УХВАЛА

Справа № 569/10441/24

1-кс/569/3895/24

06 червня 2024 року Рівненський міський суд Рівненської області

у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рівне клопотання слідчого слідчого відділу Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області майора поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Рівне Рівненської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з неповною вищою освітою, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, головного сержанта взводу військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий слідчого відділу Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області майор поліції ОСОБА_4 за погодження із прокурором Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері обори Західного регіону ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України без визначення розміру застави.

В обґрунтування клопотання вказав, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001390 від 03.06.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України.

З клопотання вбачається, що ОСОБА_5 , підозрюється в тому, що будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, обіймаючи посаду головного сержанта взводу військової частини НОМЕР_1 , 03 червня 2024 року, близько 21 год. 00 хв. (більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), перебуваючи в приміщенні житлової квартири АДРЕСА_3 , не маючи жодних підстав для застосування зброї, маючи умисел на протиправне заподіяння смерті потерпілій ОСОБА_8 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, використовуючи вогнепальну зброю, а саме рушницю не встановленого зразка, умисно здійснив один постріл в голову потерпілої.

В результаті зазначених протиправних дій ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження у вигляді вогнепального поранення голови з розтрощенням кісток черепа і ушкодженням речовини мозку, внаслідок чого настала смерть потерпілої.

Крім того, солдат ОСОБА_5 , діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не маючи відповідного передбаченого Законом дозволу (ліцензії) на придбання, носіння та зберігання вогнепальної зброї та бойових припасів з корисливих мотивів, у невстановленому досудовим розслідуванням місці та у невстановлений час, але не пізніше 03.06.2024, незаконно придбав дві гранати типу Ф-1 із запалами типу УЗРГМ іноземного виробництва, дві гранати типу М67 іноземного виробництва із запалами М213.

Про вказані дві гранати типу Ф-1 із запалами типу УЗРГМ іноземного виробництва, дві гранати типу М67 іноземного виробництва із запалами М213, які є боєприпасами, солдат ОСОБА_5 правоохоронні органи не повідомив, добровільно їх не здав та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, переніс їх у невстановлений під час досудового розслідування час, однак не пізніше 03.06.2024, за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де став їх зберігати до моменту проведення огляду місця події, а саме в період часу з 22 год. 55 хв. 03.06.2024 по 07 год. 26 хв. 04.06.2024, в ході яких вилучено дві гранати типу Ф-1 із запалами типу УЗРГМ іноземного виробництва, дві гранати типу М67 іноземного виробництва із запалами М213, які є боєприпасами.

Правова кваліфікація кримінальних правопорушень: ч. 1 ст. 115 КК України вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині; ч.1 ст. 263 КК України - незаконне носіння, зберігання, придбання, бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Згідно зі ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 1 ст. 115 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких та передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

Згідно зі ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 1 ст. 263 КК України, відноситься до категорії тяжких та передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Виклад обставин, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення вина підозрюваного ОСОБА_5 , підтверджується сукупністю зібраних по даному кримінальному провадженні доказів, зокрема: протоколом огляду місця події, протоколом огляду трупа, протоколами допитів свідків та іншими матеріалами кримінального провадження.

На цьому етапі кримінального провадження, до встановлення судом фактичної істини у ньому, сукупність зазначених матеріалів є достатньою для висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, відповідає критеріям, сформованих в практиці Європейського суду з прав людини, зокрема, позиції у рішенні від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», якою відзначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення; а також позиції у рішенні від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбеллі Гартлі проти Сполученого Королівства», якою відзначено, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

04.06.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України.

Посилання на один або декілька ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України є достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; може знищити, сховати або спотворити будь-які із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Виклад обставин щодо наявності одного або декількох ризиків передбачених п. 1, 2, 3, 4ч. 1 ст. 177 КК України ОСОБА_5 : може переховуватись від органів досудового розслідування, а також ухилитись від слідства, суду, а саме є достатньо підстав вважати, що ОСОБА_5 , усвідомлюючи відповідальність за вчинені ним особливо тяжкий та тяжкий злочини, може переховуватись від органів досудового розслідування, вчасно не з`являтися на виклик слідчого для проведення слідчих дій, об`єктивно підозрюється у вчиненні особливо тяжкого та тяжкого злочинів, санкція статті яких передбачає максимальне покарання у вигляді безальтернативного позбавлення волі строкомвід десяти до п`ятнадцяти років спосіб та характер вчинення даного злочину являють підвищену суспільну небезпеку. У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення хоча не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Так, у справі «Ілійков проти Болгарії», Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Може знищити, сховати або спотворити будь-які із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а саме: на даний час слідчим відділом Рівненського районного управління поліції проводять слідчі (розшукові) дії, встановлюються обставини даного кримінально правопорушення, всі докази, в тому числі речові, що не встановлені (відшукані) і відповідно не дослідженні. Відтак, у разі застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, останній, будучи обізнаний про обставини кримінального правопорушення, матиме реальну можливість вчинити дії спрямовані на знищення, приховання або спотворення речей чи документів, що мають важливе значення для досудового розслідування та відомості, які в них містяться можуть бути доказами під час судового розгляду.

В разі обрання до нього більш м`якого запобіжного засобу, може знищити речові докази та інші сліди вчинення злочину, що підтверджують його вину.

Може незаконно впливати на свідків, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 отримавши клопотання про застосування стосовно нього запобіжного заходу з додатками до нього знатиме місце проживання свідків у кримінальному провадженні, дає підстав вважати, що підозрюваний може, незаконно на них впливати, чинити фізичний, психологічний тиск, заради зміни чи відмови від показань, з метою зменшення чи ухилення від відповідальності.

Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме перешкоджати шляхом не прибуття та несвоєчасного прибуття на виклики слідчого, прокурора, суду, що в подальшому може позбавити можливості забезпечити досудове розслідування та судове провадження у розумні строки.

Обґрунтування неможливості запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів застосування особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не зможе забезпечити своєчасного проведення основних слідчих дій та контролю за місцем перебування підозрюваного, а тому є підстави вважати, що інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, зазначеним в п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, і не зможе гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

При з`ясуванні обставин, які відповідно до ст. 178 КПК України, слід врахувати при продовження застосування до ОСОБА_5 , запобіжного заходу: наявність вагомих доказів вчинення вищевказаного кримінального правопорушення; вік та стан здоров`я підозрюваного, які в даному випадку дозволяють останньому переховуватися від органів досудового розслідування та суду; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні двох кримінальних правопорушень; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115 КК України, а саме позбавлення волі на строк від 7 до 15 років та за ч.1 ст. 263 КК України, а саме позбавлення волі на строк від 3 до 7 років; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

При обранні запобіжного заходу ОСОБА_5 варто врахувати, що останній є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується поза межами Рівненської області та з метою уникнути від відповідальності може вибути в зону проведення бойових дій або ж іншу область.

На підставі викладеного вважаємо, що неможливо запобігти вищевказаному ризикам шляхом застосування стосовно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою (наприклад особисто порука, застава, домашній арешт, особисте зобов`язання) на цій стадії в інтересах найбільш повного, оперативного та ефективного судового розгляду, оскільки лише наявність запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою спроможна забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, прокурор виходить у тому числі з тих обставин, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , має надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, присутність якої, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинуваченого та існує доцільність забезпечити високі стандарти охорони загально суспільних прав та інтересів, порушення яких може вкрай негативно вплинути на суспільство у цілому.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали, посилаючись на викладені у ньому обставини просили обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник заперечували щодо задоволення клопотання та просив застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту або визначити розмір застави.

Заслухавши думку прокурора, пояснення слідчого, підозрюваного, захисника, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, оцінивши їх у сукупності з іншими доказами, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання підлягає до задоволення із наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 , підозрюється в тому, що будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, обіймаючи посаду головного сержанта взводу військової частини НОМЕР_1 , 03 червня 2024 року, близько 21 год. 00 хв. (більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), перебуваючи в приміщенні житлової квартири АДРЕСА_3 , не маючи жодних підстав для застосування зброї, маючи умисел на протиправне заподіяння смерті потерпілій ОСОБА_8 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання,використовуючи вогнепальну зброю, а саме рушницю не встановленого зразка, умисно здійснив один постріл в голову потерпілої.

В результаті зазначених протиправних дій ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження у вигляді вогнепального поранення голови з розтрощенням кісток черепа і ушкодженням речовини мозку, внаслідок чого настала смерть потерпілої.

Крім того, солдат ОСОБА_5 , діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не маючи відповідного передбаченого Законом дозволу (ліцензії) на придбання, носіння та зберігання вогнепальної зброї та бойових припасів з корисливих мотивів, у невстановленому досудовим розслідуванням місці та у невстановлений час, але не пізніше 03.06.2024, незаконно придбав дві гранати типу Ф-1 із запалами типу УЗРГМ іноземного виробництва, дві гранати типу М67 іноземного виробництва із запалами М213.

Про вказані дві гранати типу Ф-1 із запалами типу УЗРГМ іноземного виробництва, дві гранати типу М67 іноземного виробництва із запалами М213, які є боєприпасами, солдат ОСОБА_5 правоохоронні органи не повідомив, добровільно їх не здав та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, переніс їх у невстановлений під час досудового розслідування час, однак не пізніше 03.06.2024, за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де став їх зберігати до моменту проведення огляду місця події, а саме в період часу з 22 год. 55 хв. 03.06.2024 по 07 год. 26 хв. 04.06.2024, в ході яких вилучено дві гранати типу Ф-1 із запалами типу УЗРГМ іноземного виробництва, дві гранати типу М67 іноземного виробництва із запалами М213, які є боєприпасами.

О 23 год. 18 хв. 03.06.2024 ОСОБА_5 затримано в порядку ст.208 КПК України.

04.06.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини, а саме рішення «Нечипорук і Йонкало проти України», який вказує на те, що слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин.

За таких умов, з точки зору достатності та взаємозв`язку обставин провадження, слід зазначити, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України, свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки об`єктивно зв`язують його з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане правопорушення.

Окрім того, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи.

Під час розгляду клопотання про застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою прокурор довів наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України та наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що переховуватись від органів досудового розслідування та суду; може знищити, сховати або спотворити будь-які із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, одне яке відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, розуміючи реальність покарання за вчинений злочин, санкція якого безальтернативно передбачає позбавлення волі, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищевказаним ризикам, слідчий суддя прийшов до висновку, що до нього слід застосувати запобіжний захід тримання під вартою.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 судом враховуються вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практика Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Даних про наявність підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, слідчим суддею при розгляді клопотання не встановлено.

Разом з тим, враховуючи, що злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 спричинив загибель людини, слідчий суддя вважає необхідним не визначати розмір застави на підставі п.2 ч.4 ст.183 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178,183,184,395 КПК України,слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, запобіжний захід - тримання під вартою, строком на 60 (шістдесят) днів без визначення розміру застави.

Строк тримання під вартою рахувати з 23 год. 18 хв. 03 червня 2024 року.

Визначити, що строк дії ухвали до 23 год. 17 хв. 01 серпня 2024 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_9