Справа № 752/4575/24
Провадження №: 1-кп/752/1599/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.04.2024 рокум. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000014 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, одружений, має на утриманні малолітню дитину, не інваліда, офіційно не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:

ОСОБА_3 08.01.2024 року приблизно о 07 год. 30 хв., перебуваючи неподалік станції метро «Теремки» КП «Київський метрополітен», що розташована в Голосіївському районі м. Києва, на тротуарі знайшов кастет, після чого, всупереч передбаченому законом порядку, умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, помістив кастет до лівої внутрішньої кишені куртки чорного кольору, в яку був одягнений, та став зберігати його при собі без передбаченого законом дозволу.

В подальшому ОСОБА_3 08.01.2024 року у невстановлений досудовим розслідуванням час, зберігаючи про собі вищевказаний кастет, який знаходився у лівій внутрішній кишені куртки чорного кольору, в яку останній був одягнений, використовуючи громадський транспорт, прибув з місця свого проживання, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 до станції метро «Либідська» КП «Київський метрополітен» у м. Києві.

Потім, того ж дня ОСОБА_3 зайшов до вестибюлю станції метро «Либідська» КП «Київський метрополітен» у м. Києві, де приблизно о 20 год. 40 хв. був зупинений працівником поліції та запрошений до кімнати поліції, яка розташована на вказаній станції КП «Київський метрополітен» у м. Києві. Після чого в присутності двох понятих, в ході особистого обшуку ОСОБА_3 та його речей, у останнього виявлено та вилучено із внутрішньої лівої кишені куртки, яка була одягнена на ньому, кастет який відноситься до холодної зброї, а саме до контактної неклинкової холодної зброї ударно-дробильної дії, який останній придбав та незаконно носив без передбаченого законом дозволу.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 263 КК України, а саме носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

Допитаний в суді обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю. Показав, що знайшов кастет на тротуарі біля станції метро «Теремки» у м. Києві 7.01. о 7 ранку як їхав на роботу. Потім він поїхав на станцію метро «Либідська» на роботу, кастет був при ньому. Ввечері, коли повертався з роботи додому на ст. м. Либідська, в вестибюлі його зупинили працівники поліції та в ході обшуку вилучили кастет. Різновид холодної зброї він не оспорює. У вчиненому щиро кається та просить суворо його не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованому йому органом досудового слідства злочину при обставинах, викладених у обвинувальному акті та вироку суду, та беручи до уваги, що інші учасники судового провадження також не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі, обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю.

При призначенні ОСОБА_3 покарання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, який відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до нетяжких злочинів, обставини вчинення злочину, відсутність тяжких наслідків від вчиненого, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, має постійне місце проживання та реєстрації в м. Києві, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, обставини, що пом`якшують покарання - наявність малолітньої дитини, визнання вини, щире каяття у вчиненому, та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 необхідно призначити покарання у виді обмеження волі в мінімальних межах, передбачених санкцією ч. 2 ст. 263 КК України.

Разом з цим, враховуючи дані про особу обвинуваченого, зокрема, те, що ОСОБА_3 раніше не судимий, його вік, те, що він має постійне місце проживання та реєстрації у м. Києві, має міцні соціальні зв?язки, працює, три обставини, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, позицію сторони обвинувачення в дебатах щодо можливості застосування звільнення від відбування покарання з випробуванням, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з покладенням ряду обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

На думку суду, призначене обвинуваченому покарання є необхідним та достатнім для його виправлення і запобігання вчинення нових проступків та злочинів.

Питання щодо речових доказів та процесуальних витрат вирішити відповідно до ст.ст. 100, 124 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, і призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

На підставі ч. 1, 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти зазначений орган про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речовий доказ: кастет (квитанція № 007771), що знаходиться в камері зберігання речових доказів Управління поліції в метрополітені ГУНП у м. Києві - знищити.

Стягнути із ОСОБА_3 документально підтверджені витрати на залучення експерта в розмірі 2271 грн. 84 коп. на користь держави.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 діб з моменту проголошення з підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1