Справа № 202/5250/24
Провадження № 1-кс/202/2928/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Індустріального районного суду м. Дніпропетровська, клопотання старшого слідчого СВ ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, капітан поліції ОСОБА_7 , погоджене прокурором Лівобережної окружної прокуратори м. Дніпра ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та додані до клопотання матеріали кримінального провадження, внесеного 21.04.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000469, у відношенні:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковськ, Дніпропетровської області, громадянина України, з повною середньою освітою, не одружений, дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , який в силу ст. 89 КК України раніше не судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

23.04.2024рокустарший слідчий СВ ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, капітан поліції ОСОБА_7 за погодженням з прокуроромзвернулася до суду з клопотанням, в якому просить застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, з визначенням максимального розміру застави.У разі внесення застави покласти на підозрюваного наступні обов`язки:

- без поважних причин не відлучатись з місця постійного проживання та повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну місця перебування;

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, яким здійснюється досудове розслідування, прокурора або суду.

- утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В обґрунтування клопотання старший слідчий зазначає, що СВ ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № № 0000469, за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням здійснюється групою прокурорів Лівобережної окружної прокуратури м. Дніпра Дніпропетровської області.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у ОСОБА_6 , у невстановлений слідством час, однак не пізніше 16 годин 24 хвилин 21.04.2024 року, у невстановленому слідством місці, виник злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання з метою збуту психотропної речовини.

Так, ОСОБА_6 , маючи кримінально-протиправний намір, спрямований на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, з метою її подальшого збуту, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою отримання прибутку від продажу, шляхом залишення в різних місцях на території міста Дніпра для подальшого отримання покупцями, перебуваючи у невстановленому слідством місці, за невстановлених обставин та у невстановлений спосіб, придбав психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін, попередньо розфасований, після чого почав зберігати його та здійснювати подальший рух вулицями міста Дніпро.

У цей же день, у період часу з 20 год. 25 хв. до 20 год. 50 хв., біля будинку за адресою: АДРЕСА_3 , під час проведення особистого обшуку ОСОБА_6 , в рамках затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, в присутності двох понятих чоловічої статті, працівником поліції вилучено зі шкіряної сумки, яка належить ОСОБА_6 сліп пакет із порошкоподібною речовиною бежевого кольору масою0,6895 г.

Згідно з висновком № СЕ-19/104-24/16960-НЗПРАП від 22.04.2024 року, надана на експертизу 22.04.2024 року в спец пакеті № PSP1331980, кристалічна речовина масою 0,6895 г, містить психотропну речовину, обіг якої обмежено.

Надана на експертизу 22.04.2024 року в спец пакеті № PSP1331980, кристалічна речовина масою 0,6895 г, містить психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін. Маса метамфетаміну становить 0,4853 г.

Таким чином, умисні дії ОСОБА_6 , які виразились у незаконному придбанні і зберіганні з метою збуту психотропної речовини, кваліфікуються за ч. 1 ст. 307 КК України.

21.04.2024 року ОСОБА_6 затриманий співробітниками поліції в порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення.

22.04.2024 року по вказаному кримінальному провадженню ОСОБА_6 в порядку ст.ст. 276-278 КПК України, вручено письмове повідомлення про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Обставинами, що дають підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, є:протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 21.04.2024 року;протокол обшуку від 21.04.2024 року;протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 21.04.2024 року;протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 22.04.2024 року;протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 22.04.2024 року;протокол огляду від 21.04.2024 року;протоколом огляду від 21.04.2024 року;протоколом огляду від 22.04.2024 року;протоколом огляду від 22.04.2024 року;протоколом огляду від 22.04.2024 року;протоколом огляду від 22.04.2024 року;протоколом огляду від 22.04.2024 року;протоколом огляду від 22.04.2024 року;протоколом огляду від 22.04.2024 року;висновком експерта судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/104-24/16960-НЗПРАП від 22.04.2024 року, та іншими матеріалами в їх сукупності.

Слідчий вважаю, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів.

Оцінюючи особу підозрюваного та вчинене ним кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 4 до 8 років, знаючи про відповідальність, передбачену санкцією інкримінованого йому кримінального правопорушення, орган досудового розслідування приходить до висновку про наявність ризиків вчинити підозрюваним ОСОБА_6 дії, передбачених ст. 177 КПК України, тим самим не виконувати належним чином покладені на підозрювану процесуальні обов`язки, а саме:

-п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України: підозрюваний, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

-п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України: підозрюваний, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, може незаконно впливати на свідків, у тому числі ще не допитаних, у цьому ж кримінальному провадженні.

