Справа № 713/1247/24
Провадження №1-кп/713/105/24
Вирок

Іменем України

30.05.2024 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Вижниця обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості укладеною 11.04.2024 року, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000112 від 08.04.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Яблуниця, Путильського району Чернівецької області, зареєстрованого АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, військовослужбовець, сержант, військова частина НОМЕР_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.28 ч.2 ст.409 ч.4 КК України, з участю сторін кримінального провадження: обвинувачення прокурора Чернівецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 , захисту обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 , -

УСТАНОВИВ:

Сержант ОСОБА_3 будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, проходячи її на посаді начальника їдальні взводу матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 127, 128, 129, 130, 131, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, в умовах воєнного стану, з мотивів небажання виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України у безпосередньому зіткненні з противником, перебуваючи у АДРЕСА_3 , відповідно до бойового (бойових) розпоряджень від 15.06.2023 БР № БР 2782т командира ОТУ «Лиман» та від 16.06.2023 № 3099/КП/2дск командира 66 омбр, діючи за попередньою змовою та заздалегідь обіцяного сприяння з особами, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, 05.07.2023 року близько 09-00 год., залишив територію місця базування підрозділів військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_3 та убув до АДРЕСА_1 та в подальшому до виконання обов`язків з несення військової служби не повернувся, військову службу не ніс, обов`язків військової служби щодо здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та проведенні бойових дій на території АДРЕСА_3 та виконання інших службових (бойових) завдань не здійснював, тим самим ухилився від несення обов`язків військової служби шляхом обману та час проводив на власний розсуд до 17.10.2023 року, повідомляючи своїх безпосередніх начальників про виконання службових обов`язків на території Харківської області, тобто до часу коли його злочинна діяльність була виявлена та припинення під час проведення слідчих та процесуальних дій на території м.Вижниця, Чернівецької області, чим вчинив ухилення військовослужбовця від несення обов`язків військової служби, шляхом іншого обману, в умовах воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ст.28 ч.2 ст.409 ч.4 КК України.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.28 ч.2 ст.409 ч.4 КК України, а саме ухилення військовослужбовця від несення обов`язків військової служби, шляхом іншого обману, в умовах воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні даного кримінального правопорушення визнав повністю та беззастережно. Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.28 ч.2 ст.409 ч.4 КК України.

В ході досудового розслідування підозрюваний ОСОБА_3 з участю захисника, та прокурор на підставі ст.ст. 468, 469, 470, 472 КПК України, 11.04.2024 року уклали угоду про визнання винуватості на тих умовах, що ОСОБА_3 повністю визнає свою винуватість, яка полягає в ухиленні військовослужбовця від несення обов`язків військової служби, шляхом іншого обману, в умовах воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.28 ч.2 ст.409 ч.4 КК України.

Сторони погодились на призначення ОСОБА_3 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.28 ч.2 ст.409 ч.4 КК України, у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років. Сторони дійшли згоди про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства та вважають, що відповідно до ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Відповідно до ч.4 ст.76 КК України, у разі звільненими від відбування покарання з випробуванням, нагляд за ОСОБА_3 , як діючим військовослужбовцем, покласти на командира військової частини НОМЕР_1 .

На момент підписання угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений розуміли наслідки укладення такої угоди, викладені в ст.473 КПК України, і підстави оскарження обвинувального вироку в апеляційному порядку (ст.394 ч.4 КПК України) та касаційному порядку (ст.424 ч.3 КПК України), про що їм було роз`яснено.

Обвинувачений відмовився від здійснення прав, передбачених ст.474 ч.4 п.1 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 розуміє, що в разі невиконання угоди про визнання винуватості (ст.476 КПК України) прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та вимагати судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку. Також ОСОБА_3 розуміє, що умисне невиконання цієї угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , захисник та прокурор підтвердили факт визнання обвинуваченим винуватості, просять затвердити укладену між ними угоду про визнання винуватості і призначити ОСОБА_3 покарання визначене в угоді.

ОСОБА_3 роз`яснено його права, обов`язки, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України. Також з`ясовано у прокурора, що він розуміє наслідки затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди про визнання винуватості є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а сама угода відповідає вимогам закону та нормам КПК України.

Кваліфікація вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення за ст.28 ч.2 ст.409 ч.4 КК України є вірною і не підлягає іншій кваліфікації, в тому числі за більш тяжке кримінальне правопорушення, ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення цієї угоди про визнання винуватості.

Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Укладення угоди було добровільним і обвинувачений має можливість виконати взяті на себе за цією угодою зобов`язання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує умови угоди про визнання винуватості, укладеної 11.04.2024 року між ОСОБА_3 за участю захисника ОСОБА_5 та прокурором в кримінальному провадженні, і узгоджену сторонами міру покарання, а саме: за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.28 ч.2 ст.409 ч.4 КК України, у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років. На підставі ч.ч.1, 2 ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку терміном на 2 роки.

Суд вважає, що таке покарання належить йому призначити з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, повністю визнав свою вину, позитивно характеризується по місцю проходження служби, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, дружина перебуває в стані вагітності, безпосередньо брав участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із військовою агресією російської федерації, раніше не судимий.

Таке визначене покарання обвинуваченому, на думку суду, буде відповідати завданням та загальним засадам призначення покарання, його меті, відповідно до вимог ст.ст.50, 65 КК України, та буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Речові докази вирішуються у виділеному кримінальному провадженні.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Чернівці від 21.12.2023 року відносно ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби до 17.01.2024 року, який судом не продовжувався.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314, 368, 369-371, 373, 374, 376, 474, 475 КПК України, Суд, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 11 квітня 2024 року між обвинуваченим ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_5 та прокурором Чернівецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_6 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.28 ч.2 ст.409 ч.4 КК України та призначити покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст.75 ст.76 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом двох років іспитового строку, не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на засудженого судом обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації або командира військової частини; повідомляти уповноважений орган з питань пробації або командира військової частини про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На період проходження військової служби нагляд за ОСОБА_3 як особою, звільненою від відбування покарання з випробуванням, здійснюється командиром військової частини за місцем проходження військової служби, а після звільнення з військової служби - уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 судом не продовжувався та не застосовувався.

На вирок може бути подано апеляцію до Чернівецького апеляційного суду через Вижницький районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, зокрема: обвинуваченим з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору.

Суддя ОСОБА_7