Справа №: 398/3248/22
провадження №: 1-кп/398/209/24
ВИРОК

Іменем України

"28" лютого 2024 р. м.Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за №0000537 від 04 травня 2022 року стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Олександрія Кіровоградської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

04.05.2022 року близько 13 години 00 хвилин, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_3 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння знаходився на автобусній зупинці, яка розташована поблизу будинку по вулиці Садова, 64 в місті Олександрія Кіровоградської області, де помітив знайомого ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Перебуваючи за вищевказаним місцем між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник конфлікт, який переріс у штовханину, під час чого ОСОБА_6 повалив ОСОБА_3 на асфальтне покриття ділянки місцевості, сівши зверху останнього. При цьому, уході конфлікту у ОСОБА_3 виник умисел на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

Після цього, ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел та обравши знаряддям спричинення тілесного ушкодження розкладний ніж, який дістав із лівої кишені штанів та тримаючи його у лівій руці, бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення особі тяжких тілесних ушкоджень, наніс один удар ОСОБА_6 в область грудної клітини спереду, чим спричинив останньому, відповідно до висновку експерта №77 судово-медичної експертизи від 25.05.2022, тілесне ушкодження у вигляді проникаючого поранення грудної клітини зліва з ушкодженням ребра (хрящова частина), міжреберної артерії, перікарду, серця та явищами гемотораксу та гемоперікарду. Вказаний комплекс ушкоджень міг виникнути від дії предмету з ознаками гострого (колючого чи колючо-ріжучого) та відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень як небезпечних для життя в момент заподіяння.

Своїми дійми ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 121 КК України, а саме, умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав та пояснив, що в указану в обвинувальному акті дату та час перебував на автобусній зупинці, де помітив лежачого на лавці ОСОБА_6 .. Він підійшов до нього та розштовхав його, щоб пересвідчиться що в нього все добре, однак ОСОБА_6 відповів щось не зрозуміле, та продовжив спати. Після цього ОСОБА_3 присів біля ОСОБА_6 на лавочці. Через декілька хвилин ОСОБА_6 прокинувся, підвівся, і почав висловлювати своє незадоволення у формі нецензурної лайки через те що його розбудили. З даного приводу між ними виник конфлікт, який переріс в штовханину, в ході якої ОСОБА_6 повалив його на землю і розпочав видавлювати йому ліве око своєю правою рукою, після чого ОСОБА_3 дістав з лівої кишені ніж та наніс ОСОБА_6 удар ножем, в подальшому зіштовхнув його з себе та пішов додому. Ані поліцію ані швидку допомогу не викликав. Розкаявся у скоєному, просив суворо його не карати. Цивільний позов визнає і зобов`язується його сплатити в повному обсязі.

Захисник обвинуваченого - ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав думку свого підзахисного, не заперечував щодо розгляду вказаного кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України. Зазначав, що ОСОБА_3 свою провину визнав, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, частково відшкодував витрати на лікування потерпілого, а тому просить визначити обвинуваченому покарання в мінімальному розмірі із застосуванням ст. 75 КК України.

Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що її син зловживав спиртними напоями, помер не внаслідок нанесених обвинуваченим тілесних ушкоджень. Жодних претензій матеріального або морального характеру у неї до обвинуваченого немає, просить суворо не карати.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини, а також те, що він не піддає сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності їх позиції, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ними не оспорюються, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілої та дослідженням матеріалів досудового розслідування, зокрема даних, що характеризують особу обвинуваченого.

Аналізуючи обставини, що визнаються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 в обсязі пред`явленого обвинувачення є доведеною. Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.1 ст.121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті Особливої частини Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, враховуючи його ступінь тяжкості, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. При цьому особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ч.1 ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які у відповідності до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Щодо посилання прокурора в судових дебатах про наявність обтяжуючої вину обвинуваченого ОСОБА_3 обставини, як вчинення злочину особою що перебувала у стані алкогольного сп`яніння, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, крім як у випадках зміни судом правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Згідно з п.5 ч.1 ст.368 КПК України суд, ухвалюючи вирок, повинен вирішити питання, зокрема, чи є обставини, що обтяжують або пом`якшують покарання обвинуваченого, і які саме.

За п.4 ч.1 ст.91 КПК України обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою для закриття кримінального провадження, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Обов`язок доказування перелічених обставин згідно зі ст.92 КПК України покладається на слідчого, прокурора та в установлених цим Кодексом випадках - на потерпілого.

