Справа №:755/5055/24
Провадження №: 1-кс/755/1153/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" квітня 2024 р. Дніпровський районний суд міста Києва у складі:

головуючої слідчої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Дніпровського районного суду м. Києва клопотання старшого слідчого - криміналіста 2 відділу слідчого управління Головного управляння СБ України в АР Крим капітана юстиції ОСОБА_3 , погоджене заступником начальника відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, що поширює свою діяльність на Автономну Республіку Крим та місто Севастополь прокуратури Автономної Республіки Крим та міста ОСОБА_4 про здійснення спеціального досудового розслідування, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000080 від 12 березня 2024 року, за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шекеринці Ізяславського району Хмельницької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України, -

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий - криміналіст 2 відділу Головного управляння СБ України в АР Крим капітан юстиції ОСОБА_3 , за погодженням заступником начальника відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, що поширює свою діяльність на Автономну Республіку Крим та місто Севастополь прокуратури Автономної Республіки Крим та міста Севастополя ОСОБА_8 , звернувся до слідчої судді з клопотанням про здійснення спеціального досудового розслідування, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000080 від 12 березня 2024 року, за підозрою ОСОБА_5 , за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що СУ Головного управління Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим за процесуального керівництва прокуратури Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000080, відомості про яке 12 березня 2024 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до вимог ст. 6 Конституції України державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19, ст. 68 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Статтею 5, ч. 1 ст. 72, ст. 73 Конституції України передбачено, що Україна є республікою. Право визначати і змінювати конституційний лад в Україні належить виключно народові і не може бути узурповане державою, її органами або посадовими особами. Питання про зміну території України вирішується виключно всеукраїнським референдумом, який призначається Верховною Радою України або Президентом України відповідно до їх повноважень, встановлених Конституцією України.

Крім того ч. 2 ст. 72 Конституції України передбачено, що всеукраїнський референдум проголошується за народною ініціативою на вимогу не менш, як трьох мільйонів громадян України, які мають право голосу, за умови, що підписи щодо призначення референдуму зібрано не менш, як у двох третинах областей і не менш, як по сто тисяч підписів у кожній області. Відповідно до ч. 1 ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Незважаючи на це, у приміщенні Верховної Ради АР Крим 06.03.2014 у порушення ч. 3 ст. 2, ст. 72, ст. 73, п. 2 ч. 1 ст. 85, ст. 132 Конституції України та п. 2 ч. 3 ст. 3, ст. ст. 18, 27 Закону України «Про всеукраїнський референдум» депутатами Верховної Ради АР Крим прийнято незаконну постанову № 1702-6/14 «О проведении общекрымского референдума», в якій визначено дату такого волевиявлення - 16.03.2014, на яке виносилося питання про входження АР Крим до складу російської федерації на правах суб`єкта федерації.

Відповідно до зазначеної постанови 16.03.2014 на території Автономної Республіки Крим проведено незаконний референдум, результатом якого стала тимчасова окупація території АР Крим і міста Севастополя, а також їх входження до складу російської федерації на правах суб`єкта федерації.

Результати «референдуму» не визнані жодною країною світу, крім російської федерації.

Відповідно до п. 5 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН 68/262 від 27.03.2014 «Територіальна цілісність України», проведений 16.03.2014 в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі референдум не маючи законної сили не може бути основою для будь - якої зміни статусу Автономної Республіки Крим або м. Севастополя.

Також, в пункті 1 вказаної Резолюції зазначено, що Генеральна Асамблея ООН підтверджує свою прихильність суверенітету, політичної незалежності, єдності і територіальної цілісності України в її міжнародно визнаних кордонах.

У подальшому, 17.03.2014 депутатами Верховної Ради АР Крим прийнято постанову № 1745-6/14 «О независимости Крыма», згідно з якою на підставі, так званої, «Декларації про незалежність Республіки Крим», прийнятої на позачерговому пленарному засіданні Верховної Ради АР Крим 11.03.2014 та позачерговому пленарному засіданні Севастопольської міської ради 11.03.2014, створено нелегітимне державне утворення «Республика Крым».

