Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/1818/24
Номер провадження 1-кп/711/327/24
УХВАЛА

25 березня 2024 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Придніпровського районного суду м. Черкаси клопотання захисника ОСОБА_5 та обвинуваченого про звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000295 від 20.02.2024, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, громадянина України, українця, з вищою освітою, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працюючого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за допомогою свого мобільного телефону моделі «Xiomi Redmi Note 12 Pro», чорного кольору кольору, Imei662982/ НОМЕР_1 ;, Imei2: НОМЕР_2 , використовуючи всесвітню мережу Інтернет, у додатку «Телеграм» в чаті з «marvel_storeUA_bot», придбав у невстановленої особи психотропну речовину 4-MMC, здійснивши оплату у сумі 780 гривень, відповідно до квитанції про оплату. Вказану речовину в подальшому, близько 16 години 00 хвилин, ОСОБА_4 відкопав на земельній ділянці за координатами «широта: НОМЕР_3 ; довгота: 32.086210», які були відображені на фото, яке зазначало місце зберігання вказаної речовини за адресою: АДРЕСА_3 , яку останній привласнив та умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, незаконно зберігав у власному рюкзаку чорного кольору, з метою власного вживання без мети збуту.

Так, 20.02.2024, близько 16 год. 38 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 маючи умисел на зберігання психотропної речовини, без мети збуту, ОСОБА_4 , зупинений дільничними офіцерами поліції Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області, яким в ході перевірки документів повідомив, що зберігає в рюкзаку заборонені обігом речовини.

Цього ж дня, в ході затримання в рамках ст. 298-2 КПК України, ОСОБА_4 , добровільно видав, діставши з рюкзака чорного кольору який йому належить пластикову коробочку, всередині якої знаходився один поліетиленовий пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору, яка згідно висновку експерта № СЕ-19/124-24/2742-НЗПРАП від 26.02.2024 містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено 4-ММС.

Маса особливо небезпечної психотропної речовини 4-ММС в наданій речовині становить 0.782 г. яку останній придбав та зберігав для власного вживання, без мети збуту.

Вказаними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 просив задовольнити письмове клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України та закрити кримінальне провадження за ч. 1 ст. 309 КК України відносно нього, у зв`язку з добровільним проходженням лікування.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, та зазначив, що час, місце та спосіб вчинення ним інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, описаного в обвинувальному акті, викладені вірно та відповідають дійсності, і він їх в повному обсязі підтверджує, та просив суд задовольнити клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження відносно нього, оскільки він добровільно пройшов курс лікування в КНП «Черкаський обласний наркологічний диспансер Черкаської міської ради» з 21.02.2024 по 12.03.2024.

Прокурор ОСОБА_6 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання захисника ОСОБА_5 та обвинуваченого про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження відносно останнього на підставі ч. 4 ст. 309 КК України.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, роз`яснивши обвинуваченому, відповідно до ч. 3 ст. 285 КПК України, суть обвинувачення, підстави звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно ч. 1 ст. 286 КПК України, звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом, зокрема, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Усвідомивши для себе масштабність проблеми наркоманії, обвинувачений вирішив вилікуватися від наркотичної залежності, тому добровільно звернувся до медичного закладу для проходження курсу лікування від наркоманії.

Згідно з довідкою КНП «Черкаський обласний наркологічний диспансер Черкаської обласної ради», ОСОБА_4 проходив курс лікування з 21.02.2024 по 12.03.2024, з діагнозом «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання стимуляторів. Стан відміни неускладнений».

Відповідно до листа про надання інформації № 01-34/313 від 19.03.2024 в.о. директора КНП «Черкаський обласний наркологічний диспансер Черкаської обласної ради» ОСОБА_7 , наркоманія та психічні поведінкові розлади є тотожними дефініціями. Процес лікування від наркоманії та психічних поведінкових розладів є однаковим. ОСОБА_4 згідно виписки № 284 мав залежність та потребував лікування «стану відміни», який є синдромом стану «залежність».

Відповідно до виписки з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 284 від 12.03.2024 Комунального некомерційного підприємства «Черкаський обласний наркологічний диспансер Черкаської обласної ради», дійсно в період з 21.02.2024 по 12.03.2024 ОСОБА_4 проходив курс лікування з діагнозом «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання стимуляторів. Стан відміни неускладнений».

Наркоманія - психічний розлад, зумовлений залежністю від наркотичного засобу або психотропної речовини внаслідок зловживання цим засобом або цією речовиною; особа, хвора на наркоманію, - особа, яка страждає на психічний розлад, що характеризується психічною та (або) фізичною залежністю від наркотичного засобу чи психотропної речовини, і якій за результатами медичного обстеження, проведеного відповідно до закону, встановлено діагноз «наркоманія»; добровільне лікування - лікування від наркоманії, яке здійснюється за згодою хворого або його законного представника (ст. 1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними від 15 лютого 1995 року № 62/95-ВР).

Відповідно до положень кримінального закону, звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ч.4 ст.309 КК України є обов`язком, а не правом суду. Особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності на підставі ч.4 ст.309 КК України, якщо: її вина у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, доведена; вона виявила бажання вилікуватися і для цього звернулася до відповідного закладу добровільно та розпочала лікування; заявила клопотання особисто чи через захисника про її звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінальної справи на цій підставі. Вказана норма закону є спеціальною підставою для звільнення особи від кримінальної відповідальності і не містить жодних умов для її застосування, крім тих, що стосуються кваліфікації дій винного та добровільності лікування.

Звернення до лікувального закладу визнається добровільним, якщо особа за своєю волею (необов`язково за своєю ініціативою) звертається до лікувального закладу із заявою про хворобу на наркоманію і бажанням лікуватися від цієї хвороби.

Будь-яких інших умов звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ч.4 ст.309 КК України кримінальним законом не встановлено.

Відповідно до положень ст. 22 КПК України, спростування наданих винним матеріалів (наприклад, довідки з лікувального закладу, лікарняного листка тощо), доведення того, що особа звернулася до лікувального закладу вимушено, щоб ухилитись у такій спосіб від кримінальної відповідальності, покладається насамперед на обвинувача (якщо клопотання подано винним під час судового розгляду) чи особу, у провадженні якої перебуває кримінальна справа (якщо клопотання подано під час досудового розслідування цієї справи). За відсутності означених доводів, з`ясувавши наявність необхідних умов, суд зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст.309 КК України.

У постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 29.11.2021 справа № 357/11205/19 викладений висновок, що згідно з ч. 4 ст. 309 КК України особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені ч. 1 ст. 309 КК. Підставою для звільнення від кримінальної відповідальності у такому випадку є добровільне звернення до лікувального закладу особи, яка хворіє на наркоманію, та розпочате нею лікування від наркоманії.

Добровільним в контексті ч. 4 ст. 309 КК слід вважати таке звернення особи до лікувального закладу, яке здійснюється за її особистою згодою, або згодою законного представника, що мало місце до моменту виходу суду першої інстанції до нарадчої кімнати для ухвалення рішення у кримінальному провадженні. Для застосування цієї норми попередній факт перебування особи на обліку осіб, які незаконно вживають наркотичні засоби або психотропні речовини, не є визначальним, оскільки факт захворювання на наркоманію у такої особи може бути встановлено вперше.

До того ж, кримінальний закон не пов`язує звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ч.4 ст.309 КК України з моментом порушення кримінальної справи.

Однією з умов звільнення від кримінальної відповідальності за ч. 4 ст. 309 КК є наявність в обвинуваченого такого психічного розладу, як наркоманія, який визначається за результатами медичного обстеження лікарсько-консультаційною комісією. Наявність в обвинуваченого психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання наркотичних засобів не свідчить про те, що він страждав на наркоманію та потребував лікування від неї. Вирішуючи питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК, суд має з`ясувати, чи дійсно ця особа страждала на наркоманію і потребувала лікування від неї, чи дійсно вона звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування добровільно, а не вимушено і чи дійсно ставить за мету вилікуватися, а не ухилитися в такий спосіб від відповідальності за вчинений злочин.

Дана позиція викладена у постановах Верховного Суду колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 19.09.2019 справа № 754/9440/18 та від 23.01.2023 справа № 161/16926/21.

Судом встановлено і не заперечується сторонами кримінального провадження, що діяння, яке пред`явлено обвинуваченому ОСОБА_4 у вину, дійсно мало місце та містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту, яке відповідно до ст. 12 КК України, є кримінальним проступком. При цьому встановлено, що ОСОБА_4 раніше не судимий, вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України визнав повністю.

За вказаних вище обставин, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 добровільно звернувся до медичного закладу для лікування від наркоманії та пройшов повний курс лікування, що підтверджується поданою довідкою, суд прийшов до висновку про можливість звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та закриття кримінального провадження відносно нього на підставі ч. 4 ст. 309 КК України.

Долю судових витрат суд вирішує на підставі ст. 124 КПК України, відповідно до положень якої, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта у разі ухвалення обвинувального вироку.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі ч.4 ст.309 КК України, керуючись ст.ст. 286, 288, 372 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_5 та обвинуваченого про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000295 від 20.02.2024 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 309 КК України, на підставі ч. 4 ст. 309 КК України.

Кримінальне провадження № 0000295 від 20.02.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України - закрити.

Процесуальні витрати за проведення судових експертиз в розмірі 1514 грн. 56 коп. - віднести на рахунок держави.

Речові докази:

- порошкоподібну речовину білого кольору, що поміщена до сейф пакету Експертної служби МВС України № 5430584, яка зберігається в камері речових доказів Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області знищити;

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлений та проголошений 26.03.2024 року о 08 годині 30 хвилин.

Суддя: ОСОБА_1