ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2024 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

-головуючого судді ОСОБА_1

-при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0000216, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 листопада 2023 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Стаханов, Луганської області, громадянина України, з повною середньою освітою, не працює, не одружений, без постійного місця реєстрації, тимчасово проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

1) 04.12.2000 року Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 101 КК України до 2 років позбавлення волі;

2) 17.03.2004 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 296 КК України до 2 років позбавлення волі;

3) 16.11.2005 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 307 КК України до 5 років позбавлення волі;

4) 27.04.2011 року Краснолуцьким міським судом Луганської області за ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 185, ст. 70 КК України до 10 років позбавлення волі. 14.07.2020 року звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України,

за участі сторін та інших учасників кримінального провадження:

-прокурора ОСОБА_4

-захисника ОСОБА_5

-обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

24.02.2022р. Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» за № 2102-IX, затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», строк дії якого було продовжено у подальшому Указами Президента України від 14.03.2022р. за № 133/2022, 21.04.2022р. за № 259/2022, 17.05.2022р. за № 341/2022, 12.08.2022р. за № 573/2022, 07.11.2022р. за № 757/2022, 06.02.2023р. за № 58/2023, 01.05.2023р. № 254/2023, 26.07.2023р. № 451/2023, 06.11.2023р. № 734/2023 до 14 лютого 2024 року.

ОСОБА_3 , в період запровадженого на території України воєнного стану, будучи раніше судимим, на шлях виправлення не став, належних висновків не зробив, та повторно вчинив умисний злочин, за наступних обставин.

Так, 08.11.2023р. приблизно о 22.10год., ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, у приміщені зали очікування № 4 Центрального залізничного вокзалу ст. Київ-Пасажирський, розташованому за адресою: АДРЕСА_2, де підійшовши до торгівельної точки з продажу мобільних телефонів та аксесуарів «Лайфселл», яка була огороджена ширмою, проник до даного приміщення, звідки таємно викрав мобільний телефон «Xiaomi M1 A1», імеі 1: НОМЕР_1 , імеі 2: НОМЕР_2 , чорного кольору, відповідно до висновку експерта від 15.11.2023р. № СЕ-19/111-23/61233-ТВ вартість якого складає 2432 грн. 75 коп., що належить ОСОБА_6 , який сховав до внутрішньої кишені куртки, в яку був одягнутий.

Після чого, ОСОБА_3 утримуючи при собі вказане майно, відійшов від вітрини, тобто виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчене з причин, які не залежали від його волі, оскільки в цей момент був викритий свідком ОСОБА_7 .

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні ним кримінального правопорушення визнав повністю та підтвердив факт перебування у стані алкогольного сп`яніння та замаху на таємне викрадення ним майна, а саме: 08.11.2023р. приблизно о 22 год. 10 хв., з приміщення торгівельної точки з продажу мобільних телефонів та аксесуарів « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованої у приміщенні зали очікування Центрального залізничного вокзалу станції Київ мобільного телефону «Xiaomi M1 A1», після чого, при виході з приміщення магазину був затриманий прохожим. У вчиненому щиро розкаявся. При призначенні покарання просив врахувати його скрутні життєві обставини та активне сприяння розкриттю даного злочину.

При визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, та порядку їх дослідження, суд, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким з учасників судового провадження не оспорюються і немає сумнівів у добровільності їх позиції, та обмежився лише допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують його, як особу.

Таким чином, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у закінченому замаху на таємне викрадення мобільного телефону «Xiaomi M1 A1», в умовах воєнного стану, поєднане з проникненням до торгівельної точки з продажу мобільних телефонів та аксесуарів « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованої у приміщені зали очікування № 4 Центрального залізничного вокзалу ст. Київ-Пасажирський, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , що мало місце 08.11.2023р. приблизно о 22 год. 10 хв., який не був закінчений з причин, які не залежали від його волі, хоча ним були виконані всі дії, які він вважав необхідними для доведення злочину до кінця, за наведених вище обставин.

Суд кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, поєднане з проникненням в інше сховище.

