Справа № 351/206/24 Номер провадження №1-кп/351/97/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2024 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Снятина кримінальне провадження № 0000200 від 05.11.2023 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Борщів Снятинського району Івано-Франківської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, не є інвалідом, утриманців не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

05 листопада 2023 року близько 11 години неповнолітній водій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , керуючи мопедом марки «Viper Active», реєстраційний номер НОМЕР_1 , разом із пасажиркою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рухався асфальтованою дорогою по вулиці Івана Франка, що в селі Хлібичин Коломийського району Івано-Франківської області в напрямку автодороги Н-10 сполученням Стрий-Чернівці-Мамалига.

При цьому мопед під керуванням неповнолітнього ОСОБА_5 наближався до нерегульованого перехрестя нерівнозначних доріг, а саме вулиць Івана Франка, до якої справа відносно руху автомобіля примикає вулиця Ярослава Галана.

Згідно із Загальними положеннями Правил дорожнього руху України вулиця Івана Франка, якою рухався мопед під керуванням неповнолітнього ОСОБА_5 , по відношенню до вулиці Ярослава Галана на перехресті є головною.

В цей час, по вулиці Ярослава Галана до зазначеного перехрестя наближався автомобіль марки «ВАЗ-21053», реєстраційний номер НОМЕР_2 , гальмівна система у якому знаходилася у стані часткової відмови, що не було наслідком конструктивних недоліків даної системи, а носило експлуатаційний характер та виникло до моменту настання ДТП, а тому водій мав можливість виявити їх під час експлуатації чи технічного обслуговування автомобіля, під керуванням водія ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мав намір на перехресті виконати маневр повороту ліворуч у напрямку вулиці Тараса Шевченка, що в селі Хлібичин Коломийського району Івано-Франківської області.

При наближенні до перехрестя водій ОСОБА_4 , не маючи переваги у русі, проігнорував вимоги пункту 16.11 Правил дорожнього руху України, згідно з яким на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху, та пункту 10.1 Правил дорожнього руху України, який зобов`язує водія перед будь-якою зміною напрямку руху переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, перед виїздом на перехрестя не зупинився, щоб дати дорогу мопеду «Viper Active», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням неповнолітнього водія ОСОБА_5 , проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку та стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, своєчасно не вжив заходів до зменшення швидкості руху аж до зупинки транспортного засобу, виїхав на перехрестя, де допустив зіткнення із зазначеним вище транспортним засобом, який у той час рухався по вулиці Івана Франка, яка є головною на перехресті.

При цьому водій ОСОБА_4 порушив вимоги Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, а саме:

- п. 1.5., який вказує, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

- п. 2.3., згідно з яким для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

а) перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу;

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, не відволікатися від керування транспортним засобом у дорозі;

д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;

- п. 10.1., який зобов`язує водія перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

- п. 16.11., який вказує, що на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху;

- п. 31.4.1 (а), який забороняє експлуатацію транспортних засобів згідно із законодавством за наявності технічних несправностей, а саме у випадку зміни конструкції гальмових систем, застосовано гальмову рідину, вузли або окремі деталі, що не передбачені для даної моделі транспортного засобу або не відповідають вимогам підприємства-виробника.

У результаті порушення водієм ОСОБА_4 Правил дорожнього руху України трапилась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої пасажирка ОСОБА_6 згідно з висновком експерта від 19.12.2023 отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому зубовидного відростка тіла С2 без зміщення, закритого перелому нижньої третини правої стегнової кістки, забійної рани голови, що відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, які викликали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечними для життя, закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку, гострої епідуральної гематоми, перелому склепіння основи черепа, пневмоцефалії, що відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя та здоров`я, а водій мопеду «Viper Active», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_5 згідно з висновком експерта від 31.12.2023 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому обох кісток лівого передпліччя зі зміщенням, закритого перелому фаланги 1-го пальця правої стопи, скальпованої рани передньої стінки живота, рани правого стегна, що відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, які викликали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечними для життя, відкритого перелому тіла правої стегнової кістки зі зміщенням відломків, що відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому правопорушенні, суду пояснив, що він 05.11.2023 приблизно до 12:00 години керував автомобілем марки «ВАЗ-21053», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить його сестрі. Сестра поїхала за кордон, а автомобіль лишився йому. Він не має посвідчення водія, лише хотів складати іспит, проте сів за кермо, щоб з`їздити у сусіднє село. Рухаючись даним автомобілем в с. Хлібичин та маючи намір на перехресті виконати маневр повороту ліворуч у напрямку вул. Т. Шевченка, не побачивши, що з лівої сторони по головній дорозі рухається мопед з потерпілими, почав виконувати маневр повороту ліворуч та допустив зіткнення передньою частиною автомобіля із мопедом. На теперішній час він шкодував обом потерпілим усю завдану шкоду. Він погоджується з обставинами встановленими органом досудового розслідування та викладеними в обвинувальному акті.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, подала до суду письмову заяву, у якій просила розглянути справу без її участі, зазначивши, що будь-яких претензій морального чи матеріального характеру спричинених дорожньо-транспортною пригодою, що відбулась 05.11.2023 у с. Хлібичин Коломийського району Івано-Франківської області у неї до обвинуваченого немає, а тому просила суворо його не карати.

Неповнолітній потерпілий ОСОБА_5 та його законний представник ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилися, подали до суду письмову заяву, у якій просили розглянути справу без їх участі, що будь-яких претензій морального чи матеріального характеру спричинених дорожньо-транспортною пригодою, що відбулась 05.11.2023 у с. Хлібичин Коломийського району Івано-Франківської області у них до обвинуваченого немає, а тому просили суворо його не карати.

Ураховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою провину визнав повністю, фактичні обставини справи ніхто з учасників судового розгляду не оспорював, суд, у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнає дослідження доказів у судовому засіданні недоцільним. Обвинувачений проти такого рішення суду не заперечував.

Оцінюючи зібрані по справі докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у порушенні правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, тобто п. 1.5, 2.3, 10.1, 16.11, 31.4.1 (а) Правил дорожнього руху України, що заподіяли тяжкі тілесні ушкодження потерпілим ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , доведена повністю, а його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, у відповідності до ст. 65 КК України, приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України належить до категорії тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд не вбачає.

Згідно з досудовою доповіддю органу з питань пробації про обвинуваченого ОСОБА_4 , беручи до уваги інформацію, що характеризує особу обвинуваченого за місцем його проживання та праці, умов його життєдіяльності, відносин у суспільстві, результати оцінки ризику вчинення ним повторного кримінального правопорушення, а також його ймовірної небезпеки для суспільства свідчать про можливість виправлення особи без ізоляції від суспільства.

Ураховуючи викладені вище обставини по справі, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , обставини, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які його обтяжують, з урахуванням загальних засад призначення покарання, зокрема законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі.

Підстав для застосування статті 69 КК України суд не вбачає.

Водночас, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд вбачає підстави для застосування статті 69-1 КК України, оскільки наявні обставини, що пом`якшують покарання, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої статті 66 КК України, відсутні обставини, що обтяжують покарання, а обвинувачений визнав свою вину, а тому строк покарання не може перевищувати двох третин максимального строку покарання, передбаченого санкцією частини 2 статті 286 КК України.

З урахуванням наведених вище обставин справи, особи обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, свою провину визнав повністю, розкаявся у вчиненому злочині, добровільно відшкодував завдані збитки, а також з урахуванням думки потерпілих та законного представника неповнолітнього потерпілого, які не бажали для обвинуваченого суворого покарання, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без відбування основного покарання, шляхом звільнення від відбування покарання з випробуванням із застосуванням ст. 75 КК України і покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Відповідно до п. 20, 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при призначенні покарання за ст. 286 КК України суди мають ураховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію транспортних засобів, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного. У кожному випадку призначення покарання за частинами 1, 2 ст. 286 КК України необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання позбавлення права керувати транспортними засобами або обіймати посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан чи експлуатацію транспортних засобів, відповідно.

При вирішенні питання про призначення додаткового покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд враховує суспільну небезпечність вчиненого злочину, направленого проти безпеки дорожнього руху, а також те, що обвинувачений керував транспортним засобом не маючи посвідчення водія, керував автомобілем з порушенням Правил дорожнього руху, нехтуючи не лише своєю безпекою, а й безпекою інших учасників руху, а також наслідки вчиненого злочину у вигляді тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя двох потерпілих. Крім того, суд враховує, що обвинувачений офіційно не працює, утриманців не має, а отже його повсякденне життя не вимагає від нього мати посвідчення водія, а його повсякденні справи не пов`язані з обов`язковим керуванням транспортними засобами особисто.

Водночас, у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повідомив, що ніколи не отримував посвідчення водія.

Проте, як зазначив Верховний Суд у своїй постанові від 04 вересня 2023 року у справі 702/301/20: «Особі, яку визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого відповідною частиною статей 286, 286-1 КК, суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення кримінального правопорушення отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами».

Ураховуючи викладене вище, суд вважає за доцільне застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

На переконання суду, таке покарання відповідатиме меті його призначення, буде достатньою мірою відповідальності з метою його виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Оскільки стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід під час судового розгляду кримінального провадження не обирався, а клопотань про обрання запобіжного заходу від учасників судового провадження на розгляд суду не надходило, суд не вбачає підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 07.11.2023 на тимчасово вилучене майно, яке вилучене 05.11.2023 під час проведення огляду місця події, а саме на автомобіль «ВАЗ-21053», реєстраційний номер НОМЕР_2 , підлягає скасуванню.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 07.11.2023 на тимчасово вилучене майно, яке вилучене 05.11.2023 під час проведення огляду місця події, а саме на мопед «Viper Active», реєстраційний номер НОМЕР_1 , підлягає скасуванню.

Долю речових доказів по справі слід вирішити у порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати на проведення експертиз підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 .

Керуючись ст. 368-370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з іспитовим строком 2 (два) роки.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на нього такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 07.11.2023 на тимчасово вилучене майно, яке вилучене 05.11.2023 під час проведення огляду місця події, а саме на автомобіль «ВАЗ-21053», реєстраційний номер НОМЕР_2 , скасувати після набрання вироком законної сили.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 07.11.2023 на тимчасово вилучене майно, яке вилучене 05.11.2023 під час проведення огляду місця події, а саме на мопед «Viper Active», реєстраційний номер НОМЕР_1 , скасувати після набрання вироком законної сили.

Речові докази по справі:

- автомобіль «ВАЗ-21053», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_4 залишити останньому;

- мопед «Viper Active», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_7 залишити останній.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на проведення:

- експертизи технічного стану транспортного засобу № СЕ-19/109-23/13196-ІТ від 21.12.2023 у сумі 3 786 (три тисячі сімсот вісімдесят шість) грн. 40 коп.;

- експертизи технічного стану транспортного засобу № СЕ-19/109-23/13195-ІТ від 21.12.2023 у сумі 3 786 (три тисячі сімсот вісімдесят шість) грн. 40 коп.;

- транспортно-трасологічної експертизи № СЕ-19/109-23/13183-ІТ від 25.12.2023 у сумі 5 300 (п`ять тисяч триста) грн. 96 коп.,

а всього 12 873 (дванадцять тисяч вісімсот сімдесят три) гривні 76 копійок.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду через Снятинський районний суд Івано-Франківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Суддя Іван ПОСОХОВ