Справа № 369/9421/24
Провадження № 1-кп/369/1870/24
В И Р О К

іменем України

05.06.24 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

провівши у спрощеному порядку розгляд кримінального провадження № 0000098 від 08 жовтня 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, українця, громадянина України, який має вищу освіту, військовослужбовець, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 Кримінального кодексу України (далі КК України),

встановив:

Будучи військовослужбовцями Збройних Сил України, ОСОБА_3 , під час проходження військової служби повинен керуватися вимогами Конституції України, Військової присяги, ст. ст. 11, 49, 56 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1,3,4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, які зобов`язують свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок та вимоги військових статутів, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язані завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України, сприяти захисту честі й гідності громадян, додержанню громадського порядку, не допускати негідних вчинків.

У порушення вищевказаних вимог нормативно-правових актів солдат ОСОБА_3 вчинив злочин проти життя та здоров`я особи за наступних обставин.

Так, 07 жовтня 2023 року приблизно о 19:40 год., ОСОБА_3 та його мати ОСОБА_4 , перебували на зупинці громадського транспорту, що розташована біля будинку АДРЕСА_3 . Далі ОСОБА_3 сів до маршрутного таксі № 721, марки «ГАЗ РУТА», державний номерний знак НОМЕР_1 (далі - автомобіль «ГАЗ»), який мав рухатися маршрутом м. Вишневе метро «Святошин» міста Києва та водієм якого був потерпілий ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 стояла біля автомобіля «ГАЗ» та через відкриті двері розмовляла з ОСОБА_3 . У цей час ОСОБА_5 почав рух на автомобілі «ГАЗ», в результаті чого ОСОБА_3 , яка знаходилась близько до автомобіля, втратила рівновагу та впала на землю. В свою чергу ОСОБА_5 , з метою уникнення подальшого травмування ОСОБА_3 зупинив автомобіль «ГАЗ».

ОСОБА_3 побачивши, що його мати впала на землю та вважаючи, що в цьому винен водій автомобіля «ГАЗ» ОСОБА_5 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, підійшов ззаду до водійського місця, де перебував потерпілий ОСОБА_5 та кулаком правої руки наніс йому один удар по обличчю в ділянку носа, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді синця правої очної ділянки, рубець спинки носа, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Вказаними діями, ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України, а саме наніс умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

03 червня 2024 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 125 КК України з клопотанням прокурора ОСОБА_6 про розгляд провадження у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні відповідно до положень статей 291, 302 КПК України.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, судом встановлено, що клопотання прокурора про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні відповідає вимогам ст. 302 КПК України.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 в присутності захисника ОСОБА_7 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

Потерпілий ОСОБА_5 не заперечував проти розгляду кримінального провадження в спрощеному порядку про що свідчить відповідна заява.

При цьому, обвинуваченому ОСОБА_3 роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду кримінального провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Прокурор впевнився у добровільності згоди обвинуваченого ОСОБА_3 на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Крім того, потерпілому ОСОБА_5 роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду кримінального провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Прокурор впевнився у добровільності згоди потерпілого ОСОБА_5 на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

До обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні прокурором додані:

1) письмова заява ОСОБА_3 складена в присутності захисника ОСОБА_7 , щодо беззаперечного визнання винуватості, згоди з установленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні, добровільність підтверджено обвинуваченим ОСОБА_3 та його захисником ОСОБА_7 ;

2) письмова заява потерпілого ОСОБА_5 , щодо згоди із установленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні;

3) матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання ОСОБА_3 своєї винуватості.

У відповідності до наданих суду заяв, долучених до обвинувального акту, учасники судового провадження не оспорюють обставини, встановлені органом досудового розслідування, просять проводити розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку.

У зв`язку з неприбуттям в судове засідання учасників судового процесу, на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування розгляду справи за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, підтверджується матеріалами кримінального провадження № 0000098 від 08 жовтня 2023 року, дослідженими судом.

Судом встановлено, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я доведено поза розумним сумнівом та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 125 КК України.

Вирішуючи питання про призначення виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд дійшов такого висновку.

Згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Пленум Верховного суду України у п. 1 Постанови «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24 жовтня 2003 року (зі змінами та доповненнями) звернув увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватись вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до вимог ст. 65 зазначеного Кодексу суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, наявність у кримінальному провадженні обставин, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття, акти сприяння розкриттю кримінального правопорушення та вчинення кримінального правопорушення вперше, відповідно до ст. 66 КК України та відсутність таких, що його обтяжує за ст. 67 КК України.

Зважив суд і на дані про особу винуватого, який має вищу освіту, військовослужбовець, за місцем несення служби характеризується позитивно, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий.

З огляду на викладене, враховуючи принципи законності, справедливості та індивідуалізації покарання, дані про особу ОСОБА_3 та характер вчиненого правопорушення, в сукупності зі ставленням до вчиненого, суд дійшов висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді штрафу в межах санкції статті, що йому інкримінують.

Призначене в межах покарання у виді штрафу є необхідним та достатнім для його виправлення, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, є домірним скоєному і відповідає меті покарання.

Заходи забезпечення кримінального провадження в ході досудового розслідування, у тому числі запобіжний захід, не застосовувались.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись статтями 107 ч. 4, 369-371, 373-376, 381-382, 395, 532 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинського районного суду Київської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1