Єдиний унікальний номер: 343/1066/24
Номер провадження: 1-кс/343/249/24
У Х В А Л А

про арешт майна

16 травня 2024 року м.Долина

Слідчий суддя Долинського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання заступника начальника слідчого відділення відділення поліції № 1 (м.Долина) Калуського РВП ГУ Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Долинського відділу Калуської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в кримінальному провадженні № 0000183 від 15.05.2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Заступник начальника слідчого відділення відділення поліції № 1 (м.Долина) Калуського РВП ГУ Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, в якому просив накласти арешт на вилучені 14.05.2024 року речі та предмети, а саме: автомобіль марки «ЗІЛ-131», державний номерний знак НОМЕР_1 , належний ОСОБА_5 , жителю с.Тисів Калуського району Івано-Франківської області; свідоцтво про реєстрацію цього транспортного засобу серії НОМЕР_2 ; лісопродукцію деревину породи бук, об`ємом 5 м3, а також бензопилу марки «Husqvarna 340», видану 14.05.2024 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителем АДРЕСА_1 , заборонивши користуватися, відчужувати та розпоряджатися цим майном.

Клопотання обґрунтоване тим, що слідчим відділенням відділення поліції № 1 (м.Долина) Калуського РВП ГУ Національної поліції в Івано-Франківській області проводиться досудове слідство у кримінальному провадженні № 0000183 від 15.05.2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що 14.05.2024 року працівниками ГРПП відділення поліції № 1 (м.Долина) старшим сержантом поліції ОСОБА_7 та сержантом поліції ОСОБА_8 в АДРЕСА_1 було зупинено транспортний засіб марки «ЗІЛ-131», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керування ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 . В кузові даного автомобіля знаходилися колоди дерева породи «бук» різних діаметрів. В подальшому було встановлено, що самовільну рубку дерев було вчинено у кварталі 2 виділ 3 Поляницького лісництва філії Болехівське лісове господарство ДП «Ліси України», що в урочищі «Підранева» с.Тисів. Того ж дня проведено огляд місця події, в ході якого було вилучено транспортний засіб марки «ЗІЛ-131», державний номерний знак НОМЕР_1 , який завантажений лісопродукцією (ковбанками довжиною від 30 до 50 см) деревиною породи «бук» об`ємом 5 м3. В ході проведення досудового розслідування встановлено, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобусерії НОМЕР_2 власником автомобіля марки «ЗІЛ-131», державний номерний знак НОМЕР_1 , є ОСОБА_5 . Встановлено також, що вказаний автомобіль перебуває у користуванні ОСОБА_6 , який після зупинки самостійно покинув місце події. 14 травня 2024 року ОСОБА_6 видав працівниками поліції бензопилу марки «Husqvarna 340». 15 травня 2024 року вилучені предмети і речі визнано речовими доказами. З метою повного та об`єктивного встановлення всіх фактичних обставин вчинення злочину, збереження речових доказів та проведення відповідних експертиз виникла необхідність в накладені арешту на це майно.

Заступник начальника слідчого відділення відділення поліції № 1 (м.Долина) Калуського РВП ГУ Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, в поданому клопотанні просив розглянути його без його участі.

Представник користувача майна ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_9 в судове засідання не з`явився, подав письмову заяву про розгляд клопотання про арешт майна без їх участі.

Перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, та дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя встановив наступне.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Як передбачено ч. 5 ст. 132 цього Кодексу, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Вимогами п. 1 ч. 2 ст. 170 даного Кодексу передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 вищевказаного Кодексу, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої ст. 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Заступником начальника слідчого відділення ОСОБА_3 доведено, що зазначене в клопотанні майно є речовими доказами в кримінальному провадженні № 0000183 від 15.05.2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, про що свідчить постанова про визнання речовим доказом та долученням його до кримінального провадження від 15.05.2024 року (а.с. 15-16). Майно, на яке слід накласти арешт, має значення для забезпечення доказів даного кримінального провадження та відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Метою накладення арешту на майно є забезпечення збереження речових доказів.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, слідчим суддею не встановлено, крім того, слід зазначити, що арешт майна носить тимчасовий характер.

Таким чином, враховуючи положення ч. 2 ст. 167 та ч. 2 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на вказане вище майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Окрім цього, заступником начальника слідчого відділення ОСОБА_3 доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

Виходячи з викладеного, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність задоволення поданого клопотання, оскільки арешт майна в даному випадку є необхідним для встановлення обставин у кримінальному провадженні, призначення та проведення відповідних експертиз, збереження речових доказів, позбавлення можливості їх відчуження, запобігання їх зникненню, втраті або пошкодженню чи настанню інших наслідків, що можуть перешкодити кримінальному провадженню, що достатньою мірою відповідає критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 98,167,170-173,309,372 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання заступника начальника слідчого відділення відділення поліції № 1 (м.Долина) Калуського РВП ГУ Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_3 задоволити.

Накласти арешт на вилучені 14.05.2024 року під час проведення огляду місця події речі та предмети, а саме: автомобіль марки «ЗІЛ-131», державний номерний знак НОМЕР_1 , належний ОСОБА_5 , жителю с.Тисів Калуського району Івано-Франківської області; свідоцтво про реєстрацію цього транспортного засобу серії НОМЕР_2 ; лісопродукцію деревину породи «бук», об`ємом 5 м3, а також бензопилу марки «Husqvarna 340», видану 14.05.2024 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителем АДРЕСА_1 .

Позбавити права на відчуження, розпорядження та/або користування арештованим майном осіб, які наділені правами на вищевказані дії.

Копію ухвали вручити заступнику начальника слідчого відділення відділення поліції № 1 (м.Долина) Калуського РВП ГУ Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_3 , на якого покласти контроль за виконанням даної ухвали.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: