Справа № 155/1231/23 Провадження №11-кп/802/210/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисник ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду матеріали кримінального провадження № 0000133 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Горохівського районного суду Волинської області від 29 листопада 2023 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Новий Зборишів, Луцького району Волинської області, який зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, з середньою технічною освітою, одружений, не працюючий, на утриманні якого перебуває двоє неповнолітніх дітей, раніше судимий 12 червня 2023 року Горохівським районним судом Волинської області за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 3 (три) роки,

визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України і призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (років) років.

Початок строку відбуття покарання визначено рахувати з часу фактичного затримання, тобто з 18 липня 2023 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_8 строк його попереднього ув`язнення до строку відбування покарання за даним вироком за період з 18 липня 2023 року до дня набрання даним вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Вирок Горохівського районного суду Волинської області від 12 червня 2023 року відносно ОСОБА_8 визначено виконувати самостійно.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_8 залишено попередній тримання під вартою.

Вироком вирішено питання речових доказів, арешту майна та судових витрат.

В С Т А Н О В И В

ОСОБА_8 15 березня 2023 року, приблизно в обідню пору доби, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, усвідомлюючи, що його дії не будуть помічені сторонніми особами, з корисливих мотивів, розуміючи протиправність свого діяння, керуючись прямим умислом, спрямованим на заволодіння чужим майном, повторно, в умовах воєнного стану, введеного на підставі Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України №2102-IX від 24 лютого 2022 року, введено в Україні воєнний стан 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, та подальшим продовженням строку воєнного стану з 26 березня 2022 року строком на 30 діб відповідно до Указу Президента України №133/2022 від 18 березня 2022 року, який затверджено Законом України №2119-IX від 15 березня 2022 року, та з подальшим продовженням строку воєнного стану з 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, згідно з Указом Президента України №259/2022 від 18 квітня 2022 року, та з подальшим продовженням строку воєнного стану з 25 травня 2022 року строком на 90 діб, який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 22 травня 2022 року №2263-ІХ, та з подальшим продовженням строку воєнного стану з 12 серпня 2022 року строком на 90 діб, який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 15 серпня 2022 року №2500-ІХ, та з подальшим продовженням строку воєнного стану з 21 листопада 2022 року строком на 90 діб, який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 16 листопада 2022 року №2738-ІХ, та з подальшим продовженням строку воєнного стану з 19 лютого 2023 року строком на 90 діб, який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 06 лютого 2023 року №58/2023, який затверджено Указ Президента України від 01 травня 2023 року №254/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строком на 90 діб, шляхом відчинення металевої защіпки на вхідних дверях проник в приміщення господарської споруди, звідки таємно викрав, з господарської споруди, три поливані каструлі ємність по 3 л, 3,5 л та 5 л, вартість яких, згідно з висновком експерта від 08 червня 2023 року, становить 158 гривень 33 копійки, а також, таємно викрав з погреба консервацію домашнього виробництва, а саме: 1 банку ємкістю 3 л консервованого домашнього сала, вартість якого, згідно з довідкою, становить 400 гривень, 1 банку ємкістю 3 л з домашньою консервацією маринованих помідорів вартістю 50 гривень за скляну банку, 1 банку ємкістю 3 л з домашньою консервацією маринованих огірків вартістю 50 гривень за скляну банку, чим завдав потерпілій ОСОБА_9 майнової шкоди на загальну суму 568 гривень 33 копійки.