Крім того, Верховною Радою АР Крим ухвалено постанову № 1748-6/14 від 17.03.2014 «О правоприемстве Республики Крым», пунктом 1 якої передбачено, що «с момента провозглашения Республики Крым как независимого суверенного государства высшим органом власти Республики Крым является Государственный Совет Республики Крым - парламент Республики Крым в депутатском составе шестого созыва Верховной Рады Автономной Республики Крым на срок полномочий до сентября 2015 года».

Надалі, 18 березня 2014 року між російською федерацією та представниками нелегітимного державного утворення «Республика Крым» ОСОБА_9 , ОСОБА_10 і ОСОБА_11 підписано договір про входження території АР Крим та м. Севастополя до складу російської федерації.

Вищезазначене свідчить про проведення представниками російської федерації та її федеральних органів підривної діяльності проти України.

Статтями 1-3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 №1207-VII визначено, що сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій, внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України є тимчасово окупованою територією внаслідок збройної агресії російської федерації з 20 лютого 2014 року.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про внутрішні війська Міністерства внутрішніх справ України» від 26.03.1992 за N 2235-XII, який діяв до 13.03.2014 Внутрішні війська Міністерства внутрішніх справ України (далі - внутрішні війська) входять до системи Міністерства внутрішніх справ України і призначені для охорони та оборони важливих державних об`єктів, перелік яких установлюється Кабінетом Міністрів України, а також для участі в охороні громадського порядку та боротьбі із злочинністю.

Відповідно до ст. 4 вказаного Закону правовою основою діяльності внутрішніх військ є: Конституція України, цей Закон, постанови Верховної Ради України, інші законодавчі акти України, укази Президента України, постанови Кабінету Міністрів України, військові статути Збройних Сил України.

Крім того, згідно ст. 5 Закону України «Про внутрішні війська Міністерства внутрішніх справ України» визначено, що внутрішні війська будуються на засадах централізованого керівництва, єдиноначальності, поєднання при їх комплектуванні принципів добровільності та військового обов`язку.

Відповідно до ст. 6 вказаного Закону внутрішні війська підпорядковуються Міністру внутрішніх справ України. Безпосереднє управління внутрішніми військами здійснює командуючий цими військами.

Статтею 7 цього ж Закону визначено, що Внутрішні війська складаються із з`єднань, військових частин і підрозділів по охороні важливих державних об`єктів, зокрема атомних електростанцій, по супроводженню спеціальних вантажів і конвоюванню заарештованих і засуджених, із військових частин спеціального призначення та спеціальних моторизованих військових частин міліції, підрозділів зв`язку, військових установ, навчальних закладів та учбових частин.

Місця розташування на території України зазначених з`єднань, військових частин, установ внутрішніх військ визначаються Кабінетом Міністрів України за поданням Міністра внутрішніх справ України і погодженням з місцевими органами влади.

Відповідно до Тимчасового положення «Про порядок прийняття Військової присяги», затвердженого Указом Президії Верховної Ради України від 14.11.1991 N 1813а-XII: Кожен громадянин України, вступаючи на військову службу, особисто приймає Військову присягу на вірність народу України і скріплює її власноручним підписом.

У той же час, самопроголошеною владою так званої «Республіки Крим» за сприяння російської федерації були незаконно створені, у тому числі органи федеральної служби військ національної гвардії російської федерації по Республіці Крим та м. Севастополю.

Здійснюючи підривну діяльність проти України, представники органів державної влади іноземної держави утворили на окупованій території України федеральні органи державної влади, місцевого самоврядування, органи внутрішніх справ, прокуратури та інші правоохоронні органи російської федерації з метою зміцнення та посилення заходів тимчасової окупації території Автономної Республіки Крим.

Разом з цим, 21.03.2014 року державною думою російської федерації прийнято федеральний конституційний закон № 6-ФКЗ «О принятии в российскую федерацию Республики Крым и образовании в составе Российской Федерации новых субъектов - Республики Крым и города федерального значения Севастополя».

