печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

слідчого ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві судове провадження за клопотанням заступника начальника 1-го відділу (документування злочинів агресії) управління документування злочинів, учинених в умовах збройного конфлікту Головного слідчого управління Національної поліції України підполковник поліції ОСОБА_5 про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000784 від 23.04.2024 відносно підозрюваного ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В :

08.05.2024 до Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання заступника начальника 1-го відділу (документування злочинів агресії) управління документування злочинів, учинених в умовах збройного конфлікту Головного слідчого управління Національної поліції України підполковник поліції ОСОБА_5 , за погодженням прокурора третього відділу управління процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення Департаменту протидії злочинам, вчиненим в умовах збройного конфлікту, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 , про здійснення спеціального досудового розслідування відносно підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000784 від 23.04.2024 ОСОБА_6 .

Обґрунтовуючи матеріали клопотання слідчий зазначив наступне.

Досудовим розслідуванням встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000784 за підозрою ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що громадянин України ОСОБА_6 обіймав посаду молодшого інспектора-кінолога відділу режиму і безпеки Державної установи «Маріупольський слідчий ізолятор», яка згідно ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду i правоохоронних органів» віднесена до посади правоохоронної діяльності. Вступаючи на службу до Державної кримінально-виконавчої служби України, відповідно до ч. 4 ст. 14 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України», ОСОБА_6 урочисто присягнув завжди залишатися відданим Українському народові, неухильно додержуватися Конституції та законів України.

У своїй діяльності ОСОБА_6 , зобов`язаний керуватися Конституцією України, Законом України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України», а також вимогами іншого чинного законодавства України.

Відповідно до ст. ст. 17, 65 Конституції України, захист суверенітету і територіальної цілісності України є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. На території України забороняється створення і функціонування будь-яких збройних формувань, не передбачених законом. Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України.

З 19 лютого 2014 року представниками Російської Федерації (далі - РФ) розпочато збройне вторгнення збройних сил РФ (далі - ЗС РФ), приховане твердженням керівників РФ про переміщення військових підрозділів в рамках звичайної ротації сил Чорноморського флоту, які у взаємодії з військовослужбовцями Чорноморського флоту РФ та іншими підрозділами ЗС РФ здійснили блокування й захоплення адміністративних будівель і ключових об`єктів військової та цивільної інфраструктури України, забезпечивши військову окупацію території Автономної Республіки Крим і м. Севастополя. 18 березня 2014 року РФ оголосила про офіційне включення Криму до її території.

Одночасно із цим, протягом березня та на початку квітня 2014 року, під безпосереднім керівництвом та контролем представників влади та ЗС РФ представники іррегулярних незаконних збройних формувань, озброєних банд і груп найманців, створених, підпорядкованих, керованих та фінансованих Російською Федерацією, взяли під контроль будівлі, в яких знаходилися органи місцевої влади та місцеві органи виконавчої влади України, військові об`єкти України в окремих районах Донецької та Луганської областей України. 07 квітня 2014 року в м. Донецьку створено терористичну організацію «Донецька народна республіка» (далі за текстом - «ДНР»), а 27 квітня 2014 року в м. Луганську - терористичну організацію «Луганська народна республіка» (далі за текстом - «ЛНР»), у складі яких утворені незаконні збройні формування, які функціонують і по теперішній час.

Внаслідок військових дій у період з травня по серпень 2015 року сили оборони України звільнили частину раніше окупованих територій Донецької та Луганської областей.

Датою початку тимчасової окупації Російською Федерацією окремих територій України є 19 лютого 2014 року. Автономна Республіка Крим та місто Севастополь є тимчасово окупованими Російською Федерацією з 20 лютого 2014 року. Окремі території України, що входять до складу Донецької та Луганської областей, є окупованими Російською Федерацією (у тому числі окупаційною адміністрацією Російської Федерації) починаючи з 7 квітня 2014 року, відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року № 1207-VII.

Надалі, 24 лютого 2022 року президент РФ оголосив початок так званої «спеціальної військової операції». Після цього, близько четвертої години ранку того ж дня, ЗС РФ, інші збройні формування РФ та підконтрольні їм угруповання іррегулярних незаконних збройних формувань розпочали широкомасштабне військове вторгнення на територію України, увійшовши з боку РФ, Білорусі та тимчасово окупованої території України, що супроводжувалось завданням ракетно-артилерійських ударів та бомбардувань авіацією об`єктів по всій території України.

24 лютого 2022 року Указом Президента України ОСОБА_8 № 64/2022 введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, а у подальшому Законами про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 2119-ІХ, № 2212-IX, № 2263-IX, № 2500-IX, № 2738-IX, № 2915-IX, №3057-IX, №3275-ІХ, №3429-ІХ продовжувався строк дії воєнного часу в Україні.

З того моменту сили оборони України здійснюють збройну відсіч вздовж всієї лінії фронту.