Відповідно до п.13 ч.1 ст.67 КК України при призначенні покарання обставиною, яка його обтяжує, визнається вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Як убачається з обвинувального акта, така обтяжуюча покарання обставина, як вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, в обвинуваченні ОСОБА_3 не висувалася, і докази на підтвердження вказаної обставини судом не досліджувались. Отже на думку суду, визнання цієї обставини відповідно до п.13 ч.1 ст.67 КК України такою, що обтяжує покарання, не узгоджується з положеннями ст.337 КПК.

Така позиція суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 14.04.2020 року (справа № 138/2748/18).

Вивченням відомостей про особу обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, не одружений, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на диспансерному обліку в КНП «Олександрійський наркодиспансер КОР» з приводу психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності з 2009 року.

З досудової доповіді стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 , складеної Олександрійським РВ №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області, вбачається, що ОСОБА_3 не одружений, дітей не має, в місцях позбавлення волі не перебував, раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, у вчинені правопорушення у якому наразі обвинувачується щиро розкаявся та активно сприяв у його розкритті. Проживає з матір`ю у квартирі, яка належить їм на праві спільної власності. Працює без оформлення трудових відносин в «ДХ Олександрія» на посаді асенізатора, оператором вакуумної машини. Згідно з характеристикою голови ОСББ за місцем проживання ОСОБА_3 зарекомендував себе з позитивної сторони. Режим проживання не порушував. Від сусідів скарг не надходило. Зважаючи на щире каяття, усвідомлення серйозності наслідків своїх протиправних дій у вчинені яких винуватить лише себе, зазначаючи, що вчинив правопорушення не подумавши, орган з питань пробації оцінює ризик вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення, як середній. На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливо лише у винятковому порядку за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів. Додатково покласти на нього обов`язок виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою «Попередження вживання психоактивних речовин».

При призначенні покарання обвинуваченому, суд керується загальними засадами призначення покарання, передбаченими ст.65 КК України і враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, який відповідно ст.12 КК України є тяжким злочином, дані про особу, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має реєстрацію та постійне місце проживання, проживає разом з матір`ю пенсійного віку, за місцем мешкання характеризується задовільно, до обрання запобіжного заходу у виді триманняпід вартою працював без оформлення трудових відносин в «ДХ Олександрія» на посаді оператором вакуумної машини, обставини, які пом`якшують його покарання, до яких суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину та відсутність обставин, які його обтяжують, зважаючи на визнання своєї провини ОСОБА_3 та його бажання стати на шлях зміни своєї поведінки, недопущення в подальшому порушень закону, суд, дійшов висновку, що наведені обставини свідчать про можливість його виправлення без ізоляції від суспільства та відбування покарання з застосування до обвинуваченого положення ст. 75 КК України, однак, зі здійсненням за ним нагляду уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання протягом іспитового строку, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України та додаткового обов`язку виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою «Попередження вживання психоактивних речовин».

Таке покарання є справедливим і достатнім для досягнення цілей покарання, визначених ст.50 КК України.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 у вигляді домашнього арешту під час судового розгляду не продовжувався.

Прокурором в інтересах Олександрійської міської ради та Комунального підприємства «Центральна міська лікарня м. Олександрії» Олександрійської міської ради подано цивільний позов до ОСОБА_3 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого. Позов обґрунтовує тим, що необхідність звернення з вказаним позовом виникла з причин не сплати витрачених державним закладом охорони здоров`я коштів на стаціонарне лікування потерпілого від злочину. У зв`язку із заподіянням тілесних ушкоджень потерпілий ОСОБА_6 з 04.05.2022 року по 10.05.2022 року перебував на стаціонарному лікуванні в КП «Центральна міська лікарня м. Олександрії» Олександрійської міської ради. Вартість його лікування склала 10 750, 38 грн, що підтверджується довідкою-розрахунком про перебування потерпілого на стаціонарному лікуванні внаслідок травми. В зв`язку з чим, прокурор просить стягнути з обвинуваченого вказану суму шкоди.

Вирішуючи цивільний позов, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. ст. 127-129 КПК України, суд, постановляючи обвинувальний вирок залежно від доведеності підстав і розміру цивільного позову, задовольняє позов повністю, частково, відмовляє в його задоволенні чи залишає без розгляду, роз`яснюючи цивільному позивачеві право звернення до суду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до позиції Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 року у справі №912/2385/18 прокурор звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк. Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру», порушення інтересів держави, зокрема шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення. Таким чином, Верховним Судом не зазначено, що прокурор повинен доводити причини, з яких компетентний орган не звернувся до суду, а лише вказати на факт такої бездіяльності, якщо вона має місце.