-п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України: підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення.

В обґрунтування п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України слідчий зазначає, що підозрюваний ОСОБА_6 під загрозою застосування покарання за злочин може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Даний ризик обґрунтовується тим, що підозрюваний вчинила тяжкий злочин пов`язаний з незаконним обігом наркотичних засобів, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 4 до 8 років, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , тобто може змінювати місце проживання на власний розсуд, не одружений, малолітніх дітей на утриманні не має, як і не має постійного офіційного місця роботи. Таким чином відсутні достатні соціальні важелі впливу, що зможуть утримати підозрюваного за місцем проживання та від вчинення дій, передбачених зазначеним пунктом статті.

Існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_6 , скориставшись свої правом на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження в порядку ст. 221 КПК України, може дізнатись анкетні дані та місце проживання свідків, і таким чином, з метою ухилення від кримінальної відповідальності за вчинене може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, з метою перешкоджання їх з`явлення, шляхом залякування, умовляння, пропонування неправомірної вигоди за надання неправдивих свідчень на свою користь, в тому числі знаходячись на свободі може інформувати та скеровувати дії та показання вказаних осіб.

В обґрунтування п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України слідчий вказує натой факт, що підозрюваний ОСОБА_6 , може вчиняти нові корисливі кримінальні правопорушення, в тому числі збувати наркотичні засоби за грошові винагороди, для отримання засобів для життя, так як він не має іншого джерела доходу.

У зв`язку з тим, що станом на сьогоднішній день не встановлено всіх обставин, в тому числі не встановлено джерело отримання підозрюваним психотропних речовин, не встановлено інших можливих причетних осіб до вчинення кримінального правопорушення у сфері розповсюдження психотропних речовин та наркотичних засобів, необхідних для проведення повного, всебічного та об`єктивного досудового розслідування, а також для визначення остаточної правової кваліфікації та винуватості (або невинуватості) в діях підозрюваного, орган досудового розслідування припускає, що ОСОБА_6 , знаходячись на волі, може перешкоджати досудовому розслідуванню іншим шляхом, а також впливати на свідків, які ще не допитані та не встановлені, з метою ухилення від кримінальної відповідальності за вчинене кримінально протиправне діяння.

Підставою застосування підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний матиме можливість: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення.

У випадку засудження ОСОБА_6 за вчинення тяжкого злочину, до нього може бути застосовано покарання у виді реального позбавлення волі до 8 років.

Вивченням особи підозрюваного на даний час встановлено, що він працездатний, тяжкими захворюваннями не страждає. Даних, які б вказували на неможливість застосування до ОСОБА_6 вказаного запобіжного заходу, не встановлено.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків чи вчинити інше кримінальне правопорушення, необхідно застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Враховуючи викладені ризики, застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, а саме, особистого зобов`язання, особистої поруки, застави або домашнього арешту, не дасть можливості здійснювати дієвий контроль за його поведінкою, забезпечити виконання покладених на нього судом обов`язків, не зменшить до прийнятного рівня зазначених ризиків.

Вивченням особи підозрюваною даних, які б вказували на неможливість застосування до нього вказаного запобіжного заходу, не встановлено.

Крім того, відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Слідчий вважає, що в ході вирішення питання про визначення розміру застави необхідно враховувати, що збут наркотичних засобів відбувається з корисливою метою, яка передбачає отримання грошових коштів здобутих злочинним шляхом, що дає підстави вважати що підозрюваний мав можливість здобути внаслідок своєї злочинної діяльність значну грошову суму, а отже орган досудового розслідування вважає за необхідне визначити максимальний розмір застави, визначений кримінальним процесуальним законодавством для вказаної категорії злочинів.

Для забезпечення інтересів ефективного досудового розслідування на підозрюваного необхідно покласти обов`язки, передбачені п.п. 1-4, 8, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України, на випадок внесення ним застави у вказаному розмірі.

В ході розгляду слідчий та прокурор клопотання підтримали, посилаючись на викладені у ньому обставини та наявність обґрунтованої підозри та обґрунтованих ризиків. Прокурор просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави, оскільки більш м`який запобіжний захід не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного, з урахуванням вчення останнім тяжкого діяння, а саме збування наркотичних засобів за грошову винагороду.

Підозрюваний ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання. Вважає, що підозра необґрунтована, ризики вважає необґрунтованими. Просив не застосовувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на необґрунтованість підозри та відсутність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України. Просив застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід та врахувати відомості про особу підозрюваного, який раніше не судимий, має постійне місце проживання.

