ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ1
УХВАЛА

02 квітня 2024 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

заявника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_4 від розгляду скарги ОСОБА_3 на бездіяльність працівників ВП №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області та прокуратури щодо невнесення відомостей до ЄРДР,-

встановив:

13.03.2024 року заявник ОСОБА_3 подала заяву про відвід слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_4 від розгляду її скарги на бездіяльність працівників ВП №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області та прокуратури щодо невнесення відомостей до ЄРДР.

У судовому засіданні ОСОБА_3 пояснила, що неодноразово під дверима її квартири чула спілкування працівників поліції, які були задоволені тим, що всі її скарги надходять в провадження саме цієї слідчої судді, що на думку заявниці свідчить про упередженість та необ`єктивність слідчого судді ОСОБА_4 . Також, зазначила, що сумнівним є той факт, що її скарги на бездіяльність працівників поліції постійно розподіляються в провадження слідчого судді ОСОБА_4 , у зв`язку із чим просить задовольнити її заяву про відвід слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_4 .

Слідчим суддею ОСОБА_4 суду подано заяву, в якій суддя зазначає, що не має можливості прибути в судове засідання, у зв`язку з виконанням службових обов`язків, та будь-які пояснення надавати не бажає.

Заслухавши заявницю, дослідивши доводи заяви про відвід, оцінивши на предмет їх обґрунтованості, суд приходить висновку про таке.

Пункт 4 частини 1 статті 75 КПК України передбачає, що суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

З метою дотримання загальновизнаних інституційних гарантій правосуддя таких як незалежність і безсторонність суду, усунення судді відбувається через самовідвід (самоусунення) або на підставі заяви про відвід, поданої особою, що бере участь у кримінальному провадженні.

Відповідно до частин 3-5 статті 80 КПК України, заява про відвід може бути заявлена як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження; заява про відвід під час судового провадження подається до початку судового розгляду; відвід повинен бути вмотивованим.

Відповідно до ч.1 ст.81 КПК України, у разі заявлення відводу судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду.

Кримінальне процесуальне законодавство висуває загальні вимоги до вмотивованості відводу, тому суд також застосовує практику ЄСПЛ як джерело права.

Суд керується сталою практикою ЄСПЛ в оцінці вмотивованості відводу, зокрема критеріями, що були чітко висвітлені у справі Mironenko та Martenko проти України (Рішення ЄСПЛ від 10 грудня 2009 року, заява № 4785/02, параграфи 66-71) та в основоположних справах Wettstein проти Швейцарії (Рішення ЄСПЛ від 21 грудня 2000 року, заява № 33958/96, параграфи 42-44) та Kyprianou проти Кіпру (Рішення ЄСПЛ від 15 грудня 2005 року, заява № 73797, параграфи 119, 121). ЄСПЛ вказав, що наявність безсторонності має визначатися, для цілей п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Існування неупередженості повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку самого судді, що означає необхідність встановити, чи мав останній у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суддя достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його неупередженості, відповідно до практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (п. 43 рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії»).

Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є в цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі «Білуха проти України», № 33949/02, § 49-52, від 09.11.2006).

Під час розгляду заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 , судом не встановлено існування будь-яких сумнівів в об`єктивності слідчого судді та її неупередженості, що було б підставою для її відводу на підставі положень кримінального процесуального закону, які регламентують підстави для відводу судді. Таких доказів особою, яка заявила відвід слідчому судді ОСОБА_4 суду не надано. Отже, відсутні підстави вважати, що побоювання заявниці в неупередженості слідчого судді ОСОБА_4 та її необ`єктивності, є об`єктивно виправданими.

Навпаки, судовим розглядом заяви про відвід слідчого судді, встановлено, що побоювання заявника у недостатній неупередженості та об`єктивності слідчого судді ОСОБА_4 ґрунтуються на власних домислах і нічім не підтверджуються та фактично зводяться до незгоди з процесуальним рішеннями прийнятими слідчим суддею за результатами розгляду попередніх скарг заявниці, що в свою чергу не є підставами для заявлення відводу слідчому судді, тому доводи ОСОБА_3 суд визнає необґрунтованими та безпідставними.

Водночас, суд вважає за необхідне роз`яснити заявниці, що відповідно до положень п.п 2.3.44-2.3.46 п. 2.3 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого Рішенням Ради суддів України №30 від 26.11.2010 року, клопотання та скарги по одному кримінальному провадженню передаються раніше визначеному слідчому судді, якщо інший порядок не визначений зборами суддів. (Підпункт 2.3.45 пункту 2.3 у редакції Рішення Ради суддів України від 15.09.2016 року № 58), у зв`язку з чим слідчий суддя ОСОБА_4 отримує вказані скарги по кримінальному провадженню для розгляду.

Крім того, за встановлених в судовому засіданні підстав заявлення відводу слідчому судді ОСОБА_4 , суд вважає за необхідне зазначити, що кримінальне процесуальне законодавство не наділяє суд першої інстанції повноваженнями здійснювати перевірку та оцінку процесуального порядку розгляду скарг заявлених на бездіяльність посадових осіб, а інші обставини, які б викликали сумнів в упередженості слідчого судді ОСОБА_4 , заявником не наведені.

Суд також наголошує та звертає увагу заявника, що в разі незгоди з процесуальним рішенням слідчого судді, який розглядає скаргу, заявник вправі оскаржити такі рішення в порядку, встановленому кримінальним процесуальним законом, а не заявляти про недовіру суду, оскільки такі підстави для відводу виглядають як зловживанням правом на відвід.

Таким чином, приймаючи до уваги відсутність підстав, визначених ст.ст.75, 76 КПК України для задоволення відводу слідчому судді ОСОБА_4 , суд визнає доводи ОСОБА_3 , викладені в заяві про відвід необґрунтованими, які не свідчать про можливу упередженість та необ`єктивність слідчого судді ОСОБА_4 під час розгляду скарги ОСОБА_3 на бездіяльність працівників ВП №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області та прокуратури щодо невнесення відомостей до ЄРДР, а тому заява про відвід судді задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 75, 76, 81, 369 372, 376 КПК України, суд

постановив:

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя

Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1

02.04.2024

Єдиний унікальний номер справи: №522/3851/24

Номер провадження № 1-кс/522/1595/24

Головуючий суддя ОСОБА_1