу СУ ГУНП у Вінницькій області та доданими до відповіді реєстраціними картками транспортного засобу, а також відповіддю голови комісії з проведення заходів, пов"язаних із припиненням діяльності регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Вінницькій області (філія ГСЦ МВС) на запит прокурора Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_6 .

Окрім того, згідно Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, з 24.02.2022 року введено воєнний стан на 30 діб, який в подальшому був продовжений (останній раз 14.02.2024 року строком на 90 діб).

Розпорядженням Кабінету Міністрів України №186-р від 26.02.2022 року, із змінами, внесеними згідно з Розпорядженням КМУ №225-р від 16.03.2022 року, вирішено передати необхідне для здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та цивільного захисту населення в умовах воєнного стану конфісковане майно, майно, визнане безхазяйним, майно, за яким не звернувся власник до кінця строку зберігання (у тому числі майно, визначене у статті 184 Митного кодексу України), що за правом успадкування чи на інших законних підставах перейшло у власність держави, до сфери управління Державної служби з надзвичайних ситуацій, Міністерства оборони, інших центральних органів виконавчої влади та державних органів, які здійснюють керівництво військовими формуваннями, утвореними відповідно до закону, та правоохоронними органами.

У разі коли майно, визначене в абзаці першому цього пункту, не було передано в установленому порядку, таке майно передається відповідній обласній військовій адміністрації за місцем його знаходження після погодження із зазначеними в цьому пункті державними органами.

Таким чином, враховуючи введення з 24.02.2022 року воєнного стану на території України, необхідність забезпечення потреб оборони держави, забезпечення національної безпеки, відсічі збройної агресії російської федерації проти України, усунення загрози небезпеки, державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також, що чинним законодавством передбачено можливість передачі конфіскованого майна, що перейшло у власність держави, Збройним Силам України, колегія суддів вважає, що речовий доказ, а саме автомобіль «AUDI A4» д.н.з. НОМЕР_6 ,- підлягає спеціальній конфіскації у власність держави в особі Збройних Сил України.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне, у відповідності до положень ч.1 ст.420 КПК України, ухвалити вирок із застосуванням спеціальної конфіскації, внаслідок чого апеляційна скарга прокурора -підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 413, 414, 418, 420 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , - задовольнити частково.

Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 10.11.2023 року відносно ОСОБА_8 , в частині вирішення долі речових доказів- скасувати.

Постановити новий вирок в цій частині.

На підставі ст. 96-1 КК України застосувати спеціальну конфіскацію автомобіля «AUDI A4» д.н.з. НОМЕР_6 у власність Держави для потреб Збройних Сил України.

В решті вирок суду першої інстанції -залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 3 (трьох) місяців з дня його проголошення,а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3