Вислухавши доводи сторін, дослідивши надані докази, слідчий суддя прийшов до наступного.

Встановлено, що 21 квітня 2024 року до ЄРДР за № 0000469внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 307 КК України.

21.04.2024 року ОСОБА_6 затриманий співробітниками поліції в порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення.

22.04.2024 року ОСОБА_6 в порядку ст.ст. 276-278 КПК України, вручено письмове повідомлення про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

В судовому засіданні встановлено, що подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК України, та вручення стороні захисту копії клопотання і матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, здійснено з дотриманням строків, передбачених ч. 2 ст. 278 КПК України та ч. 2 ст. 184 КПК України відповідно.

Згідно ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК Українипід час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених статтею 177 КПК України,на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 3постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 4 "Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства", запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

Прокурор та слідчий довели, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину передбаченогоч. 1 ст. 307України, який єтяжким злочином, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 4до 8 років.

Із доданих матеріалів клопотання вбачається, що є всі підстави вважати повідомлення про підозру обґрунтованим, тому що достатньо підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: Витягом з ЄРДР від 21.04.2024 року; протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 21.04.2024 року;протокол обшуку від 21.04.2024 року;протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 21.04.2024 року;протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 22.04.2024 року;протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 22.04.2024 року;протокол огляду від 21.04.2024 року;протоколом огляду від 21.04.2024 року;протоколом огляду від 22.04.2024 року;протоколом огляду від 22.04.2024 року;протоколом огляду від 22.04.2024 року;протоколом огляду від 22.04.2024 року;протоколом огляду від 22.04.2024 року; протоколом огляду від 22.04.2024 року; протоколом огляду від 22.04.2024 року; висновком експерта судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/104-24/16960-НЗПРАП від 22.04.2024 року, та іншими матеріалами в їх сукупності.

Крім того, слідчим та прокурором доведено існування ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: можливості ОСОБА_6 переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні та на свідків у даному кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Так, про наявність ризику переховуватись від органів досудового розслідування, відповідно до ч.1 ст.178 КПК України, свідчить тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307КК України, який відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категоріїособливо тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 4до 8 років, у зв`язку із чим, розуміючи тяжкість можливого покарання у разі визнання підозрюваноговинним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання.

Ризик, незаконно впливати на інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні та свідків підтверджується тим, щопо справі не виконані всі необхідні слідчі дії за участю свідків у вказаному кримінальному провадженні, що дає змогу останньому впливати на них, для приховування дійсних обставин кримінального правопорушення, під час досудового розслідування з метою уникнення кримінальної відповідальності за вказаний злочин.

В той же час, слідчий суддя вважає не доведеним ризик передбачений п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме що підозрюваний може вчинити інше аналогічне кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний раніше до кримінальної відповідальності не притягувався. Тому доводи слідчого та прокурора ґрунтуються лише на припущеннях та стороною обвинувачення не доведені.

Щодо доводів підозрюваного та його захисника про необґрунтованість підозри, суд зазначає, що на даній стадії кримінального провадження судом лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання відповідного запобіжного заходу, а тому суд не може давати оцінку допустимості та належності доказів, зібраних органом досудового розслідування, оскільки справа не розглядається судом по суті пред`явленого обвинувачення.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві, тому, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України та позиції Європейського суду з прав людини, яка відображена у п. 175 рішення від 21.04.2011 р. у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справах «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 р., «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 р.).

Слідчий суддя також враховує доводи сторони захисту, викладені на користь підозрюваного, але у даному випадку ці доводи не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому досудовому розслідуванні кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення запобіганню процесуальних ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України слідчий суддя вважає доведеним, що на цій стадії досудового розслідування є неможливим застосувати до підозрюваного жодного більш м`якого запобіжного заходу. Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Слідчим суддею враховується, що ОСОБА_6 має постійне місце проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.307 КК України, за який покарання передбачено до 8 років позбавлення волі, що відповідно до ст.12 КК України відносить інкримінований злочин до тяжких кримінальних правопорушень.

Таким чином, враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини, а саме наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого йому злочину, та негативних наслідків від інкримінованих йому протиправних дій у вигляді незаконного придбання та зберігання з метою збуту психотропної речовини, наявність зазначених ризиків, передбачених ст.177 КПК України, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено, що застосування запобіжного заходу у відношенні підозрюваного ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою є необхідним та достатнім для запобігання існуючим ризикам і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, у зв`язку з чим вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, а саме: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 КК України; 5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Але, ж враховуючи, що підозрюваний раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання, враховуючи задовільний матеріальний стан підозрюваного, слідчий суддя вважає за можливе при таких обставинах застосувати альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, тому що як уже зазначалось, метою застосування запобіжного заходу, відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, є лише забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків.

