Справа №: 398/1820/24
провадження №: 1-кп/398/315/24
УХВАЛА

Іменем України

"12" квітня 2024 р. м. Олександрія Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю селища Федотове Вологодського району Вологодської області Російської Федерації, зареєстрованому та проживаючому до затримання за адресою: АДРЕСА_1 , громадянину України, раніше не судимому,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України, внесенного 25.01.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000016,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000016 від 25.01.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України.

Ухвалою суду від 08.04.2024 у вказаному провадженні було призначено підготовче судове засідання.

12.04.2024 року від прокурора відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_3 надійшло клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке він підтримав в судовому засіданні. Прокурор посилається на вагомість доказів винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, характер кримінального правопорушення, яке інкриміноване обвинуваченому, на наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 4, 5 частини 1 статті 177 КПК України. А саме, що обвинувачений може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується. Так, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 Кримінального кодексу України, а саме у поширенні інформації про розташування Збройних Сил України, за можливості їх ідентифікації на місцевості, і інформація про це не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України та іншими уповноваженими державними органами, вчинене в умовах воєнного стану. Даний злочин вчинений з прямим умислом з ідеологічних мотивів. За вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України, що за ступенем тяжкості є тяжким, у разі визнання ОСОБА_4 винуватим в його скоєнні, йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до 8 років. Поширення інформації про розташування Збройних Сил України, за можливості їх ідентифікації на місцевості, якщо така інформація не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України та іншими уповноваженими державними органами, вчинене в період збройного конфлікту, в умовах воєнного стану, що підвищує ступінь та характер суспільної небезпеки діяння. Враховуючи вік та стан здоров`я обвинуваченого, зазначені обставини прямо вказують на те, що ОСОБА_4 є ініціативною та енергійною особою, вміє чітко планувати свою діяльність та дотримуватись певних умов, наслідком яких є власна незаконна вигода. Соціальні зв`язки обвинуваченого в місці його постійного проживання не є настільки міцними для того, щоб ОСОБА_4 на час судового розгляду не вчинив спроб переховуватися від суду. Крім того, ОСОБА_4 поширював зазначену інформацію протягом тривалого часу, у тому числі з дотриманням вимог конспірації, з метою приховання протиправної діяльності від правоохоронних органів. Під час вчинення вказаного злочину ОСОБА_4 підтримував зв`язок з невстановленими представниками країни агресора та надавав їм інформацію, використання якої агресором може зашкодити національній безпеці України, що вказує на можливість ОСОБА_4 перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Вказане свідчить про неможливість запобігти ризикам шляхом застосування інших запобіжних заходів відмінних від тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні залишив питання про продовження строку триманні під вартою на розсуд суду. Його захисник ОСОБА_5 підтримав думку підзахисного.

Вирішуючи клопотання щодо продовження терміну дії запобіжного заходу суд враховує наступне.

Згідно ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Метою запобіжного заходу у виді тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа.

Частиною 1 ст. 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі серед іншого: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується.

15.02.2024, о 12 год. 40 хв ОСОБА_4 4 затримано на підставі ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України. Цього ж дня йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 було обрано ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Кіровограда від 16.02.2024 року.

Наявність обґрунтованої підозри підтверджується фактом направлення обвинувального акту до суду разом з угодою між прокурором Кіровоградської обласної прокуратури та обвинуваченим ОСОБА_4 про визнання винуватості, що може свідчити про те, що сторона обвинувачення зібрала достатньо доказів для того, щоб доводити винуватість особи перед безстороннім судом.

Суд враховує дані про особу обвинуваченого, його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, наявність осіб на утриманні. Так, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст. 114-2 КК України, за вчинення якого, йому може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. Обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце реєстрації та проживання, за місцем проживання характеризується позитивно, офіційно не працевлаштований, розлучений та має на утриманні неповнолітню дитину, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

При цьому, суд вважає, що усвідомлюючи ступінь тяжкості інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення та суворість можливого покарання, існує ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що він може ухилятись від суду, тобто без перешкод залишити своє місце проживання, чим буде перешкоджати кримінальному провадженню. Існування ризику, що ОСОБА_4 може переховуватись від суду додатково підвищується військовою агресією російської федерації проти України, та дією на всій території України воєнного стану. І у разі обрання обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, в умовах діючого на теперішній час в Україні воєнного стану, стане неможливо здійснювати належний контроль правоохоронних органів за поведінкою обвинуваченого.

Щодо ризику знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, то суд вважає, що перебуваючи не в умовах ізоляції від суспільства, тобто не перебуваючи під вартою дійсно може знищити, сховати або спотворити речі та документи, які мають значення для кримінального провадження, оскільки, кримінальне правопорушення вчинялось конспіративно з метою приховання протиправної діяльності від правоохоронних органів.

Обставини та характер вчиненого кримінального правопорушення свідчать про високий рівень підготовки та конспіративності дій обвинуваченого під час вчинення злочину, що підтверджує схильність та здатність останнього приховувати та маскувати свої протиправні дії всіма доступними силами та засобами, а відтак дає підстави вважати, що він може перешкоджати кримінальному провадженню і іншим чином.

Має під собою підґрунтя й зазначені прокурором ризик, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується, оскільки він протягом тривалого часу, конспіративно, повідомляв громадянам рф відомості про розташування Збройних Сил України, за можливості їх ідентифікації на місцевості, коли така інформація не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України та іншими уповноваженими державними органами, а тому застосування менш суворого запобіжного заході ніж тримання під вартою не забезпечить спроб ОСОБА_4 вчинити подібні протиправні дії знову.

Розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, суд зазначає, що застосований до ОСОБА_4 запобіжний захід не виходить за межі розумного строку тривалості, відповідає чинним підставам, меті його застосування та кореспондується із суспільним інтересом, отже, альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати його належну поведінку.

Беручи до уваги доведеність обґрунтованості обвинувачення, недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів, ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також серйозність обвинувачення та тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним у вчиненні злочину, суд не знаходить підстав для зміни запобіжного заходу стосовно обвинуваченого та вважає за необхідне застосувати стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді утримання під вартою строком на 60 днів.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Водночас, аб. 3 ч. 4 ст. 183 КПК України встановлено, що під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Керуючись ст. ст.31,35, 177, 183, 315 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 - задовольнити.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто з 12 год 20 хв 12.04.2024 по 10.06.2024 включно.

Вручити копію цієї ухвали прокурору, обвинуваченому, захиснику негайно після її оголошення.

Копію ухвали направити до Державної установи «Кропивницький слідчий ізолятор» для виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 діб з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали проголошено 12.04.2024 о 15:15 год.

Суддя ОСОБА_1