НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

Іменем України

09 квітня 2024 року ЄУ № 322/616/24 (Провадження № 1-кс/322/58/24)

Слідчий суддя Новомиколаївського районного суду Запорізької області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВн ВнП №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_3 (далі по тексту слідчий), погоджене прокурором Кам`янець-Подільської окружної прокуратури ОСОБА_4 , в рамках досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.04.2024 за №0000065, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України про арешт майна,

встановив:

слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням у якому вказує, що 06.04.2024, приблизно о 14:00 годині, водій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 військовослужбовець ЗСУ в/ч НОМЕР_1 , керуючи автомобілем «Jeep Grand Cherokee», реєстраційний номер НОМЕР_2 , здійснюючи рух по вул. Українській в смт Новомиколаївка Запорізького району, здійснив наїзд на велосипедиста - неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який виїхав на проїзну частину з правого узбіччя по ходу руху автомобіля. В результаті ДТП велосипедист отримав тілесні ушкодження та був доставлений до лікарні. Попередній діагноз ЗЧМТ, СГМ, забій м`яких тканин голови та обличчя.

За даним фактом 6 квітня 2024 року, розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

06.04.2024 в ході проведення огляду з місця дорожньо-транспортної пригоди вилучено велосипед «AZIMUT» жовтого кольору, з наявними механічними пошкодженнями, на якому пересувався постраждалий велосипедист ОСОБА_6 , 2011 року народження та який після вилучення зберігається у відділенні поліції №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області.

Даний велосипед, відповідно до ч.7 ст.237 КПК України, набув статус тимчасово вилученого майна, та визнаний у даному кримінальному провадженні речовим доказом.

Відповідно до пояснень водія ОСОБА_5 , 06.04.2024, він перебуваючи на службі, на особистому автомобілі «Jeep Grand Cherokee» реєстраційний номер НОМЕР_2 , у службових справах приїхав в АДРЕСА_1 . Разом з ним у якості пасажира їхав водій-санітар їх підрозділу ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який сидів на передньому пасажирському сидінні. У той час коли вони близько 14:00 години, їхали по центральній вулиці смт Новомиколаївка (вул. Українська), він керував автомобілем зі швидкістю приблизно 40 км/год. У цей же час, керуючи автомобілем він помітив як з правої сторони, із узбіччя, а саме зі сторони тротуару, із-за припаркованого автомобіля, на проїзну частину безпосередньо перед його автомобілем виїхав велосипедист. Побачивши перешкоду він застосував екстрене гальмування та повернув кермо вліво з метою уникнення зіткнення. Але уникнути зіткнення не вдалося і автомобіль правою передньою частиною зіткнувся з велосипедистом. Внаслідок зіткнення велосипедист разом з велосипедом впав на проїзну частину. Він у свою чергу, дещо проїхав вперед та зупинив автомобіль біля правого краю проїзної часини. Вийшовши із автомобіля він підбіг до збитого велосипедиста і побачив, що то була дитина, а саме хлопчик віком близько 12-13 років. У той час дитина лежала на асфальті, була у свідомості, але перебувала у стані шоку і на його запитання нічого не відповідала. Він відразу зі свого мобільного телефону з абонентським номером НОМЕР_3 зателефонував на спецлінію -103- та викликав на місце швидку медичну допомогу. ОСОБА_7 у цей час також підбіг до них та почав надавати першу медичну допомогу постраждалій дитині, а саме руками підтримував голову дитини та намагався привести її до тями. По приїзду карети ШМД дитину госпіталізовано до лікарні. На місце події прибули працівники поліції, яким він повідомив про обставини вказаної дорожньо-транспортної події та пройшов освідування на алкотестері «Drager», а також у місцевій лікарні здав аналіз крові. На момент ДТП він був тверезий. Ні перед ДТП ні після нього, він ні алкоголь ні наркотичні засоби не вживав. Також зазначив, що велосипедист виїхав на проїзну частину безпосередньо перед його автомобілем із-за припаркованого автомобіля, який закривав та обмежував для нього видимість правого узбіччя та тротуару.

Враховуючи вказане, з метою збереження речового доказу, запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, та проведення необхідних експертиз, слідчий просив накласти арешт на велосипед «AZIMUT» жовтого кольору, яким фактично користується неповнолітній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (законним представником якого є його мати ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , вона ж фактично є власником велосипеду), який 06.04.2024, вилучено під час проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, та який після вилучення знаходиться у відділенні поліції №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, із забороною користування та розпорядження цим майном.

Прокурор, слідчий і третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт в судове засідання не з`явилися. Про час і місце його проведення повідомлялися належним чином. Слідчий надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності. Решта учасників розгляду причини неявки не повідомили. Неявка сторін в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання по суті.

Дослідивши клопотання і додані до нього матеріали слідчий суддя дійшов таких висновків.

Клопотання слідчого погоджене процесуальним прокурором і відповідає вимогам ст.171 КПК України.

Положеннями ч.1 ст.170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч.2 ст.170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (речові докази).

Згідно з витягом із Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вказане кримінальне правопорушення внесені 06.04.2024 за №0000065, з правовою кваліфікацією ч.1 ст.286 КК України.

Вказаний велосипед, відповідає зазначеним у статті 98 КПК критеріям, зокрема він може містити на собі сліди правопорушення.

Обставини кримінального провадження та специфічність майна, щодо якого йдеться у клопотанні, яке належить до рухомого майна, що вже само по собі при користуванні цим майном, вказує на негативні наслідки, передбачені ч.11 ст.170 КК України, через можливість в будь-який спосіб їм розпорядитися, що негативно відобразиться на ході слідства по даному кримінальному провадженню.

На теперішньому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 7 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Існує висока вірогідність того, що в разі не накладення арешту із заборонами розпорядження на майно, може бути пошкоджено, зіпсовано саме майно та знищені чи втрачені сліди кримінального правопорушення, які збереглися на ньому.

Керуючись ст.ст.170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

клопотання слідчого, задовольнити.

Накласти арешт на велосипед «AZIMUT» жовтого кольору, яким фактично користується неповнолітній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (законним представником якого є його мати ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , вона ж фактично є власником велосипеду), який 06.04.2024 вилучено під час проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, із забороною користування та розпорядження цим майном.

Роз`яснити, що арешт майна може бути скасовано в порядку ст.174 КПК України.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Особи, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя ОСОБА_1