ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/336/24
Провадження №1-кп/477/300/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2024 року Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000676, по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шевченкове Вітовського району Миколаївської області, громадянина України, освіта середня спеціальна, не одружений, офіційно не працевлаштований, зареєстрований АДРЕСА_1 , проживає АДРЕСА_2 , не судимого

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

29 жовтня 2023 року близько 14:00 год. обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи у АДРЕСА_3 , виявив на капоті припаркованого автомобілю біля під`їзду будинку мобільний телефон марки «Apple iPhone» 1164 ГБ, який належав потерпілому ОСОБА_6 , та не маючи даних про його власника, з корисливих мотивів привласнив зазначений телефон вартістю 8600 грн. з сім картою мобільного оператора «Водафон» НОМЕР_1 . З викраденим майном з місця скоєння злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому матеріальний збиток на зазначену суму.

В ході проведення досудового розслідування матеріальний збиток потерпілому ОСОБА_7 відшкодовано у повному обсязі з поверненням викраденого майна.

Відповідно до Закону України « Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україна» затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ЇХ, із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який в наступному продовжено та діє на даний час.

Скоєне обвинуваченим ОСОБА_3 органами досудового розслідування кваліфіковано за ч.4 ст.185 КК України.

В ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 свою провину у скоєному визнав у повному обсязі та пояснив, що 29.10.2024 року він перебував у с. Луч Миколаївського району, так як там тимчасово проживав. Проходячи по вулиці, він почув музику телефонного дзвінка, який надходив з капоту припарковано поруч з будинком автомобіля ВАЗ. Коли підійшов, то поруч нікого не було, а на капоті лежав телефон марки Айфон. Декілька хвилин він вагався, а потім, так як нікого поряд не було, забрав вказаний телефон з метою власного використання. Однак, коли ішов по вулиці, зрозумів, що скоїв крадіжку та злякавшись викинув зазначений телефон у кущі. У той же день йому зателефонував власник телефону та зазначив, що підозрює його у крадіжці, так як у тому районі проживає тільки він один. Спочатку він не визнав скоєне, але згодом зрозумів та приїхав до селища, де на нього уже чекали працівники поліції та потерпілий. У той же день він видав викрадений телефон, який було повернуто власнику. У скоєному розкаюється.

За клопотанням прокурора та згодою обвинуваченого з потерпілим, судом, в силу ч. 3 ст. 349 КПК України, визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 правильно розуміє зміст усіх обставин, сумнівів у добровільності його позиції немає, а також учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Аналізуючи досліджені докази у сукупності, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану та кваліфікує його дії за ч .4 ст. 185 КК України..

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує, що він вчинив тяжкий злочин, однак раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, повністю в ході досудового розслідування самостійно відшкодував завдані збитки, його посередню характеристику, чистосердечне каяття обвинуваченого, про що свідчить відшкодування шкоди, вибачення перед потерпілим у суді та його поведінку під час судового розгляду та вважає за можливе застосувати до обвинуваченого при призначенні покарання ст.75 КК України, визначивши йому мінімальний термін іспитового строку.

Про наявність у справі речових доказів сторона обвинувачення суду не повідомила.

Цивільний позов по справі не заявлявся. Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Судові витрати, які складають витрати на проведення експертизи у сумі 1912 грн., на підставі ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого.

Керуючись ст. ст. 366, 367-369, 374 КПК України, -

З А С У Д И В:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання у випадку, якщо він протягом одного року іспитового строку не скоїть іншого кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання роботи або навчання.

Речові докази по справі відсутні.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.

На вирок суду може бути подана апеляція до Миколаївського апеляційного суду через Жовтневий районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1