Відповідно до ст. 7 зазначеного закону співробітники органів безпеки, митниці та міліції Республіки Крим, співробітники інших державних органів, які заміщають посади у зазначених органах на день прийняття до російської федерації Республіки Крим та освіти у складі Російської Федерації нових суб`єктів, мають переважне право на вступ на службу до органів федеральної служби безпеки, митних органи російської федерації та органів внутрішніх справ російської федерації, інші державних органів, що створюються відповідно до законодавства російської федерації на територіях Республіки Крим та міста федерального значення Севастополя, за наявності у них громадянства російської федерації, а також за умови складання ними іспиту на знання законодавства російської федерації та їх відповідності вимогам, які пред`являються законодавством російської федерації до співробітників зазначених органів.

Незважаючи на наявність легітимного керівництва ГУ МВС України в АР Крим, колишнім працівником ОСОБА_12 у взаємодії з керівництвом Президії Верховної Ради Автономної Республіки Крим та представниками незаконних військових формувань здійснено самовільне протиправне присвоєння владних повноважень виконувача обов`язків міністра внутрішніх справ по Автономній Республіці Крим з подальшими незаконними діями, у тому числі проведенням кадрових призначень.

Встановлено, що 29 липня 1997 року ОСОБА_5 , прийняв військову присягу, затверджену Постановою Верховної Ради України від 06.12.1991 N 1936-XII, на вірність народу України, відповідно до якої він вступає на військову службу і урочисто клянеться народу України завжди бути вірним і відданим йому, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, накази командирів, неухильно дотримуватись Конституції і законів України, зберігати державну і військову таємницю. Клянеться захищати українську державу, непохитно стояти на сторожі її свободи і незалежності. Присягає ніколи не зрадити народу України.

Наказом командувача внутрішніх військ МВС України № 87 о/с від 26.07.2012 року його було призначено на посаду заступника начальника тилу ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У подальшому, в лютому - квітні 2014 року, більш точну дату встановити не виявилось за можливим, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, не встановленими слідством особами ОСОБА_5 запропоновано перейти на службу до федеральної служби військ національної гвардії Російської Федерації.

ОСОБА_5 будучи громадянином України, займаючи посаду заступника начальника тилу ІНФОРМАЦІЯ_2 , достовірно знаючи про незаконність створення окупаційною владою російської федерації державних органів на тимчасово окупованій території АДРЕСА_3 , а також проведення на території півострова референдуму, наслідком якого стало відокремлення вказаних адміністративно-територіальних одиниць та приєднання їх до складу Російської Федерації, маючи на меті сприяти представникам Російської Федерації у проведенні підривної діяльності на території України та подальшої окупації території АР Крим та м. Севастополя погодився на незаконну пропозицію продовжити роботу у федеральній службі військ національної гвардії Російської Федерації, без підпорядкування Міністру внутрішніх справ України. У подальшому ОСОБА_5 було призначено на посаду т.зв. «начальника відділу закупівель ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

Допомога ОСОБА_5 іноземній державі та її представникам у створенні та функціонуванні державних органів РФ та придушення спротивів окупації півострова з боку громадян України на території АР Крим та м. Севастополя призвели до посилення заходів тимчасової окупації півострова Крим.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України - державна зрада, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, а саме: в наданні іноземній державі та її представникам допомоги у проведенні підривної діяльності проти України.

18 жовтня 2023 року складено повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України.

Згідно зі ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому ст. ст. 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

24 жовтня 2023 року у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий кур`єр» та 19 жовтня 2023 року на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, було опубліковано повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України.

Крім цього, на виконання вимог ст. 135 КПК України у зв`язку з тим, що підозрюваний ОСОБА_5 перебуває на тимчасово окупованій території АР Крим, повістки на 11.10.2023 роу, 12.10.2023 року, 13.10.2023 року,про виклик його до відділу прокуратури АР Крим та м. Севастополя опубліковані в газеті «Урядовий кур`єр», яка являється друкованим засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження (№ 201 (7599) від 06 жовтня 2023 року).

Також, на виконання вимог ст. 135 КПК України у зв`язку з тим, що підозрюваний ОСОБА_5 перебуває на тимчасово окупованій території АР Крим, повістки на 18.10.2023 року та 19.10.2023 року про виклик його до відділу прокуратури АР Крим та м. Севастополя опубліковані в газеті «Урядовий кур`єр», яка являється друкованим засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження (№ 205 (7603) від 12 жовтня 2023 року) та 06 жовтня 2023 року на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Однак, останній на виклик не з`явився та не повідомив про причини свого неприбуття, жодних заяв чи клопотань про перенесення часу проведення процесуальних дій до органу досудового розслідування не надав. У зв`язку із викладеним, у органу досудового розслідування існують вагомі підстави вважати, що останній переховується від органу досудового розслідування та суду.