З кваліфікації дій ОСОБА_3 суд виключає кваліфікуючу ознаку повторність, оскільки 01 липня 2020р. набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», яким внесено зміни, зокрема, до статті 12 КК України, яку викладено у новій редакції, а ст. 89 КК України доповнено пунктом 2-1.

Відповідно до вказаних змін, згідно ч. 2 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, за яке був засуджений ОСОБА_3 відноситься до категорії кримінальних проступків.

Згідно п. 2-1 ч. 1 ст. 89 КК України такими, що не мають судимості, визнаються особи, засуджені за вчинення кримінального проступку, після відбуття покарання.

Частиною 4 ст. 32 КК України передбачено, що повторність відсутня, якщо за раніше вчинене кримінальне правопорушення особу було звільнено від кримінальної відповідальності на підставах, установлених законом, або якщо судимість за це кримінальне правопорушення було погашено або знято, а також після відбуття покарання за вчинення кримінального проступку.

14.07.2020 року ОСОБА_3 відбув повністю покарання, призначене вироком Краснолуцького міського суду Луганської області за ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 185, ст. 70 КК України до 10 років позбавлення волі.

Системний аналіз наведених норм матеріального права у сукупності із встановленими обставинами дають суду підстави до висновку, що після відбуття покарання, з моменту набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» та відповідно на момент вчинення 08.11.2023р. даного кримінального правопорушення обвинувачений вважається таким, що не має судимості, а тому кваліфікація його дій з кваліфікуючою ознакою - вчинене повторно є безпідставною, оскільки повторність відсутня.

Призначаючи ОСОБА_3 покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки, вчиненого обвинуваченим злочину, що належить до категорії тяжких злочинів, що в результаті його дій тяжких наслідків не настало, а також дані про особу обвинуваченого:

- раніше судимий, не працює, немає постійного місця проживання та реєстрації на території України, не одружений, посередньо характеризується за останнім місцем проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває;

- обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 : щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та відшкодування завданого збитку,

- обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 : рецидив злочину та вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи дані про особу ОСОБА_3 , його вік, стан здоров`я, майновий та сімейний стан, а також обставини справи, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, поведінку обвинуваченого після скоєння злочину - щире каяття, активне сприяння розкриттю правопорушення та відшкодування завданої потерпілому шкоди, шляхом повернення викраденого майна, суд, з урахуванням приписів ст. 68 КК України вважає необхідним призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, яке не перевищує двох третин максимального строку найбільш суворого виду покарання, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

При цьому зважаючи на дані про особу ОСОБА_3 : не працює, немає постійного місця проживання та реєстрації на території України, за місцем мешкання характеризується посередньо, не одружений, а також, що раніше судимий, в тому числі за вчинення корисливого злочину, наявність обтяжуючих обставин, суд вважає, що його виправлення можливе лише при призначенні покарання у вигляді позбавлення волі.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим та відповідатиме меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили необхідно залишити у вигляді тримання під вартою в Державній установі "Київський слідчий ізолятор".

Відповідно до ст. 72 КПК України, суд вважає необхідним зарахувати ОСОБА_3 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 08.11.2023р.

На підставі ст. 100 КПК України речові докази:

- мобільний телефон марки «Xiaomi M1 A1», імеі 1: НОМЕР_1 , імеі 2: НОМЕР_2 , який переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_6 , необхідно залишити у його володінні.

Відповідно до ст. 124 КПК України, суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта для проведення товарознавчої експертизи у розмірі 956 грн. 00 коп.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Керуючись ст.ст. 370, 374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Строк відбуття призначеного покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 08.11.2023 року.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до набрання вироком законної сили залишити попередній - у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор».

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати на залучення експерта для проведення товарознавчої експертизи у розмірі 956 грн. 00 коп.

Речові докази:

- мобільний телефон марки «Xiaomi M1 A1», імеі 1: НОМЕР_1 , імеі 2: НОМЕР_2 , який переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_6 - залишити у його володінні.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом 30-ти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим - з моменту вручення йому копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, і його копія після проголошення негайно вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий суддя: ОСОБА_1