Справа № 308/7705/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 травня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши скаргу захисника ОСОБА_3 , в інтересах заявника ОСОБА_4 , на постанову дізнавача СД Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження №0001356 від 20.03.2024, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , в інтересах якої діє адвокат ОСОБА_3 , звернулася до слідчого судді зі скаргою на постанову дізнавача СД Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження №0001356 від 20.03.2024.

Скарга мотивована тим, що в провадженні СД Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області знаходилося кримінальне провадження №0001356 від 20.03.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

20.03.2024 року дізнавачем ОСОБА_6 винесено постанову про закриття кримінального провадження.

24 квітня 2024 року заявником було отримано копію вказаної постанови.

Вважає постанову незаконною та необгрунтованою з наступних підстав.

- під час проведення дізнання навіть не було допитано заявника ОСОБА_4 , посилання дізнавача на факт того що остання за кордоном і не може повідомити коли прибуде до України не відповідає дійсності, адже представник неодноразово телефонував дізнавачу з метою погодити дату допиту, разом з тим навіть після закриття кримінального провадження останній ввів в оману про те , що в подальшому нібито допитає ОСОБА_4 .

Крім цього, факти викладені в заяві щодо підробки підпису в договорах купівлі - продажу та комісії №326/СР-1/321 від 29.03.2021 року взагалі не перевірялись. Дізнавач обмежився виключно допитом свідка ОСОБА_7 ,

Заявник в судове засідання не з`явився, проте його представник подав до суду заяву, в якій просить розглянути скаргу за їх відсутності та задовольнити таку.

Дізнавач, постанова, якого оскаржується, у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду був завчасно і належним чином повідомлений. Відповідно до приписів ч. 3 ст. 306 КПК України, його неявка не є перешкодою для розгляду скарги.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.

Дослідивши та оцінивши матеріали поданої скарги та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

За змістом ст. 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК, при цьому сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК.

Так, ч. 1ст. 303 КПК України передбачено перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового провадження, та ким такі рішення, дії або бездіяльність можуть бути оскаржені. Встановлений даною нормою перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора які можуть бути оскаржені на стадії досудового провадження є вичерпним.

Згідно ч. 1ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СД Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області знаходилося кримінальне провадження №0001356 від 20.03.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України

Постановою від 20.03.2024 року дізнавачем ОСОБА_6 винесено постанову про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 284 КПК України слідчий, дізнавач приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4-1, 9, 9-1 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.

Проте, відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Так, в мотивувальній частині оскаржуваної постанови не вказано зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування, а слідчий тільки посилається на ряд статей КПК України та зазначає дефініцію поняття «закриття кримінального провадження».

Крім того, слідчим суддею встановлено, що під час проведення дізнання не було допитано заявника ОСОБА_4 ,. як вбачається з матеріалів кримінального провадження, слідчим не вчинено жодних слідчих (розшукових) дій для перевірки обставин, на які посилається заявник а також відшукування будь-яких інших доказів.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження. У відповідності до ч. 2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Частиною 1 статті 92 КПК України закріплено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Відповідно до ч. 2ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених КПК.

Відповідно до положень ч. 2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно ч.1 ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Таким чином, як видно з матеріалів даного кримінального провадження, слідчим не проведено жодної слідчої (розшукової) дії, не винесено жодного процесуального рішення та жодного процесуального документа, окрім необґрунтованої та невмотивованої постанови про закриття кримінального провадження.

З огляду на вищенаведене слідчий суддя приходить до висновку, що при закритті кримінального провадження слідчим не були дотримані положення вимог кримінального процесуального закону щодо всебічності, повноти та неупередженості дослідження всіх обставин, відтак постанова слідчого від 20.03.2024 року про закриття кримінального провадження №0001356 підлягає скасуванню. Щодо вимоги скаржника про визнання оскаржуваної постанови незаконною та протиправною, то така не підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України слідчий суддя не вправі приймати таке рішення за результатами розгляду скарги.

Керуючись ст.ст.84, 92 95, 103, 104, 224,303,304,306,307,309,369КПК України слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу захисника ОСОБА_3 , в інтересах заявника ОСОБА_4 , на постанову дізнавача СД Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження №0001356 від 20.03.2024 - задовольнити

Постанову дізнавача СД Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 20 березня 2024 року про закриття кримінального провадження №0001356 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1