Справа №760/7112/24
У Х В АЛ А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2024 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого в ОВС ГУ СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_3 , на підставі матеріалів досудового розслідування № 0000401, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.11.2023, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, який не одружений, з середньою освітою, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч.2 ст. 111 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого в ОВС ГУ СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без визначення розміру застави.

З матеріалів клопотання вбачається, що слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000401, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.11.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч.2 ст. 111 КК України.

Так, з 24.02.2022 згідно Указів Президента України, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України на території України було введено та продовжено воєнний стан.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий зазначив, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, у громадянина України ОСОБА_7 , який перебував у невстановленому досудовим розслідуванні місці, у зв`язку з бажанням сприяти захопленню частини території України російською федерацією, виник злочинний умисел, спрямований на надання допомоги представникам російської федерації у проведенні підривної діяльності проти України.

З цією метою, на виконання свого злочинного умислу, використовуючи спеціальний мобільний додаток для спілкування «Telegram», встановив зв`язок з представником спеціальних служб рф на ім`я - « ОСОБА_8 », який для встановлення контакту та подальшого спілкування, також, використовував спеціальний мобільний додаток для спілкування «Telegram».

Після встановлення та закріплення контакту, представник спеціальних служб рф на ім`я - « ОСОБА_8 », звернувся до ОСОБА_7 з пропозицією підтримати його та надати свою безпосередню допомогу у проведенні підривної діяльності проти України в інтересах представників збройних сил російської федерації, шляхом збору інформації про позицій військовослужбовців Збройних сил України та інших військових формувань, локації об`єктів важливої критичної інфраструктури на території м. Києва, на що ОСОБА_7 , діючи з корисливих мотивів та не погоджуючись з політикою представників української державної влади, підтримуючи ідеї проросійської спрямованості, у т.ч. щодо подальшого розвитку України, виходячи з геополітичних інтересів російської федерації, які передбачають перебування України у сфері її впливу, надав свою добровільну згоду.

З цією метою, на виконання свого злочинного умислу, 02.01.2024, о 14 годині 50 хвилин громадянин України ОСОБА_7 , який перебував у невстановленому досудовим розслідуванням місці, використовуючи спеціальний мобільний додаток для спілкування «Telegram», встановив зв`язок з представником спеціальних служб рф на ім`я - « ОСОБА_8 », який шляхом листування через «Telegram», поставив перед ОСОБА_7 завдання на збирання та передачу йому фото та відео матеріалів щодо залізничних рухомих складів, які прибудуть на територію залізничної станції - «Дарниця», що у м. Києві.

Чітко усвідомлюючи протиправність своїх дій, ОСОБА_7 , на виконання вказівок представника спеціальних служб рф на ім`я - « ОСОБА_8 », вирішив залучити до безпосереднього вчинення злочину раніше знайому ОСОБА_9 , з метою організації більш ефективного збору розвідувальної інформації та її передачі представникам держави-агресора, та при цьому завірив представника держави-агресора, про надійність ОСОБА_9 і її подальшу ефективність для збору розвідувальних даних.

Таким чином, при виникненні нагоди реалізувати заплановане, ОСОБА_7 , у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, приблизно 02.01.2024, звернувся до ОСОБА_9 з пропозицією підтримати його та надати свою безпосередню допомогу у проведенні підривної діяльності проти України в інтересах представників спеціальних служб російської федерації, шляхом збору інформації локації об`єктів важливої критичної інфраструктури на території м. Києва, а саме у вигляді фіксації особового складу, місць їх дислокації, місць розташування об`єктів важливої критичної інфраструктури та подальшої передачі зазначеної інформації представникам держави-агресора, на що ОСОБА_9 , діючи з корисливих мотивів та не погоджуючись з політикою представників української державної влади, підтримуючи ідеї проросійської спрямованості, у т.ч. щодо подальшого розвитку України, виходячи з геополітичних інтересів російської федерації, які передбачають перебування України у сфері її впливу, надала свою добровільну згоду.

В подальшому, в невстановлені досудовим розслідуванням час та місці, приблизно 02.01.2024, продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, спрямованого на допомогу у проведенні підривної діяльності проти України в інтересах представників спеціальних служб російської федерації, ОСОБА_9 досягла попередньої змови з громадянином України ОСОБА_5 щодо збору інформації локації об`єктів важливої критичної інфраструктури на території м. Києва.

У подальшому, чітко усвідомлюючи протиправність своїх дій, ОСОБА_7 , на виконання вказівок представника спеціальних служб рф на ім`я - « ОСОБА_8 », передав вказане завдання до членів групи ОСОБА_9 та ОСОБА_5 для виконання.

Слідуючи злочинному умислу, ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , діючи умисно, відповідно до попередньо узгодженого плану з ОСОБА_7 , на виконання злочинного завдання, наданого представником спеціальних служб рф на ім`я - « ОСОБА_8 », 04.01.2024, о 10 годині 30 хвилин, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , за допомогою камери мобільного телефону здійснили відео та фото фіксацію залізничних рухомих складів, що були розташовані на території залізничної станції «Дарниця», та через мобільний додаток для спілкування «Telegram», на обліковий запис ОСОБА_7 , ОСОБА_9 надіслала відео та фото знімки залізничних рухомих складів з зазначенням координат.

Того ж дня, 04.01.2024, о 12 годині 51 хвилині, ОСОБА_7 , продовжуючи реалізацію злочинного наміру, через мобільний додаток для спілкування «Telegram», надіслав представнику спеціальних служб рф - « ОСОБА_8 », на його обліковий запис в «Telegram», інформацію отриману ОСОБА_9 та ОСОБА_5 .

У подальшому, 10.01.2024, о 18 годині 06 хвилин, співробітник спеціальних служб рф на ім`я - « ОСОБА_8 », шляхом листування через додаток для спілкування «Telegram», поставив перед ОСОБА_7 завдання на збирання та передачу йому відео та фотознімків заводів, що розташовані за адресами: АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 та АДРЕСА_6 . Вказане завдання ОСОБА_7 передав для виконання ОСОБА_9 та ОСОБА_5 .

Виконуючи вказівку представника спеціальних служб рф - «ОСОБА_10», ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , відповідно до попередньо узгодженого плану з ОСОБА_7 , 11.01.2024, перебуваючи у м. Києві, здійснив фото фіксацію будівель заводів - «АДРЕСА_7, АДРЕСА_5 , та АДРЕСА_6 , та через мобільний додаток «Telegram», на обліковий запис ОСОБА_7 , ОСОБА_9 надіслала фотознімки будівель вказаних заводів з зазначенням координат.

Того ж дня, 11.01.2024, об 11 годині 00 хвилин, ОСОБА_7 , продовжуючи реалізацію злочинного наміру, діючи умисно, через мобільний додаток «Telegram», надіслав співробітнику спеціальних служб рф на ім`я - « ОСОБА_8 », на його обліковий запис в «Telegram» інформацію, отриману від ОСОБА_9 та ОСОБА_5 .

Крім того, 20.03.2024, о 14 годині 38 хвилин, співробітник спеціальних служб рф на ім`я - « ОСОБА_8 », шляхом листування через додаток для спілкування «Telegram», поставив перед ОСОБА_7 завдання, спрямоване на пошкодження залізничних релейних шаф, які забезпечують безпеку руху поїздів, які розташовані на території залізничної станції «Дарниця», за адресою: м. Київ, вул. Привокзальна, 3.

Вказане завдання ОСОБА_7 передав для виконання ОСОБА_9 та ОСОБА_5 .

Виконуючи вказівку представника спеціальних служб рф - «ОСОБА_10», ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , відповідно до попередньо узгодженого плану з ОСОБА_7 , 24.03.2024, о 00 годині 00 хвилин, прибули на територію залізничної станції «Дарниця», що за адресою: м. Київ, вул. Привокзальна, 3, з метою виконання завдання поставленого представником спеціальних служб рф - « ОСОБА_8 », де були затримані в порядку ст. 208 КПК України, у зв`язку з чим їх протиправна діяльність була припинена.

Як вказує у клопотанні слідчий, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28 ч. 2 ст. 111 КК України, а саме у державній зраді, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній та інформаційній безпеці України, а саме перехід на бік ворога та наданні допомоги іноземній державі або її представникам в проведенні підривної діяльності проти України, вчинене в умовах воєнного стану за попередньою змовою групою осіб.

25.03.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28 ч. 2 ст. 111 КПК України.

У клопотанні слідчий зазначає, що підставами підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, є зібрані в кримінальному провадженні докази, які додані до клопотання.

Разом з тим, слідчий вказує на те, що відносно ОСОБА_5 необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки, існують ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, та які вказують на те, що підозрюваний буде: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки останній підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавленням волі, з конфіскацією майна, а тому, усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання, в разі застосування запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення покарання; може знищити, сховати та спотворити інформацію, речі та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки підозрюваний, використовуючи програми обміну повідомленнями для смартфонів (мобільного додатку), здійснював видалення текстових та графічних повідомлень за для знищення слідів злочину та уникнення викриття злочинної діяльності; може незаконно впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні, з метою зміни останніми показань в частині фактичних обставин; може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто зникнути та перебувати тривалий час у розшуку, може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_5 не працює, немає постійного джерела доходу.

При цьому, слідчий вказує, що більш м`які запобіжні заходи застосовані до підозрюваного ОСОБА_5 призведуть до продовження злочинної діяльності, нададуть змогу переховуватись від органів досудового розслідування та впливати на розслідування кримінального провадження.

В судовому засіданні прокурор клопотання слідчого підтримав, посилаючись на викладені у ньому обставини та просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком 60 днів, без визначення застави.

Захисник у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував та просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, такий як цілодобовий домашній арешт. Вказував на позитивні характеристики, соціальні зв`язки, а також наявність нагород.

