ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/2011/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" липня 2024 р. Дарницькийрайонний суд м. Києва в складі:

слідчогосудді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника: ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора Дарницької прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартоюу у кримінальному провадженні № 0002921, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 червня 2024 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковськ, Дніпропетровської області, українець, громадянин України, не працюючий, розлучений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше судимий, який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. ч.2, 3 ст. ст. 307, ч. 1 ст. 311, ч. 2 ст. 317 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В :

04 липня 2024 року прокурор Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що слідчим відділом Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002921 від 28.06.2024, за ознаками складу кримінальних правопорушень передбачених ч. ч.2, 3 ст. ст. 307, ч. 1 ст. 311, ч. 2 ст. 317 Кримінального кодексу України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , визначивши незаконне виготовлення та збут психотропної речовини - амфетамін, як головне джерело для здобуття коштів і матеріальних благ для свого існування, з корисливих мотивів, всупереч врегульованих законом суспільних відносин щодо порядку обігу наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів, за адресою проживання, а саме: АДРЕСА_2 організував та утримував місце для незаконного виготовлення психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетамін, з метою подальшого збуту, способом передачі «із рук в руки».

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на організацію та утримання місця для незаконного виготовлення психотропної речовини з метою подальшого збуту, ОСОБА_5 , у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, проживаючи за адресою: АДРЕСА_3 , облаштував приміщення вищевказаної квартири, використовуючи заздалегідь підготовлені приладдя та речовини, в тому числі прекурсор, обіг якого обмежено і стосовно якого встановлюються заходи контролю - фенілнітропропен, з метою незаконного виготовлення психотропної речовини - амфетамін, з корисливих мотивів, тим самим незаконно організував та став утримувати приміщення квартири АДРЕСА_4 , для незаконного виготовлення психотропної речовини, з метою подальшого збуту.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у організації та утриманні місця для незаконного виготовлення психотропної речовини, з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 317 КК України.

Крім того, ОСОБА_5 , обвинувачується в тому, що він, визначивши незаконне виготовлення та збут психотропної речовини - амфетамін, як головне джерело для здобуття коштів і матеріальних благ для свого існування, з корисливих мотивів, всупереч врегульованих законом суспільних відносин щодо порядку обігу наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів, у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, перебуваючи за адресою проживання, а саме: АДРЕСА_2 виготовив невстановлену досудовим розслідування кількість психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетамін та розпочав зберігати, з метою подальшого збуту, способом передачі «із рук в руки».

Надалі, 11.04.2024 співробітниками відділу кримінальної поліції Дарницького УП ГУНП у м. Києві, в рамках здійснення контролю за вчиненням злочину, проведено перший етап оперативної закупки психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетаміну, під час якого ОСОБА_5 в ході телефонної розмови з ОСОБА_6 домовився щодо збуту психотропної речовини, за грошові кошти в сумі 6000 грн. 00 коп.

В подальшому, того ж дня, приблизно о 14 год. 00 хв. ОСОБА_6 , за вказівкою ОСОБА_5 , прибув за адресою: АДРЕСА_5 , та дочекавшись останнього піднявся разом з ним на другий поверх вказаного будинку, де ОСОБА_7 передав ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 6000 грн. 00 коп. Після цього, ОСОБА_5 в свою чергу передав ОСОБА_8 поліетиленовий пакет з пазовим замком, який дістав з пачки цигарок, всередині якого знаходилась порошкоподібна речовинна білого кольору, що містить в своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, тим самим умисно незаконно збув психотропну речовину.

Після цього, 11.04.2024 в період часу з 14:25 год. по 15:10 год. ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_6 , в присутності двох понятих, добровільно видав працівникам поліції поліетиленовий пакет з пазовим замком, всередині якого знаходилась порошкоподібна речовина білого кольору, що містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, загальною масою 10,31 г., що є великими розмірами, який він придбав у ОСОБА_5 в ході проведення першого етапу оперативної закупки.

Таким чином, ОСОБА_5 , обвинувачується у незаконному виготовленні, зберіганні та збуті психотропної речовини, у великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Крім того, ОСОБА_5 , обвинувачується в тому, що 16.05.2024 співробітниками відділу кримінальної поліції Дарницького УП ГУНП у м. Києві, в рамках здійснення контролю за вчиненням злочину, проведено другий етап оперативної закупки психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетаміну, під час якого ОСОБА_5 в ході телефонної розмови з ОСОБА_6 домовився щодо збуту психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетамін за грошові кошти в сумі 6000 грн. 00 коп.