Повідомлення про підозру ОСОБА_5 особисто не вручено, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.

18 жовтня 2023 року у зв`язку з тим, що підозрюваний ОСОБА_5 переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та його місцезнаходження невідоме, підозрюваного ОСОБА_5 оголошено в розшук.

12 березня 2024 року з матеріалів кримінального провадження № 0001114 від 11 квітня 2017 року виділено матеріали стосовно підозрюваного ОСОБА_5 в окреме провадження за № 0000080.

Обставинами, які свідчать про те, що підозрюваний ОСОБА_5 переховується від органів досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності, є наступні.

Відповідно до відповіді на доручення, отриманої від Головного управління СБ України в АР Крим №76/4/28-171 від 07 березня 2023 року громадянин України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом останніх п`яти років не здійснював перетин державного чи адміністративного кордонів України, станом переховується від органів досудового розслідування на тимчасово окупованій території АР Крим, з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Таким чином, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 переховується від органів досудового розслідування та суду на тимчасово окупованій території АР Крим з метою ухилення від кримінальної відповідальності у зв`язку з чим слідчий просив надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування.

У судовому засіданні прокурор доводи клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав викладених у клопотанні.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_7 заперечував проти задоволення клопотання слідчого та здійснення спеціального досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні.

Дослідивши клопотання слідчого та додані до нього матеріали кримінального провадження, заслухавши думку прокурора, захисника, слідча суддя приходить до наступного висновку.

Одними із завдань кримінального провадження є забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожен, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини (ст. 2 КПК України).

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 297-1 КПК України спеціальне досудове розслідування (in absentia) здійснюється стосовно одного чи декількох підозрюваних згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом.

Спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, передбачених статтями 109, 110, 110-2, 111, 112, 113, 114, 114-1, 115, 116, 118, частиною другою статті 121, частиною другою статті 127, частинами другою і третьою статті 146, статтями 146-1, 147, частинами другою - п`ятою статті 191 (у випадку зловживання службовою особою своїм службовим становищем), статтями 209, 255-258, 258-1, 258-2, 258-3, 258-4, 258-5, 348, 364, 364-1, 365, 365-2, 368, 368-2, 368-3, 368-4, 369, 369-2, 370, 379, 400, 408, 436, 436-1, 437, 438, 439, 440, 441, 442, 443, 444, 445, 446, 447 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.

Здійснення спеціального досудового розслідування щодо інших кримінальних правопорушень не допускається, крім випадків, коли кримінальні правопорушення вчинені особами, які переховуються від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошені у міжнародний розшук, та розслідуються в одному кримінальному провадженні із злочинами, зазначеними у цій частині, а виділення матеріалів щодо них може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду.

У судовому засіданні встановлено, що ГСУ СБУ здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за № 0000080 від 12 березня 2024 року, за підозрою ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.111 КК України.

18 жовтня 2023 року складено повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України.

24 жовтня 2023 року у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий кур`єр» та 19 жовтня 2023 року на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, було опубліковано повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України.

Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України, відносно якого законодавцем передбачена можливість здійснення спеціального досудового розслідування.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 297-4 КПК України під час вирішення питання про здійснення спеціального досудового розслідування слідчий суддя зобов`язаний врахувати наявність достатніх доказів для підозри особи щодо якої подано клопотання у вчиненні кримінального правопорушення.

Так, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи лише з фактичних обставин, які містяться у поданих слідчій судді матеріалах, слідча суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність останнього до кримінального правопорушення, за викладених у клопотанні обставин.

