Справа № 1-кп/593/5/2024
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Бережанський районний суд Тернопільської області

"23" травня 2024 р.

У складі :

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю:

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника (адвоката) ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Бережани Тернопільської області клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР №-0000302 від 11 листопада 2017 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185 та ч.1 ст. 186 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Бережанського районного суду Тернопільської області перебуває згадане кримінальне провадження.

Попередньо, 20 листопада 2020 року прокурор подав до суду клопотання про застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

На той час обвинувачений на виклики суду не з`являвся і його фактичне місцезнаходження не було відомим, ухвалою суду від 17 травня 2024 року задоволено клопотання прокурора й надано дозвіл на затримання обвинуваченого, з метою його приводу до Бережанського районного суду Тернопільської області для участі у розгляді клопотання про обрання щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та у подальшому розгляді кримінального провадження. Окрім цього обвинуваченого було оголошено в розшук й провадження у справі із цих підстав було зупинено.

На виконання згаданої ухвали суду, 23 травня 2024 року, обвинувачений ОСОБА_5 розшуканий і доставлений до Бережанського районного суду Тернопільської області. У зв`язку із чим, провадження у цій справі відновлено й суд проводить розгляд клопотання прокурора щодо обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В обґрунтування згаданого клопотання прокурор зазначив, що обвинувачений ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 186 та ч.2 ст. 185 КК України. Вважає наявними ризики по невиконанню обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а саме - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно пливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

У підготовчому судовому засіданні прокурор клопотання підтримав з мотивів у ньому наведених, просить задовольнити. На запитання суду додатково пояснив, що на даний час вважає актуальним ризик по невиконанню обвинуваченим ОСОБА_5 його процесуальних обов`язків - переховування від суду.

Потерпілий ОСОБА_4 у підготовчому засіданні суду підтримав клопотання прокурора; поряд з цим підтвердив, що збитки йому відшкодовані і жодних претензій до обвинуваченого він немає.

Потерпіла ОСОБА_7 у підготовче судове засідання не з`явилася, подала заяву про проведення підготовчого та судового розгляду справи без її участі.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 у підготовчому засіданні суду заперечив щодо задоволення клопотання прокурора, вважає, що є наявними підстави лише для обрання його підзахисному запобіжного заходу у виді домашнього арешту в період з 06 години до 22 години, який слід відбувати за зареєстрованим місцем проживання обвинуваченого - АДРЕСА_1 .

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 просить не обирати йому запобіжний захід у виді тримання під вартою, мотивуючи тим, що наміру ухилятись від суду не мав, фактично про судові засідання не був поінформованим, про розгляд провадження в суді належно не повідомлявся, увесь цей час перебував у місті Києві на заробітках, щоб мати за що жити; вину свою у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, визнав повністю.

Вивчивши клопотання, матеріали кримінального провадження, заслухавши прокурора, потерпілого, обвинуваченого та його захисника, суд дійшов таких висновків.

Як слідує з обвинувального акту, а також із повідомлених суду учасниками процесу (як стороною обвинувачення (прокурором) так і стороною захисту - обвинуваченим та його захисником) у підготовчому судовому засіданні відомостей, які стосуються особи обвинуваченого ОСОБА_5 , достовірність й повнота яких на даний час не заперечена учасниками процесу, останній на час складання обвинувального акту і на даний час не має постійного джерела заробітку та доходу, не одружений, утриманці відсутні, має зареєстроване місце проживання по АДРЕСА_1 , за яким компрометуючі його відомості відсутні; за вказаним зареєстрованим місцем проживання обвинувачений фактично не проживає і мешкає без реєстрації у місті Києві; у володінні ні рухомого, ні нерухомого майна немає, важкими хронічними захворюваннями не страждає, не судимий, інших кримінальних проваджень щодо нього немає і запобіжні заходи у кримінальному провадженні раніше до нього не застосовувалися; після вчинення інкримінованих йому обвинуваченням кримінальних правопорушень, нових злочинів не вчинив; вину свою визнає у повному обсязі, збитки потерпілим відшкодовані у повному і обсязі, претензії будь-якого характеру від потерпілих до обвинуваченого - відсутні.

За положеннями ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Стаття 2 Закону України «Про попереднє ув`язнення» вказує, що метою попереднього ув`язнення є запобігання можливому ухиленню особи, взятої під варту, від органів досудового розслідування та суду, перешкоджанню кримінальному провадженню або зайняттю злочинною діяльністю, а також забезпечення виконання вироку.

Відповідно до положень ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законне, тобто передбачене внутрішнім законодавством тримання особи під вартою з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, не є порушенням права особи на свободу та особисту недоторканість.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому звертається увага, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 186 та с.2 ст. 185 КК України, які, згідно ст. 12 КК України ( у чинній редакції), класифікуються, як нетяжкі злочини.

Санкцією частини 1 ст. 186 КК України ( у редакції, чинній на час вчинення злочину - 17 листопада 2017 року) за вчинення такого кримінального правопорушення передбачено покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк від ста двадцяти до двохсот сорока годин, або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або позбавлення волі на строк до чотирьох років.

Санкцією частини 2 ст. 185 КК України ( у редакції, чинній на час вчинення злочину - 18 листопада 2017 року) за вчинення такого кримінального правопорушення передбачено покарання у виді арешту на строк від трьох до шести місяців або обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк.

Як зазначено вище, обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 просили не обирати запобіжний захід у виді тримання під вартою, мотивуючи тим, що нових злочинів він не вчиняв, позитивно характеризується за місцем проживання, інше.

При вирішені клопотання прокурора, суд враховує, що запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом.

Суд приймає до уваги посилання прокурора на ту обставину, що обвинувачений ОСОБА_5 не з`являвся до суду без поважних причин. Поряд з цим, суд констатує, що у судовому засіданні поза розумним сумнівом не встановлено того факту, що обвинувачений ОСОБА_5 будучи особисто (фактично) повідомленим про засідання суду по розгляду цього кримінального провадження й знаючи про них, умисно й без поважних причин ухилився від явки до суду.

З огляду на встановлені судом фактичні обставини справи, а також на тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у випадку визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, суд не вбачає підстав до обрання обвинуваченому такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою і приходить до висновку про доцільність обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання із покладенням на нього певних обов`язків, зокрема й тих, які унеможливлять його виїзд за межі України без відома й дозволу суду.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 327, 331 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Застосувати до обвинуваченого у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР №-0000302 11 листопада 2017 року за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185 та ч.1 ст. 186 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Саранчуки Бережанського району Тернопільської області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, утриманців немає, раніше не судимого, депутатом не обирався, запобіжний захід, - особисте зобов`язання строком на два місяці та покласти на нього такі обов`язки:

-прибувати до суду на його першу вимогу;

-не відлучатися без дозволу прокурора або суду із населеного пункту у якому він зареєстрований ( АДРЕСА_1 );

-з метою уникнення будь-якого тиску на свідків та потерпілих у цьому кримінальному провадженні, спілкуватися з ними лише з дозволу прокурора та (або) суду;

-повідомляти прокурора та (або) суд про зміну свого місця проживання;

-здати на зберігання до Бережанського міжрайонного відділу Управління Державної міграційної служби у Тернопільській області свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду закордон та інші документи, що надають обвинуваченому право виїзду за межі України та для в`їзду в Україну.

Обвинуваченому ОСОБА_5 письмово під розпис повідомити про покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням ухвали суду покласти на прокурора Бережанської окружної прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 .

Ця ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її проголошення та діє стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 до 23 липня 2024 року ( включно).

Копію даної ухвали вручити прокурору, обвинуваченому ОСОБА_5 , захиснику (адвокату) ОСОБА_6 ,начальнику Бережанського міжрайонного відділу Управління Державної міграційної служби у Тернопільській області (для виконання).

Відповідно до ч.2 ст. 376 КПК України, повний текст ухвали суду складено 24 травня 2024 року.

Згідно положень частини другої статті 392 КПК України окреме апеляційне оскарження цієї ухвали суду, як постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по справі, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, заперечення на ухвалу можуть бути подані при апеляційному оскарженні судового рішення у цій справі.

Головуюча суддя ОСОБА_1