Справа 688/2598/24
№ 1-кс/688/1261/24
Ухвала

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

08 червня 2024 року м. Шепетівка

Слідчий суддя Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі судових засідань м. Шепетівка клопотання, подане в межах кримінального провадження №0000774 від 08 травня 2024 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Понінка Шепетівського району Хмельницької області, українця, громадянина України, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 молодшого сержанта, фактично проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.263 КК України,

встановив:

08 червня 2024 року до Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_6 .

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції України та Законів України, в порушення вимог п. 9 «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12 жовтня 1992 року та «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України № 622 від 21 серпня 1998 року, не маючи відповідного передбаченого Законом дозволу (ліцензії) на придбання, носіння та збут бойових припасів, діючи із прямим умислом, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено але не пізніше 08 травня 2024 року, у невстановленому досудовим розслідуванням місці незаконно придбав тротилову шашку «ТШ-400» та запалювальну трубку, що складається з капсуля детонатора «НД-8А» та відрізка вогнепровідного шнура «ОШП» довжиною 15 см які незаконно переніс та зберігав у невстановленому місці з метою збуту.

Після цього, ОСОБА_6 08 травня 2024 року, близько 10:00 год, діючи із прямим умислом, перебуваючи у АДРЕСА_1 , безоплатно та незаконно збув для ОСОБА_7 (анкетні дані якого змінені відповідно до Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні») тротилову шашку «ТШ-400» та запалювальну трубку, що складається з капсуля детонатора «НД-8А» та відрізка вогнепровідного шнура «ОШП» довжиною 15 см, які незаконно переніс та зберігав при собі до моменту збуту їх для ОСОБА_7 .

Своїми умисними діями, що виразилися у незаконному придбанні, носінні, зберіганні та збуті, вибухової речовини без передбаченого законом дозволу ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.263 КК України.

Крім того, ОСОБА_6 , не маючи відповідного передбаченого Законом дозволу (ліцензії) на придбання, носіння та збут бойових припасів, діючи із прямим умислом, діючи із прямим умислом, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено але не пізніше 15 травня 2024 року, у невстановленому досудовим розслідуванням місці незаконно придбав неелектричну ініціюючу систему іноземного виробництва, що складається з пускового пристрою, хвилеводу та капсуля-детонатора, 400 г тротилову шашку з приєднаним електродетонатору ЕДПр та двадцять дев`ять патронів, які є військовими боєприпасами стрілецької вогнепальної зброї, 5,45 мм. проміжними патронами з бронебійною кулею, виробництво Барнаульського верстатобудівного заводу, рф, 1998 р.в., до автоматів (АК-75, АКС-74, АКС-74У), ручного кулемета РКК-74, та іншої зброї калібру 5,45х39мм, які незаконно переніс та зберігав у невстановленому місці з метою збуту.

Після цього, ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою свого проживання по АДРЕСА_1 , 15 травня 2024 року близько 19:30 год, діючи із прямим умислом, не маючи відповідного передбаченого Законом дозволу на придбання, носіння, зберігання та збут бойових припасів та вибухового пристрою, маючи корисливий мотив та мету, повторно, збув за грошові кошти у розмірі 1700 грн. для ОСОБА_7 (анкетні дані якого змінені відповідно до Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні») неелектричну ініціюючу систему іноземного виробництва, що складається з пускового пристрою, хвилеводу та капсуля-детонатора, 400 г. тротилову шашку з приєднаним електродетонатору ЕДПр та двадцять дев`ять патронів які є військовими боєприпасами стрілецької вогнепальної зброї, 5,45 мм. проміжними патронами з бронебійною кулею, виробництво Барнаульського верстатобудівного заводу, рф, 1998 р.в., до автоматів (АК-75, АКС-74, АКС-74У), ручного кулемета РКК-74, та іншої зброї калібру 5,45х39мм, які ОСОБА_6 незаконно переніс та зберігав при собі до моменту збуту їх для ОСОБА_7 .

Своїми умисними діями, що виразилися у незаконному придбанні, носінні, зберіганні та збуті, вибухового пристрою та боєприпасів, без передбаченого законом дозволу ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 263 КК України.

Крім того, ОСОБА_6 , не маючи відповідного передбаченого Законом дозволу (ліцензії) на придбання, носіння та збут бойових припасів, діючи із прямим умислом, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено але не пізніше 06 червня 2024 року, у невстановленому досудовим розслідуванням місці незаконно придбав, пластичну вибухову речовину «ПВР-7» вагою 20 г та електродетонатор «ЕДПр», які незаконно переніс та зберігав у невстановленому місці з метою збуту.

Після цього, ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою свого проживання по АДРЕСА_1 , 06 червня 2024 року близько 16:10 год, діючи із прямим умислом, не маючи відповідного передбаченого Законом дозволу на придбання, носіння, зберігання та збут бойових припасів та вибухового пристрою, маючи корисливий мотив та мету, повторно, збув за грошові кошти у розмірі 1500 грн. для ОСОБА_7 (анкетні дані якого змінені відповідно до Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні») пластичну вибухову речовину «ПВР-7» вагою 20 г та електродетонатор «ЕДПр», які ОСОБА_6 незаконно переніс та зберігав при собі до моменту збуту їх для ОСОБА_7 .