Як вбачається із матеріалів клопотання, обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, а саме: витягом з наказу командувача внутрішніх військ МВС України № 28 о/c від 26.03.2014, по особовому складу про звільнення з посади та зарахування в розпорядження ОСОБА_5 ; витягом з наказу командувача Національної гвардії України № 50 о/c від 15.07.2014, по особовому складу про звільнення військовослужбовця ОСОБА_5 з військової служби; наказом командира військової частини № НОМЕР_4 (по стройовій частині) № 154 від 29.07.2002; витягом з наказу командира військової частини № НОМЕР_4 (по стройовій частині) № 219 від 26.12.2002; витягом з наказу командира військової частини № НОМЕР_5 (по стройовій частині) № НОМЕР_6 від 03.05.2004; списком військовослужбовців офіцерського складу управління ІНФОРМАЦІЯ_2 , які у 2014 році перебували на військовій службі та не прибули до місця передислокації підрозділу з тимчасово окупованої території; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 18.08.2023; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.08.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 21.08.2023; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.08.2023; протоколом огляду відкритих інтернет-ресурсів від 18.03.2024; відповідями на доручення слідчого від 07.03.2023, 29.06.2023, 22.08.2023, та 22.09.2023; повідомленням ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України, іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 12 КК України інкриміноване ОСОБА_5 кримінальне правопорушення належить до категорії особливо тяжких, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років, з конфіскацією майна або без такої.

Окрім того, слідча суддя враховує практику Європейського суду з прав людини у відповідності до якої «обґрунтована підозра» про яку йдеться у ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, означає наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати об`єктивного спостерігача, що конкретна особа можливо вчинила злочин.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Таким чином, вищевказані докази є вагомими та дають обґрунтовані підстави для підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 139 КПК України ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження.

Відповідно до вимог ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупованою територією визначається:

1) сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій;

2) внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України;

3) надра під територіями, зазначеними у пунктах 1 і 2 цієї частини, і повітряний простір над цими територіями.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» порядок вручення повістки про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, а також правові наслідки ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, визначаються Кримінальним процесуальним кодексом України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 135 КУпАП особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

Відповідно до вимог ч. 8 ст. 135 КУпАП Повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою - сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

У випадку наявності в особи, зазначеної в абзаці першому цієї частини, захисника (захисників) копія повістки про її виклик надсилається захиснику (захисникам).

На даний час, підозрюваний ОСОБА_5 переховується від органів досудового розслідування та суду.

18 жовтня 2023 року у кримінальному провадженні прокуратурою АР Крим погоджено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України.

24 жовтня 2023 року у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий кур`єр» та 19 жовтня 2023 року на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, було опубліковано повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України.

18 жовтня 2023 року у зв`язку з переховуванням підозрюваного ОСОБА_5 від органів досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності, останнього постановою слідчого оголошено у розшук.

Отже, вищевказані матеріали досудового розслідування дають достатні та безсумнівні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 умисно переховується від слідства з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Відповідно до вимог абз. 2 ч. 2 ст. 297-1 КПК України спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ст. 438 КК України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук, та вони розслідуються в одному кримінальному провадженні із злочинами, зазначеними у цій частині, а виділення матеріалів щодо них може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду.

Пунктом 2 частини 3 статті 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» вимога про оголошення у міждержавний або міжнародний розшук не поширюється на випадки, якщо вирішується питання про застосування стосовно цих осіб спеціального кримінального провадження.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 24 жовтня 2023 року шляхом повідомлення у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий кур`єр» та 19 жовтня 2023 року на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України, те, що він умисно та безпідставно ухиляється від явки на виклики слідчого, переховується з метою ухилення від кримінальної відповідальності, 18 жовтня 2023 року оголошений у розшук, слідча суддя вважає за необхідне надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні за № 0000080 від 12 березня 2024 року, за підозрою ОСОБА_5 , за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 139, 297-1, 297-2, 297-3, 297-4, 376 КПК України, слідча суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання старшого слідчого - криміналіста 2 відділу слідчого управління Головного управляння СБ України в АР Крим капітана юстиції ОСОБА_3 , погоджене заступником начальника відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, що поширює свою діяльність на Автономну Республіку Крим та місто Севастополь прокуратури Автономної Республіки Крим та міста ОСОБА_4 про здійснення спеціального досудового розслідування, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000080 від 12 березня 2024 року, за підозрою ОСОБА_5 , за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України- задовольнити.

Надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000080 від 12 березня 2024 року, за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення та не може бути оскаржена, заперечення на неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідча суддя ОСОБА_1