У Х В А Л А

Іменем України

26 квітня 2024 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про приведення вироку Деснянського районного суду м. Києва від 25 серпня 2021 року у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» від 23.08.2023 № 3342-ІХ відносно:

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дзержинськ Донецької області, українки, громадянки України, освіта середня, незаміжньої, офіційно не працюючої, зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

Встановив:

15 квітня 2024 року до Деснянського районного суду м. Києва звернувся прокурор Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 з клопотанням про приведення вироку Деснянського районного суду м. Києва від 25.08.2021 року відносно ОСОБА_4 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» від 23.08.2023 № 3342-ІХ.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання, просив задовольнити з викладених у клопотанні підстав.

Засуджена до суду не з`явилась, причини неявки суду не повідомила.

Вислухавши доводи прокурора, дослідивши клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до абзацу першого частини першої статті 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Вироком Деснянського районного суду м. Києва від 25.08.2021 року ОСОБА_4 було засуджено за ст. 15 ч. 2 ст. 185 ч. 1 КК України до покарання у виді двох місяців арешту. 27.09.2021 року вирок суду набрав законної сили.

Станом на 15.04.2024 року вирок суду не виконаний, в Деснянському УП ГУНП у м. Києві на виконання вироку суду відносно ОСОБА_4 заведено ОРС № 03-924 від 19.10.2021 року.

28.03.2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України, щодо удосконалення видів кримінальних покарань» від 23.08.2023 року №3342-IX, яким на підставі п. 42 внесено зміни до до ч. 1 ст. 185 КК України, а саме абзац другий частини першої статті 185 викладено в наступній редакції: «карається штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або пробаційним наглядом на строк до п`яти років, або обмеженням волі на той самий строк».

Відповідно до нової редакції ч. 1 ст. 60 КК України згідно вказаного Закону, покарання у виді арешту полягає в триманні засудженого військовослужбовця в умовах ізоляції на гауптвахті і встановлюється на строк від одного до шести місяців.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 72 КК України при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення одному дню тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або арешту відповідають два дні обмеження волі.

Згідно ч. 3 ст. 61 КК України обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, до осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до осіб з інвалідністю першої і другої групи.

В клопотанні прокурора, наданого на розгляд суду, відсутні обґрунтування необхідності заміни призначеного ОСОБА_4 покарання у виді арешту саме на обмеження волі, що саме таке покарання є необхідним та достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Крім того, до клопотання не надано підтверджень про можливість застосування до ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі, а саме, що на ОСОБА_4 не розповсюджуються положення ч. 3 ст. 61 КК України.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 61, 72, 74 КК України, ст.ст. 372, 537, 539 КПК України, суд

Ухвалив:

В задоволенні клопотання прокурора Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про приведення вироку Деснянського районного суду м. Києва від 25 серпня 2021 року у відповідність до вимог нового закону відносно засудженої ОСОБА_4 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя