Справа № 305/451/24
Провадження по справі 1-кп/305/233/24
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 16.04.2024. Рахівський районний суд Закарпатської області
у складі головуючої судді ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рахів, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, на утриманні має одну малолітню дитину, раніше судимого востаннє вироком Рахівського районного суду Закарпатської області від 06.07.2021 за ч3 ст.185 КК України судимість не знята і не погашена
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України
Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи судимим згідно вироку Рахівського районного суду від 06.07.2021 за ч.3 ст.185 КК України до 3 років і 2 місяців позбавлення волі, судимість за яке не знята і непогашена, на шлях виправлення не став та повторно, діючи умисно, з корисливих мотивів вчинив новий умисний злочин проти власносні.
Так, ОСОБА_4 , 22 січня 2024 року, 0 10 годині 30 хвилин, під час дії на території України правового режиму воєнного стану, введеного Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України №2102-1Х від 24.02.2022, який у подальшому неодноразово продовжувався, знаходячись на задньому подвір`ї території супермаркету "Алма", що розташований по АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу, проник через передні праві двері до незачиненого на ключ автомобіля марки "Renault" моделі "Sandero", з державним номерним знаком НОМЕР_1 , припаркованому за задньому подвір`ї вказаного супермаркету, що належить потерпілому ОСОБА_6 , звідки таємно викрав з переднього правого сидіння автомобіля чоловічу сумку (барсетку) коричневого кольору, з написом Jeep Buluo, вартістю 519 гривень 20 копійок, в середині якої знаходилися грошові кошта в сумі 3000 (три тисячі) гривень та 200 (двісті) доларів США.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винуватість свою визнав повністю та пояснив, що 22 січня 2024 року, близько 11 години, він зайшов у підсобне приміщення, розташоване на задньому подвір`ї території супермаркету " АДРЕСА_2 , де разом із знайомим викурив сигарету. Вийшовши з підсобки по дорозі побачив припаркований автомобіль, з якого вийшов водій і зайшов у двері іншого підсобного приміщення. У момент коли він опинився поряд з автомобілем, побачив на передньому сидінні автомобіля чоловічу сумку (барсетку), швидко відчинив дверку автомобіля, викрав барсетку і пішов. По дорозі відкрив барсетку побачив що в ній знаходилися документи і гроші, 3000 (три тисячі) гривень та 200 (двісті) доларів США, які він вийняв, а барсетку, разом з документами підкинув власнику. Через незначний час його затримали працівники поліції, яким він видав викрадені гроші. У вчиненому щиро розкаюється, просить його суворо не карати.
Обвинувачений не заперечував проти вищевказаних обставин, винуватість у скоєному кримінальному правопорушенні визнав повністю, суд, керуючись вимогами ст.349 КПК України, враховуючи згоду учасників процесу, обмежив вивчення доказів допитом обвинуваченого та матеріалами, які характеризують його особу, а також переглядом відеозапису з камер спостереження, а інші докази стосовно тих обставин справи, які ніким не оспорювались, визнав недоцільним досліджувати.
З переглянутого в ході судового слідства ведеозапису з камер відеоспостереження розташованих на території складського приміщення за адресою АДРЕСА_2 у період часу з 10.00 до 11.00 годин 22.01.2024, встановлено, що у підсобному приміщенні сидять дві особи чоловічої статі, розмовляють між собою, один з яких курить сигарету одягнутий у куртку з капюшоном, шапку та спортивні штани з лампасами. Ця особа виходить з підсобного приміщення і рухається повз припаркований автомобіль, відкриває дверку автомобіля, виймає з переднього сидіння барсетку і швидко йде. Обвинувачений ОСОБА_4 після перегляду відеозапису ствердив, що на переглянутому відео - він вчиняє крадіжку.
При встановлених обставинах, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення доведена, а його дії вірно кваліфіковано за ч.4 ст.185 КК України, - таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена повторно, в умовах воєнного стану.
При призначенні обвинуваченому покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.
Обвинувачений ОСОБА_4 , свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, у вчиненому щиросердечно розкаявся, що, суд відносить до обставин, які пом`якшують покарання.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд визнає рецедив злочинів.
ОСОБА_4 , за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.
З протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину у порядку ст.208 КПК України вбачається, що ОСОБА_4 , затримано 22.01.2024, о 14 годині 40 хвилин.
Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.
Враховуючи викладене, виходячи з принципів: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з урахуванням позиції прокурора, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого неможливе без ізоляції від суспільства і відбування покарання, обвинуваченому ОСОБА_4 , слід призначити покарання в межах санкції ч.4 ст.185 КК України, у виді позбавлення волі.
Водночас, судом встановлено, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, під час відбування заміненої невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі 7 (сім) місяців і 14 (чотирнадцять) днів на виправні роботи, з їх відбуванням у ТОВ "ММЕ-ФОРЕС" на підставі ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.05.2023.
З довідки виданої філією Рахівського районного відділу державної установи "Центр пробації" в Закарпатській області слідує, що громадянин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 засуджений вироком Рахівського районного суду Закарпатської області від 06.07.2021 за ч.3 ст.185 КК України до 3 років і 2 місяців позбавлення волі. На момент оголошення підозри ОСОБА_4 відбув 07 місяців виправних робіт і залишок невідбутого покарання становить 14 днів, що відповідає 4 дням позбавлення волі, у співвідношенні до складання покарань за ст.72 КК України.
