ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

іменем України

Справа № 210/1245/24

Провадження № 1-кп/210/406/24

05 березня 2024 року

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у спрощеному порядку в залі Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000072 від 23.02.2024року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Кривому Розі, Дніпропетровської області, громадянин України, офіційно не працевлаштований, одружений, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з середньою-спеціальною освітою, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий 15.01.2016 Саксаганським районним судом міста Кривого Рогу за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі; 20.12.2018 Дзержинським районним судом Донецької області за ч. 1 ст. 391 КК України до 1 року позбавлення волі. В силу ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднане покарання за вироком Саксаганського РС від 15.01.2016 та остаточно призначене покарання у вигляді 1 року 8 місяців позбавлення волі. 20.08.2020 звільнений по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок за наступних фактичних обставин.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 22.02.2024 приблизно о 12 годині 00 хвилин знаходився в приміщення кіоску за адресою: АДРЕСА_3 , де також перебував потерпілий ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Під час спілкування, між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, виник словесний конфлікт, внаслідок чого у ОСОБА_3 виник умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 . Реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_3 , стоячи на відстані витягнутої руки, обличчям до ОСОБА_5 , кулаками обох рук наніс приблизно 5 ударів по обличчю потерпілого в область обох очей та носу. Продовжуючи свої протиправні дії, не змінюючи свого положення, ОСОБА_3 кулаками обох рук наніс потерпілому приблизно два удари по обличчю в область обох очей та носу. В подальшому, коли потерпілий ОСОБА_5 знаходився до ОСОБА_3 спиною, останній кулаками обох рук наніс не менше 5 ударів по голові потерпілого в область потилиці.

У результаті вищезазначених протиправних дій ОСОБА_3 , потерпілому ОСОБА_5 спричинені тілесні ушкодження у вигляді трьох саден лівої верхньої кінцівки, обличчя, одного синця обличчя, одного синця голови, забою м`яких тканин голови, перелому кісток носу, що за своїм характером відноситься до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад шести діб, але не більше як три тижні.

Дії ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , кваліфікуються як кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України за ознаками «умисні легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я».

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області постановлено розглянути даний обвинувальний акт у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані матеріали кримінального провадження за №0000072 від 23.02.2024 року вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України за ознаками - «умисні легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я».

Частиною 2 ст. 382 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Прокурором ОСОБА_6 в обвинувальному акті заявлено клопотання, що оскільки підозрюваний ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до положень ст.ст. 381, 382 КПК України він просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_3 , який був представлений захисником адвокатом ОСОБА_7 надав письмову заяву, в якій зазначає, що свою вину у вчиненні кримінального проступку беззастережно визнає в повному обсязі, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, обвинуваченому роз`яснено зміст встановлених у результаті досудового розслідування обставин, а також те, що відповідно до ч. 2 ст. 302 КПК України у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Органом досудового розслідування встановлено фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення за частиною 1 статті 125 КК України, як беззаперечно визнані обвинуваченим та підтверджуються належними та допустимими доказами, які досліджені судом.

Обґрунтованість обвинувачення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 22.02.2024; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_5 від 23.02.2024; протоколом проведення слідчого експерименту від 23.02.2024; протоколом впізнання від 27.02.2024; висновком експерта № 283; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 24.02.2024; протоколом проведення слідчого експерименту від 24.02.2024; протоколом впізнання від 27.02.2024;

допиту свідка ОСОБА_9 від 27.02.2024; протоколом проведення слідчого експерименту від 27.02.2024; протоколом впізнання від 27.02.2024; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_3 від 28.02.2024.

ОСОБА_3 в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку беззастережно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту матеріалами провадження підтверджено обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за 1 ст. 125 КК України, його вина у вчиненні кримінального правопорушення доведена в повному обсязі.

Дослідивши у сукупності матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 слід визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку за частиною 1 статті 125 КК України за ознаками «умисні легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я».

При призначенні покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком, особу ОСОБА_3 , який на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, звертався за медичною допомогою до лікаря нарколога з червня 2012 року по березень 2016 року з приводу вживання канабіоїдів зі шкідливими наслідками, має на утриманні малолітню дитину, офіційно не працевлаштований, одружений, має постійне місце проживання та реєстрації.

Згідно з ст. 66 КК України, пом`якшуючою його відповідальність обставиною, суд визнає щире каяття. Обставини, які обтяжують покарання, згідно ст.67 КК України - в обвинувальному акті не заявлені.

Згідно зі ст.ст. 50, 65 КК України покарання на меті має не тільки кару, а й виправлення засуджених, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

З урахуванням вищевикладеного, відповідно до статей 50, 65 КК України з метою виправлення ОСОБА_3 а також запобігання скоєння нових злочинів, суд, з урахуванням обставин та тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особи обвинуваченого та встановлених судом обставин, які пом`якшують покарання, вважає необхідним призначити покарання у вигляді штрафу в межах санкції ч.1 ст. 125 КК України, яке, на думку суду, буде справедливим та достатнім для досягнення мети покарання.

Саме така міра покарання, на думку суду, відповідає загальним засадам призначення покарання, принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання і є найбільш доцільною, достатньою для виправлення підсудного та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

З матеріалів справи встановлено, що процесуальні витрати та витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні відсутні.

Питання про речові докази вирішити у відповідності до положень ст.100 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст. 374, 381-382, 394, 424, 473, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Запобіжний захід до набрання вироку законної сили - не застосовувати.

Процесуальні витрати відсутні.

Матеріали кримінального провадження №0000072 від 23.02.2024року залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням у справі №210/1245/24, провадження №1-кп/210/406/24.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 діб з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з часу отримання копії вироку.

Суддя: ОСОБА_1