Згідно відповіді директора КП «ЦМЛ м. Олександрія» ОСОБА_8 заходи щодо відшкодування з ОСОБА_3 фактичних витрат КП «Центральна міська лікарня м. Олександрії» Олександрійської міської ради з надання медичної допомоги потерпілому ОСОБА_9 у розмірі 10 750,38 грн підприємством, у тому числі шляхом звернення до суду із відповідним позовом, не вживались. Враховуючи положення ч.3 ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру» просять Олександрійську окружну прокуратуру здійснити представництво законних інтересів держави в суді шляхом відшкодування з винної особи понесених КП «Центральна міська лікарня м. Олександрії» Олександрійської міської ради витрати з надання медичної допомоги потерпілому від злочину (а.с.78 т.1).

Отже прокурором, доведено факт бездіяльності компетентного органу щодо звернення до суду з позовом про відшкодування витрат, що є підставою для представництва прокурором інтересів держави в суді.

Відпвідно до довідки-розрахунку КП «Центральна міська лікарня м. Олександрії» Олександрійської міської ради про розмір фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння, вартість стаціонарного лікування ОСОБА_6 у період з 04.05.2022 до 10.05.2022 року становить 10 750, 38 грн (а.с.74 т.1).

Відповідно до копій квитанцій АТ КБ «ПРИВАТБАНКУ» від 31.07.2023 року та 28.08.2023 року ОСОБА_3 на користь КП «ЦМЛ м. Олександрія» сплачено 400 грн на відшкодування витрат на лікування потерпілого, тобто мало місце часткове відшкодування вказаних витрат (а.с.152,153 т. 3).

Враховуючи викладене, цивільний позов прокурором в інтересах Олександрійської міської ради та Комунального підприємства «Центральна міська лікарня м. Олександрії» Олександрійської міської ради до ОСОБА_3 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_6 в сумі 10 750,38 грн підлягає до задоволення з урахуванням відшкодованої суми, а саме в розмірі 10 350,38 грн.

Потерпілою цивільний позов не заявлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України процесуальні витрати по справі покласти на ОСОБА_3 .

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.349,368-371,373- 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.121 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75, п.п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбуття призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в 3 (три) роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи;пройти та виконати заходи передбачені пробаційною програмою «Попередження вживання психоактивних речовин».

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 не продовжувався.

Випробувальний термін обчислювати з моменту проголошення вироку.

Нагляд за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем його проживання.

На підставі ч.1, 5 ст. 72 КК Укрїни у строк відбуття покарання, зарахувати ОСОБА_3 період попереднього ув`язнення з 04 травня 2022 року 13:40 години по 05 грудня 2023 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Цивільний позов прокурора в інтересах Олександрійської міської ради та Комунального підприємства «Центральна міська лікарня м. Олександрії» Олександрійської міської ради до ОСОБА_3 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь Комунального підприємства «Центральна міська лікарня м. Олександрія» Олександрійської міської ради витрати на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_6 в сумі 10 350,38 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в дохід держави 556 грн 34 коп процесуальних витрат у кримінальному провадженні за проведення судової експертизи зброї № СЕ-19/112-22/4278-ХЗ від 22.06.2022 року.

Речові докази:

- змиви з асфальтного покриття, які упаковані до канцелярського файлу з биркою «до висновку експерта «229», змиви з обох рук підозрюваного ОСОБА_3 , які упаковані до крафт-пакету «Національна поліція України» з биркою «до висновку №58», зрізи нігтів з обох рук підозрюваного ОСОБА_3 , які упаковані до крафт-пакету «Національна поліція України» з биркою «до висновку експерта №57», ніж з первинним пакуванням, які упаковані до спеціалізованого пакету «Експертна служба МВС України» №5457823, які знаходяться на зберіганні в кімнаті речових доказів при Олександрійському РВП ГУНП в Кіровоградській області, футболка (фуфайка), яка упакована до крафт-пакету «Національна поліція України» з биркою «до висновку експерта №228», кофта, яка упакована до поліетиленового пакету білого кольору з биркою «до висновку експерта №228», куртка джинсова, джемпер, які упаковані до картонної коробки з биркою «до висновку експерта №227», штани, які належать ОСОБА_3 , які упаковані до картонної коробки з биркою «до висновку експерта №109 від 09.08.2022 року», які знаходяться на зберіганні в кімнаті речових доказів при Олександрійському РВП ГУНП в Кіровоградській області - знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1