В подальшому, того ж дня, приблизно о 12 год. 10 хв. ОСОБА_6 , за вказівкою ОСОБА_5 прибув за адресою: АДРЕСА_5 , та піднявшись на другий поверх вказаного будинку, передав ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 6000 грн. 00 коп. Після цього ОСОБА_5 в свою чергу передав ОСОБА_6 чотири поліетиленові пакети з пазовими замками, який дістав з пачки цигарок, всередині кожного з яких знаходилась порошкоподібна речовинна білого кольору, що містить в своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, тим самим умисно незаконно повторно збув психотропну речовину.

Після цього, 16.05.2024 в період часу з 12:25 год. по 12:35 год. ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_6 , в присутності двох понятих, добровільно видав працівниками поліції чотири поліетиленові пакети з пазовими замками, який дістав з пачки цигарок, всередині кожного з яких знаходилась порошкоподібна речовинна білого кольору, що містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, загальною масою 11,600 г., що є великими розмірами, яку він придбав у ОСОБА_5 в ході проведення другого етапу оперативної закупки.

Таким чином, ОСОБА_5 , обвинувачується у незаконному виготовленні, зберіганні та збуті психотропної речовини, у великих розмірах, вчиненого повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Крім того, ОСОБА_5 , обвинувачується в тому, що він, визначивши незаконний збут психотропної речовини, як головне джерело для здобуття коштів і матеріальних благ для свого існування, з корисливих мотивів, всупереч врегульованих законом суспільних відносин щодо порядку обігу наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів, у невстановлений досудовим розслідування день та час, перебуваючи за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_3 , використовуючи заздалегідь підготовлені приладдя та речовини та рідини, виготовив психотропну речовину - амфетамін, для подальшого збуту.

Так, 16.05.2024 в період часу з 13 год. 50 хв. по 16 год. 29 хв. в ході проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , а саме квартири за адресою: АДРЕСА_3 , працівниками поліції було виявлено та вилучено пакетики, шприци, пластикові ємкості, тканину, рукавиці, в яких міститься порошкоподібна речовина та рідина, що містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, загальною масою 80,113 г., що є особливо великим розміром, яку ОСОБА_5 виготовив та зберігав, з метою збуту.

Таким чином, ОСОБА_5 , обвинувачується у незаконному виготовленні та зберіганні психотропної речовини, з метою збуту, в особливо великих розмірах, вчиненого повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Крім того, ОСОБА_5 , обвинувачується в тому, що він, у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, перебував у невстановленому місці та в цей час у нього виник злочинний умисел, направлений на придбання та зберігання прекурсору, з метою його використання для виготовлення психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетамін, з метою подальшого збуту.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на придбання та зберігання прекурсору для незаконного виготовлення психотропної речовини, ОСОБА_5 у невстановлений досудовим слідством день, час та спосіб, придбав прекурсор, обіг якого обмежено і стосовно якого встановлюються заходи контролю - фенілнітропропен, який переніс за адресою мешкання, а саме: АДРЕСА_3 , де став зберігати, з метою його використання для виготовлення психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетамін.

Так, 16.05.2024 в період часу з 13 год. 50 хв. по 16 год. 29 хв. в ході проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , а саме квартири за адресою: АДРЕСА_3 , було виявлено та вилучено пластикові ємкості, в яких були наявні нашарування речовини світло- жовтого кольору, що містить прекурсор, обіг якого обмежено і стосовно якого встановлюються заходи контролю - фенілнітропропен, загальною масою 0,031 г, який ОСОБА_5 умисно, незаконно придбав та зберігав, з метою його використання для виготовлення психотропної речовини - амфетамін.

За наявності достатніх підстав 25.06.2024 ОСОБА_5 , у спосіб, передбачений КПК України, повідомлено про підозру у вчинені злочинів, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 307, ч. 1 ст. 311, ч. 2 ст. 317 КК України.

У вчиненні зазначених злочинів обвинувачується: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець міста Новомосковськ, Дніпропетровської області, громадянин України, українець, не працюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуваючий, раніше судимий (притягнутому до кримінальної відповідальності) 16 березня 2023 року Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на один рік. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік (знаходиться на обліку у Дарницькому районному відділі Філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області); обвинувальний акт за ч.ч. 2, 3 ст. 307 КК України у кримінальному провадженні № 0000146 від 23.02.2021 знаходиться на розгляді у Дарницькому районному суді м. Києва.

01.07.2024 Дарницькою окружною прокуратурою м. Києва скеровано обвинувальний акт до Дарницького районного суду по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 307, ч. 1 ст. 311, ч. 2 ст. 317 КК України.

Водночас, існує необхідність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у зв`язку з неможливістю розпочати підготовче досудове розслідування по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 307, ч. 1 ст. 311, ч. 2 ст. 317 КК України.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав пославшись на викладені у ньому обставини, зазначив, що прокуратурою було подано обвинувальний акт до суду, на сьогодні провадежння не відкрито та не призначено дату підготовчого засідання, а термін запобіжного заходу спливає 14.07.2024, врахруючи всі ризики просив продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник проти задоволення клопотання заперечувала, просила змінити запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, підозрюваний вину визнає, у разі задоволення клопотання просила змешити розмір застави.

Підозрюваний доводи захисника підтримав, просив суд змінити запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Дослідивши матеріали, заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у розгляді клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора, підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

У той же час, згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому слідчий суддя враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене в національному законодавстві, однак відповідно до вимог ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Так, відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, відображеній у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», «термін «обґрунтована підозра» означає те, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

При цьому, слід зауважити на заперечення сторони захисту, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень.

Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Слідчий суддя враховує особу підозрюваного, що на час вирішення даного питання, має типові соціальні зв`язки для особи його віку та статусу.

Крім цього, слідчий суддя враховує тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких ОСОБА_5 підозрюється передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 307, ч. 1 ст. 311, ч. 2 ст. 317 КК України, вчинених в умовах воєнного стану, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років.

За таких умов, слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) свідчать про обґрунтованість підозри підозрюваного, оскільки надані докази об`єктивно зв`язують її з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити дане правопорушення.

При цьому, на цій стадії провадження слідчий суддя не вправі перевіряти докази з точки зору їх належності та допустимості, а лише встановлює наскільки їх сукупність є достатньою вважати про ймовірну причетність особи до вчинення кримінального правопорушення.

Дані визначені п.п. 1-3 ч. 3 ст. 132 КПК України є дійсними так, як було встановлено наявність передумов регламентованих п. 3 ч. 1 ст. 194 того ж Кодексу, а тому слідчий суддя не сприймає, як об`єктивні доводи сторони захисту про можливість запобігання наявним ризикам шляхом застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу на даний час.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя, дослідивши надані сторонами докази у порядку ст. 94 КПК України, з огляду на встановленість факту наявності у провадженні обставин визначених п.п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України, вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Відповідно до ч. 2 зазначеної статті строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

Водночас, з огляду на той факт, що прокуратурою було подано обвинувальний акт до суду та провести підготовче досудове розслідування з метою вирішення питання про продовження строку дії запобіжного захожу у вигляді тримання під вартою не є можливим, у зв`язку з направленням обвинувального акту у надто короткий термін від дати завершення строку дії запобіжного заходу слідчий суддя приходить висновку про доцільність продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити обвинуваченому розмір застави.

Згідно ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Пунцельт проти Чехії» (Punzelt v. Czech Republic) № 31315/96 від 25.04.2000 суд визнав, що при визначенні розміру застави крім майнового стану особи слід враховувати майновий стан осіб, у групі з якими було вчинено злочин, а також можливість внесення застави іншими суб`єктами за договірними відносинами, зокрема, страхування, платоспроможність яких не пропорційна майновому стану особи.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення у вчиненні якого він підозрюється, слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України у розмірі розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваного покладених на нього обов`язків.

Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Окрім цього, застосовуючи щодо обвинуваченого альтернативний запобіжний захід у виді застави, необхідно покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 наступні обов`язки: не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженню.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України, підозрюваний, обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

При цьому слідчий суддя звертає увагу на те, що у судовому засіданні не було встановлено обставин, які б свідчили, що обвинувачений ОСОБА_5 за станом здоров`я не може утримуватися в умовах слідчого ізолятора.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває ОСОБА_5 відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Керуючись вимогами ст. 1-29, 131, 132, 176-178, 182, 183, 193, 194, 309, 310, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора- задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів.

Визначити підозрюваному ОСОБА_5 альтернативний запобіжний захід у виді застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншими фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитнийрахунок для внесення застави.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у видітримання підвартою, протягом дії ухвали.

З моменту звільнення ОСОБА_5 з-підварти у зв`язку з внесенням застави він буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Покласти на ОСОБА_5 у випадку внесення застави обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду за першою вимогою;

- не відлучатися з місця проживання (м. Києва) без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

- утримуватися від спілкування зі свідками у цьому кримінальному провадженні.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Дарницької окружної прокуратурим. Києва.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а підозрюваним який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя: