Справа №463/2028/24
Провадження №1-кс/463/2180/24
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу

07 березня 2024 року слідчий суддя Личаківського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові клопотання слідчого слідчого відділу Львівського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українцю, громадянину України, уродженцю м. Львова, не одруженому, зі слів має на утриманні дітей 2010, 2011, 2018, 2020, 2021 рокуів народження, з середньою спціальною освітою, безробітньому, раніше судимому, востаннє 28 листопада 2022 року вироком Лановецького районного суду Тернопільської області за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років та на підставі ст. 75 КК України звільненому від відбування покарання з іспитовим строком 2 (два) роки, та якому 31 січня 2024 року повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 156, ч. 2 ст. 301 КК України, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 ,

в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000865 від 5 березня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

слідчий слідчого відділу Львівського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_6 за погодженням прокурора Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у Львівській установі виконання покарань №19 Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України строком на 60 діб. Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України просить не визначати розмір застави.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_5 підозрюється у вчинені злочину, передбаченого ч. ч. 4 ст. 296 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 5 березня 2024 року приблизно о 16:00 год. ОСОБА_5 , маючи умисел на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, ігноруючи існуючі в суспільстві елементарні правила поведінки та моралі, зайшов у жіночий туалет корпусу юридичного факультету Львівського національного університету ім. Івана Франка, що за адресою: м. Львів, вул. Січових Стрільців, 14, та, перебуваючи у вказаному туалеті, тримаючи у руках заздалегідь заготовлений предмет для нанесення тілесних ушкоджень розкладну бритву, підійшов ззаду до ОСОБА_7 , обхватив її правою рукою та приклав розкладну бритву до її горла. Коли ОСОБА_7 почала кричати та вириватись, ОСОБА_5 вийшов з туалету та вибіг на вулицю, де направився в сторону вул. Гнатюка.

В подальшому, 5 березня 2024 року приблизно о 16:05 год. ОСОБА_5 , продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, загальнолюдських норм моралі та правил співжиття, усвідомлюючи, що перебуває у публічному місці, де в цей час знаходилось значне скупчення людей, виявляючи зневагу до елементарних правил поведінки у громадському місці, підбіг до магазину «Парк Авеню», що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Гнатюка, 22, де біля входу у магазин стояла ОСОБА_8 , та, підійшовши до неї ззаду, обхватив її лівою рукою за шию, а правою рукою приклав розкладну бритву, яка була заздалегідь заготовлена для нанесення тілесних ушкоджень, до її горла, після чого, втративши рівновагу, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 впали на тротуар. В подальшому перехожі припинили протиправні дії ОСОБА_5 та затримали його. 5 березня 2024 року ОСОБА_5 затримано слідчим у відповідності до ст. 208 КПК України, час фактичного затримання 16:10 год.

Таким чином слідчий вважає, що в діях ОСОБА_5 наявні підстави для обґрунтованої підозри у вчинені останнім злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, у зв`язку з чим 6 березня 2024 року йому повідомлено про підозру у вчиненні такого.

Слідчий клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою мотивує тим, що обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у скоєнні даного кримінального правопорушення підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами та доказами. Беручи до уваги наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, а також те, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий та вчинив вказане кримінальне правопорушення під час іспитового строку, є достатні підстави стверджувати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності; незаконно впливати на свідків; іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню; продовжувати вчиняти інші злочини. Вказує, що ризик переховування підозрюваного ОСОБА_5 від органу досудового розслідування/суду існує та обумовлений можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями), зокрема,суворістю передбаченого покарання, а також існуванням умов для життя підозрюваного ОСОБА_5 в умовах розшуку, можливості його переховування як на території України, так і за межами України (в тому числі на непідконтрольній території). Ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. Щодо ризику того, що ОСОБА_5 може продовжувати вчиняти інші злочини, то про нявність такого свідчить те, що підозрюваний не має законних джерел заробітку, раніше неодноразово судимий, та на даний час обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення під час іспитового строку, визначеного вироком Лановецького районного суду Тернопільської області від 28 листопада 2022 року. Враховуючи викладені вище обставини, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , очевидну суспільну небезпеку підозрюваного, у разі доведеності його вини безальтернативне покарання у виді позбавлення волі без можливості застосування ст.75 КК України, слідчий вважає, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити уникнення вказаних ризиків та виконання покладених на підозрюваного обов`язків, оскільки об`єктивно будуть існувати можливості для переховування від органу досудового розслідування чи суду, вчинення інших злочинів, перешкоджання кримінальному провадженню, незаконного впливу на свідків як безпосередньо, так і за посередництвом сторонніх осіб, тому лише обрання стосовно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою може запобігти вказаним ризикам. При цьому просить не визначати розмір застави.

Прокурор в судовому засіданні подане клопотання підтримав з мотивів викладених в ньому, пояснення надав аналогічні викладеним в такому, а тому на даному етапі досудового розслідування вважає за необхідне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Захисник відносно задоволення клопотання заперечила, вважає, що відсутні ризики визначенні ст. 177 КПК України для застосування найбільш суворого запобіжного заходу, а тому просила в задоволенні клопотання відмовити або обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а у випадку якщо слідчий суддя прийде до переконання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просила визначити розмір застави.

Підозрюваний відносно задоволення клопотання заперечив, вказав, що вину у вчиненні інкримінанованих йому кримінальних правопорушень визнає частково, просив не застосовувати до нього запобіжний захід тримання під вартою.

Заслухавши пояснення учасників процесу, оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 і 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного кримінального правопорушення; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила кримінальне правопорушення; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За змістом закону тримання під вартою як запобіжний захід може бути застосовано лише у разі, якщо прокурор наявною сукупністю дозволених законом при прийнятті даного рішення засобів доказування доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим в ст. 177 КПК. Неможливість запобігти даним ризикам слід розуміти як недостатність інших запобіжних заходів для того, щоби убезпечити їх настання.

З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що Львівським районним управлінням поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області здійснюється досудового розслідування кримінального провадження за №0000865 від 5 березня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

6 березня 2024 року у даному кримінальному провадженні ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

З протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 5 березня 2024 року вбачається, що ОСОБА_5 було затримано 5 березня 2024 року о 16 годині 10 хвилин.

За змістом ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України (сукупність наявних на даний час доказів припущення про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення) свідчать, зокрема: протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 5 березня 2024 року, протокол огляду місця події від 5 березня 2024 року.

Ризиками, які дають підстави слідчому судді застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід вважати той факт, що підозрюваний, обґрунтовано підозрюється у у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до семи років, вчинив такий під час іспитового строку, а відтак перебуваючи на волі з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватися від органу досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків, продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного не суперечить приписам п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України.

Наведені дані про особу підозрюваного, який раніше судимий, не гарантують запобігання встановленим ризикам без застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Обставини, що могли б свідчити про можливість запобігання зазначеним ризикам шляхом застосуванням інших, більш м`яких запобіжних заходів, слідчим суддею на даному етапі не встановлено.

При цьому доводи сторони захисту щодо можливості застосування до підозрюваного інших запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою, не спростовують вищенаведених висновків, а сукупність наявних на даний час доказів припущення про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення свідчать про наявність в його діях інкримінованого кримінального правопорушення.

На підставі наведеного, слідчий суддя вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим в судовому засіданні, в порядку ст. 177 КПК України, а тому запобігти встановленим ризикам можливо лише шляхом застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, але на строк, що не перевищує 60 (шістдесяти) днів з часу фактичного затримання, тобто з 5 березня 2024 року до 3 травня 2024 року включно.

При цьому, оскільки у відповідності до положень п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, враховуючи викладені у повідомленні про підозру обставини вчинення злочину, слідчий суддя приходить до висновку, що не слід визначити ОСОБА_5 розмір застави, оскільки на даному етапі досудового розслідування такий запобіжний захід, як тримання під вартою без визначення розміру застави, зможе запобігти зазначеним ризикам, які на думку слідчого судді є досить реальними з підстав описаних вище.

Керуючись вимогами статей 177, 178, 183, 186, 196, 197, 395 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

клопотання слідчого слідчого відділу Львівського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід тримання під вартою.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 рахувати з часу фактичного затримання 5 березня 2024 року.

Строк дії ухвали становить 60 (шістдесят днів), тобто до 3 травня 2024 року включно.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на слідчого слідчого відділу Львівського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_6 .

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1