КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/3404/2024 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2024 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 05 квітня 2024 року, -

за участю:

прокурора - ОСОБА_8 ,

представника - ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 05.04.2024 року задоволено клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 та накладено арешт на майно, яке було вилучене під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: ноутбук «acer» №NXGNTEU012729009C87600 з батареєю і зарядним пристроєм, що належить ОСОБА_6 .

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу у якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 05.04.2024 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Автор апеляційної скарги зазначає, що оскаржувана ухвала винесена із порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відносно ОСОБА_6 не порушене жодне кримінальне провадження, останній є працівником підприємства «Українська Національна Лотерея» та виконує посадові обов`язки, передбачені посадовою інструкцією інженера з організації виробничих процесів. УНЛ є ліцензованим оператором державних лотерей, який здійснює випуск та проведення державних лотерей відповідно до чинного законодавства. Вилучений ноутбук є особистим майном ОСОБА_6 який знаходився за його приватним місцем проживання, та ніяким чином не пов`язаний із виконанням посадових обов`язків.

Заслухавши доповідь судді, доводи представника, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити у повному обсязі, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали судового провадження, та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів, наданих до суду апеляційної інстанції, в провадженні Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 0000088 від 09.10.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 202-3 КК України.

В ході досудового розслідування зазначено, що службові особи підприємства ПІІ «ІНФОРМАЦІЯ_1» (далі - ПІІ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ») (ЄДРПОУ НОМЕР_3, адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ; основний вид діяльності: 92.00 організування азартних ігор), ТОВ «М.С.Л.» (ЄДРПОУ НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ; основний вид діяльності: 92.00 організування азартних ігор), які є оператором державних лотерей, інші невстановлені особи, за попередньою змовою групою осіб, в період з 2021 року по теперішній час, умисно, в порушення вимог Закону України «Про державні лотереї в Україні» організували та проводять азартні ігри без ліцензії на провадження відповідного виду діяльності з організації та проведення азартних ігор, що видається відповідно до закону, зокрема використовуючи власні, офіційні Інтернет сторінки.

Відповідно до ч. 10 ст. 9 Закону України «Про державні лотереї в Україні», забороняється проведення державних лотерей, які мають ознаки, у тому числі візуальні, азартних ігор у казино (циліндричних ігор (рулетка), ігор в кості, або відтворюють в будь-якій формі процес прокручування барабанів, який зовнішньо імітує процес розіграшу на гральному автоматі).

В ході досудового розслідування указаного кримінального провадження досліджуються обставини впровадження службовими особами ПІІ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та іншими невстановленими особами протиправного механізму з організації незаконного проведення онлайн-лотерей, які відповідно до ч. 10 ст. 9 Закону України «Про державні лотереї в Україні» мають ознаки азартних ігор.

Зазначено, що на офіційній інтернет-сторінці ПІІ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 на якій організовано проведення онлайн-лотерей, наявні візуальні ознаки циліндричних ігор (рулеток), ігор в кості, що відносяться до азартних ігор. А відтак, ПІІ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » здійснює господарську діяльність у сфері організації та проведення азартних ігор без отримання відповідної ліцензії.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 1 та ч. 1 ст. 31 Закону України «Про букмекерську діяльність», букмекерська діяльність - господарська діяльність з організації та проведення парі (букмекерських парі та парі тоталізатора) в букмекерських пунктах та/або в мережі Інтернет; букмекерська діяльність в Україні провадиться виключно на підставі ліцензії на провадження діяльності з організації та проведення букмекерської діяльності.

Зазначено, що службовими особами TOB «M.C.JI.» організовано протиправну схему щодо проведення на власній офіційній інтернет-сторінці ( ІНФОРМАЦІЯ_3 онлайн-лотерей, які мають ознаки парі стосовно результатів подій (спортивних та ін.), що мають відбутися і результати яких частково можливо прогнозувати.

За таких обставин, зокрема в діях службових осіб ПІІ «УНЛ», ТОВ «М.С.Л.» та інших невстановлених осіб вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 203-2 КК України.

Окрім іншого, в ході досудового розслідування указаного кримінального провадження досліджуються обставини організації службовими особами ПІІ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та іншими невстановленими особами протиправного механізму, який полягає у здійсненні фіктивних видаткових фінансових операцій у якості виплати виграшів за результатами проведення державних лотерей, з використанням підконтрольних фізичних осіб або ідентифікуючих даних (паспортних даних, номерів банківських рахунків та ін.) фізичних осіб без їх відома. Так, службові особи ПІІ «УНЛ», здійснюючи такі виплати, штучно збільшують валові витрати, що зменшує загальний обсяг податків, які підлягають сплаті у дохід держави, а грошові кошти виплачені, у такий спосіб, фактично привласнюються організаторами вищевказаної схеми. Зокрема, за період з 2022 - 2023 рр. ПІІ «УНЛ» здійснило удавані виплати грошових коштів у якості виграшів за результатами проведення державних лотерей на загальну суму понад 30 млн. грн.

Враховуючи викладене в органу досудового розслідування виникла необхідність у проведенні обшуку в квартирі за місцем проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (далі - Реєстру), квартира за адресою: АДРЕСА_1 на праві власності належить ОСОБА_9 , РНКОКПП: НОМЕР_2 .

У ході проведення досудового розслідування, на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 19.03.2024 (справа № 761/10326/24) в період з 10 год. 05 хв. 28.03.2024 року до 11 год. 30 хв. 28.03.2024 року детективами проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , за результатами якого виявлено та вилучено: ноутбук «асег» № NXGNTEU012729009С87600 з батареєю і зарядним пристроєм.

29.03.2024 року прокурор першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 звернувся з клопотанням до Шевченківського районного суду м. Києва про накладення арешту на майно, яке було вилучене під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: ноутбук «acer» №NXGNTEU012729009C87600 з батареєю і зарядним пристроєм, що належить ОСОБА_6 .

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 05.04.2024 року задоволено клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 та накладено арешт на майно, яке було вилучене під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: ноутбук «acer» №NXGNTEU012729009C87600 з батареєю і зарядним пристроєм, що належить ОСОБА_6 .

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою, зокрема, і збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладено у встановленому цим КПК порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Задовольняючи дане клопотання, слідчий суддя, прийшов до висновку про наявність підстав, передбачених ст. 170 КПК України, для накладення арешту на ноутбук «acer» №NXGNTEU012729009C87600 з батареєю і зарядним пристроєм, оскільки воно в даному кримінальному провадженні відповідає критеріям, визначеним в ст. 98 КПК України.

Також, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження, всупереч доводам представника, потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, не може бути арештованим майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Метою накладення арешту у поданому клопотанні прокурор зазначив забезпечення збереження речових доказів.

Колегія суддів також звертає увагу, що арешт майна з підстав передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких просить апелянт скасувати ухвалу суду не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, всупереч доводам представника, у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170 - 173 КПК України, наклав арешт на майно, з метою забезпечення його збереження, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням унеможливлення настання наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, зі змісту апеляційної скарги колегією суддів не виявлено, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 05 квітня 2024 року, якою задоволено клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 та накладено арешт на майно, яке було вилучене під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: ноутбук «acer» №NXGNTEU012729009C87600 з батареєю і зарядним пристроєм, що належить ОСОБА_6 , - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

__________________ ______________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3