Факт широкомасштабного збройного вторгнення на територію України 24 лютого 2022 не приховувався владою РФ, а також встановлений рішеннями міжнародних організацій, зокрема резолюцією Генеральної асамблеї ООН ES-11/1 від 02 березня 2022 року «Про агресію проти України», п.п. 1, 3 Висновку 300(2022) Парламентської Асамблеї Ради Європи «Наслідки агресії Російської Федерації проти України», п.п. 17, 18 Наказу Міжнародного Суду ООН від 16 березня 2022 року за клопотанням про вжиття тимчасових заходів у справі «Звинувачення в геноциді відповідно до Конвенції про запобігання злочину геноциду та покарання за нього (Україна проти РФ) та ін.)».

Під час окупації території м. Маріуполя Донецької області представниками Збройних Формувань Російської Федерації та «Донецької народної республіки» узурповано всі владні повноваження на тимчасово окупованій ними території міста шляхом збройного захоплення адміністративних будівель органів державної влади та місцевого самоврядування, зокрема у період часу з 7 березня 2022 року по 15 квітня 2022 року ними здійснювалося захоплення території Державної установи «Маріупольський слідчий ізолятор».

У подальшому не пізніше 15.04.2022 вказана установа перейменована на «государственное бюджетное учреждение «Мариупольский следственный изолятор государственной службы исполнения наказаний Министерства юстиции Донецкой народной республики» з наступним приєднанням її до так званого Міністерства юстиції ДНР.

У подальшому, в умовах військового контролю Збройних Сил Російської Федерації над вказаною територією та встановленого ними окупаційного режиму було сформовано незаконні органи влади на території міста, зокрема 21.04.2022 призначено так зване керівництво.

Так, громадянин України ОСОБА_6 , обіймаючи посаду в правоохоронному органі - молодшого інспектора-кінолога відділу режиму і безпеки Державної установи «Маріупольський слідчий ізолятор», усвідомлюючи, що між Російською Федерацією та Україною з 20 лютого 2014 року триває міжнародний збройний конфлікт, а з 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, у порушення положень ст. ст. 17, 65 Конституції України, Закону України «Державну кримінально-виконавчу службу України», діючи в умовах воєнного стану, у період часу з 14 березня 2022 року та не пізніше 21 квітня 2022 року (точний час встановити не можливо), перебуваючи на території Державної установи «Маріупольський слідчий ізолятор», за адресою: Донецька область, місто Маріуполь, вул. Каменська, 52, враховуючи професійні навички та обізнаність в правоохоронній сфері, отримав пропозицію від невстановлених на даний час представників окупаційної влади РФ та ДНР щодо подальшого проходження служби в так званій установі «государственное бюджетное учреждение «Мариупольский следственный изолятор государственной службы исполнения наказаний Министерства юстиции Донецкой народной республики».

Отримавши вказану пропозицію, ОСОБА_6 , реалізовуючи свій протиправний умисел, направлений на вчинення державної зради в умовах воєнного стану, перебуваючи на території Державної установи «Маріупольський слідчий ізолятор», за адресою: АДРЕСА_1 , з метою вчинення дій на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно та свідомо, добровільно під час збройного конфлікту в умовах воєнного стану прийняв рішення зрадити даній ним присязі, погодившись на пропозицію представників окупаційної влади, написав рапорт про прийняття на службу до незаконного органу так званої установи «государственное бюджетное учреждение «Мариупольский следственный изолятор государственной службы исполнения наказаний министерства юстиции Донецкой народной республики».

Не пізніше 21 квітня 2022 року (точний час встановити не можливо) ОСОБА_6 призначено на ту ж саму посаду, яку він обіймав в Державній установі «Маріупольський слідчий ізолятор», де йому визначено аналогічні обов`язки.

У складі так званої установи «государственное бюджетное учреждение «Мариупольский следственный изолятор государственной службы исполнения наказаний Министерства юстиции Донецкой народной республики» ОСОБА_6 до цього часу здійснює огляд автомобільного транспорту із залученням службової собаки та без неї, а також здійснює обшук засуджених та арештованих осіб, оглядає їхнє майно, здійснює нагляд за поведінкою засуджених на внутрішніх постах установи контролюючи таких осіб, при цьому керуючись законодавством так званої ДНР.

Своїми діями, які виразилися у забезпеченні діяльності на окупованій території України так званого органу «Государственной службы исполнения наказаний Министерства юстиции Донецкой народной республики», яке входить до органів влади ДНР, що в свою чергу призводить до зміцнення окупаційної влади та недопущення контролю української влади на тимчасово окуповану територію, завдяки чому окупація триває, ОСОБА_6 вчинив державну зраду, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальної цілісності та недоторканості, а саме перехід на бік ворога в умовах воєнного стану.

У зв`язку з вчиненням вищевказаних протиправних дій ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні державної зради - діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості України: перехід на бік ворога, вчиненому в умовах воєнного стану.

Таким чином, в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 умисно переховується від органу досудового розслідування та суду на тимчасово окупованій території України, з метою уникнення кримінальної відповідальності, що є передумовою для здійснення в кримінальному провадженні № 0000784 від 23.04.2024 відносно нього спеціального досудового розслідування.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, оскільки відсутні докази, що підозрюваний переховується.

