Справа № 946/666/24
Провадження № 1-кп/946/320/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2024 року

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3

обвинувачений ОСОБА_4

потерпіла ОСОБА_5

провівши в місті Ізмаїл Одеської області відкрите судове засідання у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001493, за обвинуваченням

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кілія Одеської області, громадянина України, освіта середня, одруженого, особи на піклуванні відсутні, не працюючого, мешканця АДРЕСА_1 , не судимого

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України

встановив:

Через порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», ОСОБА_4 за постановами суддів Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 14 липня 2023 року та 30 серпня 2023 року притягався до адміністративної відповідальності за вчинення насильства психологічного характеру щодо своєї дружини ОСОБА_5 .

У продовження своїх дій ОСОБА_4 26 жовтня 2023 року о 10 годині, за місцем свого проживання, за адресою АДРЕСА_1 у стані алкогольного сп`яніння вчинив сварку та висловлювався на адресу своєї дружини ОСОБА_5 нецензурною лайкою, принижуючи її честь та гідність, погрожував фізичною розправою, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру у вигляді словесних образ, і погроз, приниження та залякування, що викликало у потерпілої побоювання за свою безпеку, емоційну невпевненість, нездатність захистити себе та призвело до психологічних страждань і погіршення якості життя потерпілої.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо дружини, що призводить до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи.

Обставини вчинення обвинуваченим злочину встановлені судом шляхом дослідження доказів, обсяг яких був визначений відповідно до ч. З ст. 349 КПК України.

Враховуючи, що учасники судового провадження не піддали сумніву обставини, викладені в обвинувальному акті, правильно розуміють зміст цих обставин, а також того, що у суду не виникли сумніви у добровільності їх позиції, суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого, дослідженням документів щодо заходів забезпечення кримінального провадження, процесуальних витрат та що стосуються особи обвинуваченого. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку.

У судовому засіданні обвинувачений повністю визнав себе винним в обсязі пред`явленого йому обвинувачення. В ході судового розгляду він детально розповів про обставин злочину та щиро розкаявся в його вчиненні, не піддавши сумніву обставини, викладені в обвинувальному акті, зокрема, спосіб, яким він здійснив кримінальне правопорушення.

Потерпла ОСОБА_5 підтвердила вказані обставини та наполягає на застосуванні належного покарання.

Сукупність вказаних доказів є підставою для визнання доведеною провину ОСОБА_4 у вчиненні злочину за ознаками ст. 126-1 КК України

Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає перше притягнення до кримінальної відповідальності.

При призначенні покарання обвинуваченому суд у відповідності до ст.ст. 6567 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, а також обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, з урахуванням чого, зважаючи на досягнення обвинуваченим пенсійного віку, призначає позбавлення волі.

Разом із тим, зважаючи на вказані обставини у сукупності досудової доповіді Ізмаїльського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області за № 1513/28/11/1-24 від 22 березня 2024 року, суд дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, у зв`язку із чим застосовує вимоги ст. 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням та покладенням обов?язків, передбачених ст. 76 КК України з виконанням заходів, передбачених пробаційною програмою.

Цивільні позови щодо стягнення матеріальної шкоди по справі не заявлені.

Керуючись ст. ст. 369 371, 373 375 КПК, суд

ухвалив:

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити покарання один рік позбавлення волі.

У відповідності до вимог ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням один рік.

У відповідності до вимог ст. 76 КК України покласти на засудженого обов?язки:

?періодично з?являтися для реєстрації до уповноваженого органа з питань пробації;

?повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання

?виконати заходи, передбачені пробаційною програмою

До набрання вироком законної сили запобіжні заходи залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеського апеляційного суду.

Головуючий суддя: ОСОБА_1