Провадження №1-кс/522/2358/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2024 року місто Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна, -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Приморського районного суду міста Одеси із клопотанням в порядку ст.174 КПК України про скасування арешту з ноутбука марки "LENOVO", з маркуванням на батареї: НОМЕР_1 , посилаючись на наступне.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 18.03.2024 в рамках кримінального провадження №0000448 від 21.12.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.333 КК України було накладено арешт, в тому числі, на ноутбук марки "LENOVO", з маркуванням на батареї: НОМЕР_1 , вилучений 12.03.2024 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_4 зазначає, що жодного відношення до даного кримінального провадження він не має, його було допитано в якості свідка та про підозру не повідомлялося.

Крім того, ОСОБА_4 зазначає, що вилучений ноутбук не містить даних, які мають значення для досудового розслідування та він був оглянутий слідчим.

Враховуючи зазначені обставини, на теперішній час відсутня необхідність та правові підстави для подальшого арешту ноутбука, у зв`язку з чим ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту з майна.

ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, згідно клопотання просить розглянути без його участі.

Слідчий в судовому засіданні поклався на розсуд суду, зазначивши, що вилучений ноутбук вже був оглянутий.

Розглянувши клопотання, заслухавши слідчого, дослідивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, приходжу до висновку, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому КПК України порядку.

Статтею 174 КПК України передбачено право підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника, іншого власника або володільця майна, які не були присутні при розгляді клопотання про арешт майна, заявити клопотання про скасування арешту повністю або частково.

З клопотання ОСОБА_4 вбачається, що ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 18.03.2024 в рамках кримінального провадження №0000448 від 21.12.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.333 КК України було накладено арешт, в тому числі, на ноутбук марки "LENOVO", з маркуванням на батареї: НОМЕР_1 , вилучений 12.03.2024 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_4 зазначає, що жодного відношення до даного кримінального провадження він не має, його було допитано в якості свідка та про підозру не повідомлялося.

Крім того, ОСОБА_4 зазначає, що вилучений ноутбук не містить даних, які мають значення для досудового розслідування та він був оглянутий слідчим.

Враховуючи зазначені обставини, на теперішній час відсутня необхідність та правові підстави для подальшого арешту ноутбука.

Слідчим суддею встановлено наступне.

Створені умови тягнуть за собою порушення прав і законних інтересів власника майна, що суперечить положенням ст.41 Конституції України.

На даний час, за результатами розгляду клопотання та дослідження матеріалів, доданих до нього, слідчим суддею не вбачається необхідність в подальшому арешті ноутбука марки "LENOVO", з маркуванням на батареї: НОМЕР_1 .

Так, ч.5 ст.9 КПК України, передбачено що, Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. При цьому, виходячи з положень Першого протоколу та протоколів №2,4,7,11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Відповідно до ст.13 Конституції України «держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності». Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, і ніхто не може бути протиправне позбавлений права власності (ст.41 Конституції України).

Відповідно до ст.1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Крім того, відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-11). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява № 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року).

Відповідно до ч.5 ст.12 ЦК України та відповідно до п.10 ч.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» добросовісність набувача презюмується, тобто незаконний набувач вважається добросовісним, поки не буде доведено протилежне.

Пункт 25 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» визначає, що набувач визнається добросовісним, якщо при вчиненні правочину він не знав і не міг знать про відсутність у продавця прав на відчуження майна, наприклад, вжив усіх розумний заходів, виявив обережність та обачність для з`ясування правомочностей продавця на відчуження майна.

Аналогічне роз`яснення міститься в Листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28.01.2013 №24-150/0/4-13 «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав».

ОСОБА_4 було допитано в якості свідка, про підозру йому не повідомлялося, він не несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану кримінальним правопорушенням.

Також судом встановлено, що з вилученим ноутбуком слідчим проведено всі необхідні слідчі дії.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про задоволення вказаного клопотання про скасування арешту майна з наведених підстав.

Керуючись ст.ст.167-174 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна - задовольнити.

Скасувати арешт з ноутбука марки "LENOVO", з маркуванням на батареї: НОМЕР_1 , накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 18.03.2024 (справа №522/24514/23, провадження №1-кс/522/1535/24), який належить ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя:

21.05.2024