Своїми умисними діями, що виразилися у незаконному придбанні, носінні, зберіганні та збуті, вибухового пристрою, без передбаченого законом дозволу ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.263 КК України.

Крім того, ОСОБА_6 , не маючи відповідного передбаченого Законом дозволу (ліцензії) на придбання, носіння та збут бойових припасів, діючи із прямим умислом, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, у невстановленому досудовим розслідуванням місці але не пізніше 06 червня 2024 року незаконно придбав пластичну вибухову речовину, «ПВР-7» вагою 20 г. та електродетонатор «ЕДПр» у кількості дві одиниці які в подальшому переніс та залишив на зберігання у власному будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 .

У подальшому, 06 червня 2024 року під час санкціонованого ухвалою слідчого судді обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , яке на прав власності належить ОСОБА_8 та в якому проживає фактично ОСОБА_6 було виявлено та вилучено пластичну вибухову речовину, «ПВР-7» вагою 20 г. та електродетонатор «ЕДПр» у кількості дві одиниці які ОСОБА_6 зберігав у власних цілях з метою збуту.

Своїми умисними діями, що виразилися у незаконному придбанні, носінні, зберіганні, вибухового пристрою та вибухової речовини, без передбаченого законом дозволу ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.263 КК України.

06 червня 2024 року о 17 годині 11 хвилин ОСОБА_6 затримано за підозрою у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 263 КК України.

07 червня 2024 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.263 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованих злочинів повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

З метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, вчиняти інші кримінальні правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, виникла об`єктивна необхідність у застосуванні до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 клопотання підтримали, просили його задовольнити, посилаючись на мотиви такого.

Підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_5 заперечували щодо задоволення клопотання, просили обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши учасників провадження та дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Клопотання відповідає вимогам ст.184 КПК України.

08 травня 2024 року розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000774 за ознаками злочинів, передбачених ч.1 ст.263 КК України.

Клопотання, яким обґрунтовано необхідність застосування запобіжного заходу, підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_5 отримали 07 червня 2024 року.

Надані стороною обвинувачення докази свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.263 КК України, що підтверджується наступними доказами: протоколом огляду місця події; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 (анкетні дані якого змінені відповідно до Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні»); протоколами оглядів покупця; протоколами видачі придбаного товару; довідками про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів; висновком судового експерта № СЕ-19/123-24/6185-БЛ від 29 травня 2024 року; протоколом проведення обшуку; речовими доказами, а також іншими узгодженими між собою матеріалами кримінального провадження № 0000774.

Суд вважає, що потреби досудового розслідування, яке перебуває на початковій стадії, виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, оскільки застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою забезпечить ефективне розслідування кримінального правопорушення.

Слідчий суддя також вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування на даний час ризику, передбаченого п. 1 ч.1 ст.177 КПК України: переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Стороною обвинувачення не доведено наявність таких ризиків, що підозрюваний ОСОБА_6 може незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, вчиняти інші кримінальні правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

За змістом п. п. "b" та "c" ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, особу може бути позбавлено свободи для забезпечення виконання нею будь-якого обов`язку, встановленого законом, а також з метою її допровадження до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» N.°14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5&1(с), поліція не зобов`язала мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13 листопада 2007 року).

Ризиком у контексті кримінального провадження є наявність відомостей, які свідчать про можливість виникнення у майбутньому проявів протиправної поведінки підозрюваного, певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Всі інші питання, фактичні обставини кримінального провадження, питання винуватості чи не винуватості в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначеного ризику, зокрема враховано те, що у разі визнання його винним у вчиненні вказаних злочинів, усвідомлюючи усю суворість потенційного покарання, може покинути своє місце проживання і переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_6 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , яка знаходиться на віддаленій відстані від органу досудового розслідування та суду, може бути переведений до нового місця служби, що унеможливить його явку до слідчого, прокурора суду.

З врахуванням, інкримінованих органом досудового слідства ОСОБА_6 злочинів, існування ризику, оцінюючи сукупність таких обставин, як вагомість наявних доказів на підтвердження причетності останнього до інкримінованих злочинів, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винним у вчиненні злочинів, які йому інкримінуються, а саме покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, слідчий суддя приходить до висновку про недостатність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в межах даного кримінального провадження, оскільки вказаний запобіжний захід не дозволить забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Даних щодо неможливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я чи з інших підстав слідчому судді не надано.

Відповідно до ст.183 КПК України при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно визначити розмір застави та зазначити обов`язки, які будуть покладені на підозрюваного у разі внесення застави.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 04 серпня 2024 року включно.

Зобов`язати орган досудового розслідування негайно повідомити про взяття під варту ОСОБА_6 родичів останнього.

Визначити ОСОБА_6 заставу розміром 20 (двадцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

При внесенні зазначеної суми застави ОСОБА_6 звільнити з-під варти.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

-прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;

-не відлучатися з населеного пункту ( АДРЕСА_1 ), в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора, суду;

-повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та роботи.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Копію ухвали негайно після її проголошення вручити підозрюваному та направити для виконання в Шепетівський РУП ГУНП в Хмельницькій області.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 10 червня 2024 року.

Слідчий суддя