Справа № 163/361/24
Провадження № 1-кп/163/87/24
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2024 року Любомльський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області кримінальне провадження №0000010 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Нудиже Любомльського району Волинської області, що проживає по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, середньої-спеціальної освіти, непрацюючого, неодруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушеняь, передбаченого ст.126-1 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що він будучи особою, яка раніше неодноразово вчиняла домашнє насильство по відношенню до своєї колишньої дружини ОСОБА_4 , з якою проживає однією сім?єю та пов?язаний спільним побутом, а саме 23 січня 2023 року, 10 жовтня 2023 року та 17 жовтня 2023 року, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , та будучи притягнутим постановами Любомльського районного суду Волинської області до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 173-2 КУпАП від 02 лютого 2023 року, 19 жовтня 2023 року та 26 жовтня 2023 року, належних висновків не зробив та продовжив систематично вчиняти домашне насильство. Зокрема, ОСОБА_5 , умисно та безпричинно 27 листопада 2023 року, близько 12 години 50 хвилин, перебуваючи за місцем свого проживання у стані алкогольного сп?яніння, вчинив домашнє насильство відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_4 , а саме вчинив умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні на її адресу нецензурною лайкою, словесних образах, погрозах фізичною розправою, що призвело до психологічного страждання потерпілої, зміни пеихоемоційного та фізичного стану, погіршення продуктивності праці.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 , знову умисно та безпричинно, 04 січня 2024 року, близько 08 години 30 хвилин, перебуваючи за місцем свого проживання, вчинив домашне насильство відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_4 , а саме вчинив умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні на її адресу нецензурною лайкою, словесних образах, погрозах фізичною розправою, що призвело до психологічного страждання потерпілої, зміни психоемоційного та фізичного стану, погіршення продуктивності праці.

Таким чином ОСОБА_5 умисно систематично вчиняв фізичне, психологічне насильство щодо колишньої дружини, що призвело до психологічних страждань, розладу здоров`я, погіршення якості життя потерпілої особи, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України.

Саме таке правопорушення ставиться в провину ОСОБА_5 за фактичними обставинами пред`явленого обвинувачення.

В підготовчому засіданні сторони кримінального провадження подали угоду про примирення між потерпілими та обвинуваченим.

Згідно із цією угодою ОСОБА_5 повністю визнає вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення за фактичними обставинами і погоджується з кваліфікацією його дій.

В угоді сторони підтверджують, що ознайомлені з наслідками укладення угоди та наслідками її невиконання.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_5 буде призначене покарання за ст. 126-1 КК України у виді громадських робіт на строк 150 годин із застосуванням обмежувального заходу у виді - направлення для проходження програми для кривдників строком на 3 (три) місяці.

Під час розгляду питання про затвердження угоди, суд дійшов наступного висновку.

За інкримінованим обвинуваченням ОСОБА_5 в судовому засіданні визнав себе винуватим повністю.

Згідно з ч.3 ст.469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Угода про примирення у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, пов`язаних з домашнім насильством, може бути укладена лише за ініціативою потерпілого, його представника або законного представника.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винуватим віднесене до нетяжких злочинів. Міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкції ст. 126-1 КК України.

Потерпіла ОСОБА_4 показала, що з обвинуваченим примирилась, угода укладена саме з її ініціативи без будь-якого примусу і відповідає її інтересам.

Судом встановлено, що обвинувачений, потерпіла цілком розуміють положення ч.5 ст.474 КПК України, в тому числі, щодо права на судовий розгляд та щодо обмежень у правах, а обвинувачений також усвідомлює наслідки невиконання угоди відповідно до ст.476 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Про це заявили в судовому засіданні обвинувачений та потерпіла, а також свідчать вивчені судом матеріали кримінального провадження. Скарги сторонами під час досудового розслідування не подавались.

Таким чином, судом встановлено, що умови угоди відповідають положенням ст.471 КПК України, не суперечать іншим вимогам КПК України та КК України, а також інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність підстав для визнання винуватості.

В судовому засіданні прокурор вважав за необхідне затвердити угоду.

Обвинувачений та потерпіла просили затвердити угоду та погодились на призначення узгодженого покарання.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про наявність підстав для затвердження угоди.

Цивільний позов у справі не заявлено; речові докази та судові витрати відсутні.

У зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілою, застосований до обвинуваченого запобіжний захід у виді особистого зобов`язання слід скасувати.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 474, 475, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд

у х в а л и в :

Угоду про примирення від 20 березня 2024 року у кримінальному провадженні №0000010, укладену між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 , затвердити.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України і за цим законом призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 150 (сто п`ятдесят) годин.

На підставі п.5 ч.1 ст. 91-1 КК України застосувати до ОСОБА_5 обмежувальний захід у виді - направлення для проходження програми для кривдників строком на 3 (три) місяці.

Застосований до обвинуваченого запобіжний захід у виді особистого зобов`язання - скасувати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів із дня його проголошення через Любомльський районний суд.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий:суддя ОСОБА_1