Підозрюваний у судовому засіданні підтримав доводи свого захисника.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали, якими прокурор та слідчий обґрунтовують доводи клопотання та кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до такого висновку.

З даних витягу Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000401 вбачається, що 29.11.2023 внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28 ч. 2 ст. 111 КК України.

25.03.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28 ч.2 ст. 111 КК України.

Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 25.03.2024, часом фактичного затримання ОСОБА_5 є 21 год. 32 хв. 24.03.2024.

У відповідності до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Разом з тим, частиною 1 статті 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до ч. 6 ст. 22 КПК слідчий суддя, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації учасниками їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. В тому числі, у ході судового засідання прокурор зобов`язаний доводити реальність ризиків, що виправдовують обмеження свободи, тобто у будь-якому разі суд зобов`язаний з`ясувати наявність та характер ризиків, які обґрунтовують доцільність та правомірність подальшого обмеження прав людини у кримінальному провадженні, в іншому випадку суд може змінити запобіжний захід на більш м`який.

Між тим, слід звернути увагу, що запобіжний захід не є мірою покарання, а спрямований на забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків; запобігання спробам будь-якого перешкоджання здійсненню кримінального провадження; забезпечення можливості виконання процесуальних рішень. При цьому одного лише посилання на можливість протидії підозрюваним досудовому розслідуванню є недостатнім, воно повинно підтверджуватись відповідними матеріалами, які містять незаперечні фактичні дані про таке. А спроби таким чином компенсувати недоліки та неповноту досудового розслідування шляхом жорсткості запобіжного заходу не можуть бути виправдані жодною метою.

Крім того, тяжкість обвинувачення не може слугувати єдиним обґрунтуванням продовження перебування особи під вартою, тому, окрім кваліфікації, слід визначати ризики (ст. 177 КПК України), інакше судові рішення щодо тримання під вартою не відповідатимуть вимогам практики ЄСПЛ і нормам КПК, оскільки в іншому випадку нівелюються вимога про дотримання законності у сфері обмеження права на свободу у кримінальному провадженні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слід враховувати вимоги ст. 5 Конвенції, зокрема правову позицію ЄСПЛ у рішенні від 12.01.2012 року у справі «Тодоров проти України», відповідно до якої для тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою протягом тривалого строку.

Отже, суд зобов`язаний враховувати обставини, перелік яких передбачений ст. 178 КПК України, для оцінки ризиків, які можуть слугувати поряд з підставами, визначеними ст. 177 КПК України, загальною підставою для тримання під вартою. Лише правова кваліфікація вчиненого, надана стороною обвинувачення, є недостатнім для цього і навіть наявність серйозних підозр щодо участі у вчиненні тяжкого правопорушення та перспективи ухвалення вироку про значну міру покарання самі по собі не можуть бути виправданням тривалого попереднього ув`язнення (правова позиція в рішенні ЄСПЛ у справі «Адам`як проти Польщі»).

При цьому відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 06.11.2008 року у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому суду в разі продовження терміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

В ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано для даної стадії досудового розслідування підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.2 ст. 111 КК України.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, доданими до клопотання.

Слідчий суддя погоджується із доводами прокурора та слідчого, що повідомлена ОСОБА_5 підозра станом на час розгляду даного клопотання, повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п.175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, N 182).

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_5 підозрюється, фактичні обставини справи, встановлені станом на день розгляду клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про доцільність застосування до нього запобіжного заходу.

Разом з тим, суд погоджується з прокурором щодо наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України та обґрунтованість щодо їх існування, на запобігання яких покликані запобіжні заходи, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки останній підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавленням волі, з конфіскацією майна, а тому, усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання, в разі застосування запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення покарання; може знищити, сховати та спотворити інформацію, речі та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки підозрюваний, використовуючи програми обміну повідомленнями для смартфонів (мобільного додатку), здійснював видалення текстових та графічних повідомлень за для знищення слідів злочину та уникнення викриття злочинної діяльності; може незаконно впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні, з метою зміни останніми показань в частині фактичних обставин; може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто зникнути та перебувати тривалий час у розшуку, може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_5 не працює, немає постійного джерела доходу.

Враховуючи викладене, характер та спосіб вчинених дій, а також тяжкість вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення, дає підстави вважати, що застосування більш м`яких або альтернативних запобіжних заходів є недостатніми для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Прокурором під час розгляду даного клопотання було доведено наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України.

Враховуючи викладене, особу підозрюваного, слідчий суддя дійшов до висновку про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

На підставі ч.4 ст. 183 КПК України суд не визначає розмір застави відносно ОСОБА_5 , оскільки злочин, у вчиненні якого він підозрюється, вчинений під час дії воєнного стану.

Керуючись ст.ст.131, 177, 178, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч.2 ст. 111 КК України, - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжній захід у виді тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі строком на 60 днів.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 21 години 32 хвилини 24 березня 2024 року.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 закінчується о 21 годині 32 хвилини 22 травня 2024 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Київську обласну прокуратуру.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1