При цьому слідчий суддя враховує практику Європейський суд з прав людини, який в тому числі у рішенні від 10.02.2011 року у справі "Харченко проти України", рішенні від 29.09.2011 року у справі "Третьяков проти України", рішенні від 06.11.2008 року у справі "Єлоєв проти України" зазначав, що тримання особи під вартою у кожному випадку повинне мати безсумнівне обґрунтування, а також що за будь-яких обставин суд зобов`язаний розглянути можливість застосування менш обтяжливих альтернативних запобіжних заходів.

При визначенні розміру застави слідчий суддя враховує положення ч.4 ст.182 КПК України, а також відповідні висновки ЄСПЛ, надані при розгляді справи «Істоміна проти України».

Так, у рішенні від 13.01.2022 у справі «Істоміна проти України» ЄСПЛ зауважив, що відповідно до ч.4 ст.182 КПК слідчий суддя визначає розмір застави «з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 цього кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього». Далі Суд зазначив, що застава має на меті не гарантування відшкодування шкоди, завданої у справі, а передусім забезпечення явки особи в судове засідання. Тому розмір застави повинен оцінюватися залежно від особи, про яку йдеться, з урахуванням її матеріального стану та інших релевантних критеріїв, що свідчать на користь чи проти явки особи до суду. В ЄСПЛ наголосили, що суд повинен так само обережно й ретельно розглядати питання про застосування застави, як і вирішувати, чи є необхідним продовження тримання особи під вартою. Сума шкоди може бути одним з факторів, що виправдовує вищий розмір застави, але лише в поєднанні з іншими критеріями серйозністю злочину, ризику втечі та ін.

При визначенні розміру застави слідчий суддя враховує положення ч.4 ст.182 КПК України, а також відповідні висновки ЄСПЛ, надані при розгляді справи «Істоміна проти України».

З урахуванням наведеного вище, слідчий суддя визначаючи підозрюваному ОСОБА_6 розмір застави вважає, що така має бути співмірною із матеріальним становищем особи та інкримінованим йому діянням, а також негативними наслідками, які воно спричинило у вигляді незаконного придбання та зберігання з метою збуту психотропної речовини.

Тому,користуючись своїм правом, передбаченим ч.5 ст.182 КПК України, визначаючи підозрюваному ОСОБА_6 розмір застави, з урахуванням виключних обставин - тяжкості інкримінованого злочину, негативні наслідки від настання інкримінованого йому злочину, що значно підвищує ступінь суспільної небезпеки, та ризики, передбачені ст.177 КПК України, які суд вважає обґрунтованими та доведеними, слідчий суддя вважає за доцільне визначити підозрюваному заставу в розмірі, передбаченому п. 3ч.5 ст.182 КПК України, а саме в розмірі 30 (тридцять) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 90 840,00 грн. (дев`яносто тисяч вісімсот сорок грн.. 00 коп.).

На думку слідчого судді, застава у більшому розмірі не здатна забезпечити виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків.

У разі внесення застави, на підозрюваного слід покласти обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 132, 176-178, 183, 193, 194КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів до 19 червня 2024 року включно.

Встановити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у розмірі 30 (тридцять) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 90 840,00 грн. (дев`яносто тисяч вісімсот сорок грн. 00 коп.), які необхідно внести у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому КМУ, отримувач коштів: ТУ ДСА України в Дніпропетровській області, банк отримувача: Держказначейська служба України м. Київ, рахунок отримувача: UA0017442, призначення платежу: застава, № ухвали суду, П.І.Б. платника застави, , Код банку отримувача (МФО) 820172.

У разі внесення застави, уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно негайно звільнити підозрюваного з-під варти та повідомити про це слідчого, прокурора, слідчого суддю або суд.

З моменту звільнення ОСОБА_6 з-під варти у зв`язку з внесенням застави він буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного наступні обов`язки:

- без поважних причин не відлучатись з місця постійного проживання та повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну місця перебування;

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, яким здійснюється досудове розслідування, прокурора або суду.

- утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Вказані обов`язки в разі внесення застави покладаються на підозрюваного строком на 2 місяці, який починається з моменту звільнення з-під варти після внесення застави.

У разі невиконання вище перелічених обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовуються у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала слідчого судді діє до 19 червня 2024 року включно та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1