Слідчий у судовому засіданні підтримав подане клопотання, просив суд його задовольнити, надавши дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

Слідчий суддя, заслухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши в нарадчій кімнаті клопотання та дослідивши матеріали, якими клопотання обґрунтовується, приходить до наступного.

Судовим розглядом встановлено, що Другим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000258 від 14.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

01.04.2024 слідчим у кримінальному провадженні - заступником начальника відділу Головного слідчого управління Національної поліції України за погодженням із прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, вручено повідомлення про підозру у спосіб, передбачений для вручення повідомлень.

Згідно з ч. 3 ст. 111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 Кодексу, зокрема ст. 135 КПК України.

Ідентифіковані (підтверджені) контакти електронної пошти, факсимільного зв`язку, номеру телефону і телеграмного зв`язку ОСОБА_6 відсутні. Таким чином, здійснити повідомлення про підозру шляхом безпосереднього вручення, надіслання поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення повідомлення по телефону або телеграмою неможливо.

Враховуючи викладене, повідомлення про підозру ОСОБА_6 та повістки про виклик опубліковані на офіційному вебсайті Офісу Генерального прокурора та в газеті «Урядовий кур`єр», випуск № 66 ( 7726 ) від 30 березня 2024 року.

ОСОБА_6 будучи повідомлений про підозру та про його виклик до слідчого жодного разу не з`явився за викликами, про причини неявки не повідомив.

08.04.2024 підозрюваного ОСОБА_6 оголошено у державний розшук. Здійснення розшуку підозрюваного ОСОБА_6 доручено Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України.

На цей час, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, підозрюваний ОСОБА_6 переховується від органів досудового розслідування та суду та знаходиться на тимчасово окупованій території України, що підтверджено листом ДВБ НПУ №3987-2024 від 28.03.2024.

Отже, вищевказані матеріали досудового розслідування дають достатні та безсумнівні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 умисно переховуються від слідства та суду на тимчасово окупованій території України, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинені кримінального правопорушення, передбачено ч. 2 ст. 111 КК України.

Притягнути ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності у загальному порядку, передбаченому чинним кримінальним процесуальним законодавством, неможливо.

Так, у відповідності до вимог частини другої статті 297-1 КПК України, Спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених статтями 109, 110, 110-2, 111, 111-1, 111-2, 112, 113, 114, 114-1, 114-2, 115, 116, 118, частиною другою статті 121, частиною другою статті 127, частинами другою і третьою статті 146, статтями 146-1, 147, частинами другою - п`ятою статті 191 (у випадку зловживання службовою особою своїм службовим становищем), статтями 209, 255-258, 258-1, 258-2, 258-3, 258-4, 258-5, 348, 364, 364-1, 365, 365-2, 368, 368-2, 368-3, 368-4, 369, 369-2, 370, 379, 400, 408, 436, 436-1, 437, 438, 439, 440, 441, 442, 443, 444, 445, 446, 447 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.

Згідно з ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Водночас, положеннями ст. 297-5 КПК України передбачено, що повістки про виклик підозрюваного у разі здійснення спеціального досудового розслідування надсилаються за останнім відомим місцем його проживання чи перебування та обов`язково публікуються в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора. З моменту опублікування повістки про виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора підозрюваний вважається належним чином ознайомленим з її змістом.

Окрім того, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), а від так слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Так, перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя приходить до висновку, що дані які вказують на її обґрунтованість, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, підтверджується долученими до матеріалів клопотання доказами, а саме протоколами допитів свідків, впізнання особи за фотознімками та іншими матеріалами досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000784 від 23.04.2024 у своїй сукупності.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що зібрані під час досудового розслідування докази є достатніми для складання обвинувального акту, однак завершити досудове розслідування не виявляється за можливе, оскільки підозрюваний ОСОБА_6 після повідомлення про підозру переховувється від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності на тимчасово окупованій території.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована російською федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування російської федерації та окупаційна адміністрація російської федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування російської федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації російської федерації.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 3 цього Закону для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається як сухопутна територія тимчасово окупованих російською федерацією територій України, водні об`єкти або їх частини, що знаходяться на цих територіях.

Отже, як вбачається з клопотання слідчого, вищевказані матеріали досудового розслідування дають достатні та безсумнівні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 умисно переховується від слідства та суду на тимчасово окупованій території України, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений ним особливо тяжкий злочин, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна, проте притягнути ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності у загальному порядку, передбаченому чинним кримінально-процесуальним законодавством, не виявляється можливим.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав, визначених ст. 297-1, 297-2, 297-4 КПК України, для задоволення клопотання сторони обвинувачення про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000784 від 23.04.2024 стосовно ОСОБА_6 .

Керуючись ст. ст. 3, 9, 22, 42, 297-1, 297-3, 297-4, 376 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000784 від 23.04.2024, за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кременівка Володарського району Донецької області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Зобов`язати прокурора у кримінальному провадженні відомості про здійснення спеціального досудового розслідування внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення та не може бути оскаржена, заперечення на неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1