У відповідності до ч.4 ст.81 КК України у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового кримінального правопорушення суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими статтями 71 і 72 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Окрім того, як зазначено в п.1 п.п.в ч.1 ст.72 КК України, при складанні покарань за сукупністю злочинів та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають три дні виправних робіт.
Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 при визначенні покарання за правилами ст.71 КК до покарання за новим вироком повністю або частково приєднується невідбута части на покарання за попереднім вироком, суди повинні точно встановлювати невідбуту частину основного й додаткового покарань і зазначати їх вид та розмір у новому вироку. Невідбутою частиною покарання за попереднім вироком треба вважати частину покарання, від відбування якого особу звільнено умовно-достроково (статті 81, 107 КК).
Таким чином, враховуючи, що обвинувачений вчинив інкримінований йому злочин, будучи умовно-достроково звільненим від відбування покарання за попереднім вироком, на підставі ч.1 ст.71, ч.1 ст.72 КК України, за сукупністю вироків, шляхом складання невідбутих покарань за попереднім вироком, до покарання у виді позбавлення волі, слід повністю приєднати невідбуте покарання у виді 4 днів позбавлення волі.
Саме таке покарання, на думку суду, є необхідним і буде достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів.
Цивільний позов у кримінальному провадженні в ході досудового та судового слідства не заявлено.
У відповідності до положень ч.2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Процесуальні витрати, на загальну суму 2531 (дві тисячі п`ятсот тридцять одну гривню) 84 копійки, що становлять вартість судово-товарознавчої експертизи №415/24 від 23.01.2024 та дактилоскопічної експертизи №СЕ-19/107-24/873-Д від 31.01.2024, слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Водночас, із матеріалів кримінального провадження вбачається, що під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Рахівського районного суду ОСОБА_7 від 24.01.2024 щодо ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. У подальшому, на підставі ухвали суду від 18.03.2024 ОСОБА_4 продовжено строк дії запобіжного заходу по 19.05.2024.
Згідно із п.2 ч.4 ст.374 КПК України у резолютивній частині вироку зазначається, зокрема рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження, до яких також належить запобіжний захід.
Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема , переховуватися від суду, незаконно впливати на свідка та іншого обвинуваченого у цьому ж кримінальному провадженні, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (п.1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України).
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України (ч.2 ст.177 КПК України).
Ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст.177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення обвинуваченим зазначених дій. Водночас КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
Суд, ухвалюючи рішення щодо обрання запобіжного заходу у цьому кримінальному провадженні, вважає, що ризик переховування обвинуваченого від суду є високо ймовірним, що обумовлюється суворістю покарання, призначеного за цим вироком у виді позбавлення волі.
Так, розуміючи невідворотність призначеного покарання, яке пов`язане з реальним і тривалим його відбуванням, обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватися від суду, зокрема, і з огляду на можливість безперешкодного залишення місця свого проживання.
Отже, суд, враховуючи вищенаведені норми процесуального законодавства, а також висновки, викладені у справі «Руслан Яковенко проти України» (п. 46, 47 рішення), вважає за необхідне продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого у вигляді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили.
Згідно з ч.5 ст.72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.
Обвинувачений ОСОБА_4 у період з 14 години 40 хвилин, 22.01.2024, перебуває під вартою, йому слід зарахувати зазначений строк попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 369, 373, 374 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити покарання - 5 (п`ять) років позбавлення волі.
На підставі ст.ст. 71, 72, 81 КК України за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за цим вироком, приєднати невідбуту частину покарання за вироком Рахівського районного суду Закарпатської області від 06.07.2021, яким ОСОБА_4 засуджено за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі, остаточно призначити ОСОБА_4 , покарання у виді 5 (п`яти) років і 4 (чотирьох) днів позбавлення волі.
Запобіжний захід, обраний ОСОБА_4 , відповідно до ухвали слідчого судді від 24.01.2024, до вступу вироку в законну силу залишити без змін - тримання під вартою, строк відбуття покарання рахувати з 14 години 40 хвилин, 22 січня 2024 року, тобто з моменту його затримання.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 2531 (дві тисячі п`ятсот тридцять одну гривню) 84 копійки процесуальних витрат за проведення судово-товарознавчої експертизи №415/24 від 23.01.2024 та дактилоскопічної експертизи №СЕ-19/107-24/873-Д від 31.01.2024.
Речові докази: барсетку коричневого кольору з надписом "Jeep-BULUO", грошові кошти в сумі 5200 гривень та одну купюру номіналом 100 (сто) доларів США, повернуті потерпілому ОСОБА_8 під збережну розписку, по вступу вироку в законну силу - залишити ОСОБА_8 ; куртку оливкого кольору з надписом "TIMEZONE CAR-GO 58", спортивні штани чорного кольору з надписом "ADIDAS" на яких наявні три полоски білого кольору, що передані в кімнату речових доказів Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області, по вступу вироку в законну силу - знищити; DVD-R диск HP 4.7 GB на якому міститься відеозапис з місця події, що зберігається при матеріалах кримінального провадження, по вступу вироку в законну силу, залишити при матеріалах кримінального провадження.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Вирок може бути оскаржено безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуюча: ОСОБА_1