Крім цього, ОСОБА_8 10 травня 2023 року, приблизно в обідню пору доби, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, усвідомлюючи, що його дії не будуть помічені сторонніми особами, з корисливих мотивів, розуміючи протиправність свого діяння, керуючись прямим умислом, спрямованим на заволодіння чужим майном, повторно, в умовах воєнного стану, введеного на підставі Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України №2102-IX від 24 лютого 2022 року, введено в Україні воєнний стан 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, та подальшим продовженням строку воєнного стану з 26 березня 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України №133/2022 від 18 березня 2022 року, який затверджено Законом України №2119-IX від 15 березня 2022 року, та з подальшим продовженням строку воєнного стану з 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, згідно з Указом Президента України №259/2022 від 18 квітня 2022 року, та з подальшим продовженням строку воєнного стану з 25 травня 2022 року строком на 90 діб, який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 22 травня 2022 року №2263-ІХ, та з подальшим продовженням строку воєнного стану з 12 серпня 2022 року строком на 90 діб, який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 15 серпня 2022 року №2500-ІХ, та з подальшим продовженням строку воєнного стану з 21 листопада 2022 року строком на 90 діб, який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 16 листопада 2022 року №2738-ІХ, та з подальшим продовженням строку воєнного стану з 19 лютого 2023 року строком на 90 діб, який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 06 лютого 2023 року №58/2023, який затверджено Указ Президента України від 01 травня 2023 року №254/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строком на 90 діб, шляхом відчинення металевої защіпки на вхідних дверях проник в приміщення погреба, звідки таємно викрав консервацію домашнього виробництва, а саме: 1 банку ємкістю 3 л консервованого домашнього сала, вартість якого, згідно з довідкою, становить 400 гривень, 1 банку ємкістю 3 л з домашньою консервацією маринованих помідорів вартістю 50 гривень за скляну банку, 2 банки ємкістю по 3 л кожна компоту з вишні домашнього приготування вартістю 50 гривень за одну скляну банку, чим завдав потерпілій ОСОБА_9 майнової шкоди на загальну суму 550 гривень.

Крім цього, ОСОБА_8 10 червня 2023 року, приблизно об 11 годині, перебуваючи за місцем свого постійного проживання, а саме: АДРЕСА_1 , діючи умисно, усвідомлюючи, що його дії не будуть помічені сторонніми особами, з корисливих мотивів, розуміючи протиправність свого діяння, шляхом вільного доступу, керуючись прямим умислом, спрямованим на заволодіння чужим майном, повторно, в умовах воєнного стану, введеного на підставі Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України №2102-IX від 24 лютого 2022 року, введено в Україні воєнний стан 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, та подальшим продовженням строку воєнного стану з 26 березня 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України №133/2022 від 18 березня 2022 року, який затверджено Законом України №2119-IX від 15 березня 2022 року, та з подальшим продовженням строку воєнного стану з 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, згідно з Указом Президента №259/2022 від 18 квітня 2022 року, та з подальшим продовженням строку воєнного стану з 25 травня 2022 року строком на 90 діб, який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 22 травня 2022 року №2263-ІХ, та з подальшим продовженням строку воєнного стану з 12 серпня 2022 року строком на 90 діб, який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 15 серпня 2022 року №2500-ІХ, та з подальшим продовженням строку воєнного стану з 21 листопада 2022 року строком на 90 діб, який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 16 листопада 2022 року №2738-ІХ, та з подальшим продовженням строку воєнного стану з 19 лютого 2023 року строком на 90 діб, який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 06 лютого 2023 року №58/2023, який затверджено Указ Президента України від 01 травня 2023 року №254/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строком на 90 діб, таємно викрав з кишені куртки, яка знаходилась у одній із кімнат житлового будинку та належить ОСОБА_10 , грошові кошти в загальній сумі 1400 гривень, якими в подальшому розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_10 майнової шкоди на вище вказану суму.

Не погоджуючись із вироком суду, захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 у своїй апеляційній скарзі зазначає, що вирок суду першої інстанції підлягає зміні у зв`язку із невідповідністю призначеного ОСОБА_8 покарання за своєю суворістю тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, оскільки він вину визнав, розкаявся у вчиненому, одружений, на його утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей. Просить вирок Горохівського районного суду Волинської області від 29.11.2023 в частині призначеного покарання ОСОБА_8 змінити та призначити більш м`яке покарання із застосуванням ст.ст. 69, 75 КК України.

Заслухавши доповідача який виклав суть вироку суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, міркування обвинуваченого та захисника, які підтримали апеляційну скаргу з викладених у ній підстав та просили вирок в частині призначеного покарання ОСОБА_8 змінити, прокурора, який апеляційну скаргу заперечив та просив вирок залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, за встановлених і викладених у вироку обставин, обґрунтовані доказами, які досліджено судом у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції, за згодою учасників судового провадження, керуючись вимогами ст. 349 КПК України дійшов висновку про недоцільність дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Враховуючи, що фактичні обставини справи ніким не оспорювалися і докази щодо них, на підставі ч.3 ст.349 КПК України не досліджувалися, апеляційна скарга в цій частині, у відповідності з вимогами ч.1 ст.404 КПК України, апеляційним судом не перевіряється.

Водночас, доводи захисника про можливість призначення покарання ОСОБА_8 із застосуванням положень ст.69 КК України заслуговують на увагу.

Частиною 2 статті 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ч.1 ст.65 КК України, суд призначає покарання відповідно до положень Загальної частини КК України; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно положень ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Приписами ч.1 ст.69 КК України передбачено, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Згідно роз`яснень, викладених в п.п.1, 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержувати вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Відповідно до п.8 зазначеної Постанови, призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, або перехід до іншого, більш м`якого виду основного покарання, або не призначення обов`язкового додаткового покарання (ст.69 КК України) може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України № 15-рп/2004 від 02.11.2004, окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що суд першої інстанції, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 не в повній мірі дотримався вимог ст.ст.50, 65 КК України.

Так, судом першої інстанції хоча і враховано, проте не надано належної оцінки тим обставинам, що обвинувачений хоча раніше притягувався до кримінальної відповідальності за корисливий злочин, покарання за який не відбув, не працює, за місце проживання характеризується посередньо, шкоду потерпілим не відшкодував, однак, свою вину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, сприяв розкриттю кримінального правопорушення, одружений, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, в потерпілих відсутні претензії.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.

Обставиною, яка обтяжує покарання, вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою він перебуває в сімейних відносинах.

Крім того, суд апеляційної інстанції враховує те, що предметом вчинення кримінального правопорушення були продукти харчування.

Також, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_8 повністю визнав свою вину, щиро розкаявся у вчиненому та активно сприяв розкриттю кримінальних правопорушень, що свідчить про його дійсно щире каяття та готовність нести кримінальну відповідальність за вчинене.

Перераховані вище обставини, які в силу положень ч.2 ст.66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 та в сукупності з наведеними даними про його особу, на переконання апеляційного суду істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, а тому дають обґрунтовані підстави суду апеляційної інстанції визначити обвинуваченому ОСОБА_8 за ч.4 ст.185 КК України із застосуванням ч.1 ст.69 КК України покарання нижче від найнижчої межі, встановленої даною нормою закону, у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

Враховуючи наведене, апеляційний суд переконаний, що призначення обвинуваченому ОСОБА_8 покарання за ч.4 ст.185 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, буде достатнім та необхідним для виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_8 та попередження нових кримінальних правопорушень і відповідатиме вимогам ст.ст.50, 65 КК України.

На думку апеляційного суду, саме таке покарання у виді позбавлення волі, яке необхідно відбувати реально, відповідатиме вимогам ст.ст.50, 65 КК України, буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_8 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, як самими обвинуваченим, так і іншими особами.

Крім того, призначене покарання, на переконання апеляційного суду, відповідатиме принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, а також не є надто суворим чи м`яким.

Водночас, суд апеляційної інстанції, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, з огляду на те, що ОСОБА_8 судимий 12 червня 2023 року Горохівським районним судом Волинської області за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 3 (три) роки, а відтак не вбачає законних дістав для призначення обвинуваченому покарання із застосуванням ст. 75 КК України, як про це просить сторона захисту.

З наведених підстав, апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню, а вирок щодо ОСОБА_8 зміні в частині призначеного покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Горохівського районного суду Волинської області від 29 листопада 2023 року щодо ОСОБА_8 в частині призначеного покарання змінити.

Зменшити призначене ОСОБА_8 за ч.4 ст.185 КК України покарання, із застосуванням ст.69 КК України, до 2 (двох) років позбавлення волі.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий

Судді