Справа № 346/2296/24
Провадження № 1-кп/346/508/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2024 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши в спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт та додані до нього матеріали у кримінальному провадженні № 1-кп/346/508/24, що зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 18.04.2024 року за № 0000121, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Молдова, жителя АДРЕСА_1 , молдованина, громадянина Республіки Молдова, із середньою освітою, непрацюючого, одруженого, на утриманні нікого не має, не судимого,

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 125, ч.1 ст. 126 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

обвинувачений умисно заподіяв потерпілому ОСОБА_4 легке тілесне ушкодження, а також умисно завдав потерпілому ОСОБА_5 побоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

Кримінальні проступки вчинено за наступних обставин.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 07.04.2024 року близько 09:00 год. ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні квартири, що за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив словесний конфлікт із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Під час даного конфлікту ОСОБА_3 умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання щодо здоров`я потерпілого, наніс декілька ударів кулаком в область обличчя та грудної клітки, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді синців правої навколоочної ділянки та лівої половини грудної клітки, які відносяться до легких.

У подальшому, ОСОБА_3 , продовжуючи свої злочинні дії, перебуваючи в приміщенні вищевказаної квартири, вчинив конфлікт з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , власником вищевказаної квартири. Під час даного конфлікту ОСОБА_3 умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, наніс потерпілому ОСОБА_5 декілька ударів кулаками в ділянку грудної клітки, в результаті чого завдав побоїв і не спричинив тілесних ушкоджень.

В обвинувальному акті прокурором викладено клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що обвинувачений беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини і згідний з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до положень ч.1 ст.302 КПК України просить розглянути обвинувальний акт у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акту додана письмова заява обвинуваченого ОСОБА_3 , складена в присутності захисника ОСОБА_6 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 125, ч.1 ст. 126 КК України, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження, згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України, та згоди з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Крім цього, суд зазначає, що до обвинувального акту також додана письмова заява потерпілого ОСОБА_4 щодо згоди з встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження, згідно з ч.2 ст.302 КПК України, та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та за відсутності всіх учасників розгляду.

Також до обвинувального акту також додана письмова заява потерпілого ОСОБА_5 щодо згоди з встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження, згідно з ч.2 ст.302 КПК України, та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та за відсутності всіх учасників розгляду.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт щодо вчинення ОСОБА_3 кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 125, ч.1 ст. 126 КК України, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами ч. 2 ст. 381 КПК України.

Відповідно до частини 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, вважає доведеним те, що ОСОБА_3 вчинив кримінальні проступки, передбачені ч. 1 ст. 125, ч.1 ст. 126 КК України

Дії обвинуваченого правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 125, ч.1 ст. 126 КК України як умисне заподіяння легкого тілесного ушкодження, а також умисне завдання побоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно зі ст. 12 КК України кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 125, ч.1 ст. 126 КК України, є кримінальними проступками.

Суд вважає, що згідно зі ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, є його щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, вказаних в ст.67 КК України, не встановлено.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, виходячи з принципу індивідуалізації покарання, суд враховує також спосіб посягання, форму та ступінь вини обвинуваченого, а також особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, не перебуває на обліках в психіатричному та наркологічному кабінетах, позитивно характеризується за місцем проживання.

Тому суд дійшов до висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкцій ч.1 ст. 125, ч.1 ст.126 КК України, а саме у виді штрафу, а остаточне покарання визначити у вигляді штрафу, шляхом часткового складання призначених покарань, з урахуванням вимог ч. 1 ст. 70 КК України.

Саме таке покарання, на переконання суду, буде відповідати не тільки тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, буде обґрунтованим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Необхідності застосування запобіжного заходу до обвинуваченого до набрання цим вироком законної сили немає.

Речові докази відсутні.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

На підставі наведеного та, керуючись ст.ст. 370, 373, 374, 376, 381, 382, 394 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст. 125, ч.1 ст. 126 КК України, і призначити йому покарання:

- за ч.1 ст.125 КК України у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень;

- за ч. 1 ст. 126 КК України у виді штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) гривень.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань остаточне покарання ОСОБА_3 визначити у виді штрафу в розмірі сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 190 (одна тисяча сто дев`яносто) гривень.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1