Справа № 183/7445/22
Провадження № 1-кс/206/570/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2024 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретареві ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_3 про витребування інформації, яка належить до конфіденційної в рамках кримінального провадження № 0000169 від 05 вересня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України,

за участю:

захисника - ОСОБА_3 ,

підозрюваного - ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:

До Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання захисника ОСОБА_3 про витребування інформації, яка належить до конфіденційної в рамках кримінального провадження.

Клопотання обґрунтовано тим, що в ході ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, в порядку ст. 290 КПК України, у 7 томі, на аркушах справи 38-40, знаходиться протокол допиту свідка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому відсутні відомості щодо її місця проживання, засобів зв`язку, паспортних даних, або іншого документу, за яким встановлено її особу. Захисник просить зобов`язати Міністерство соціальної політики України надати інформацію з Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб України щодо ОСОБА_5 , а саме дані про її останнє зареєстроване місце проживання та фактичне місце проживання/перебування внутрішньо переміщеної особи; дані про фактичне місце проживання особи на момент звернення; адресу, за якою із внутрішньо переміщеною особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції, та останній відомий номер телефону; відомості про смерть внутрішньо переміщеної особи або визнання її безвісно зниклою.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_3 підтримав клопотання та просив його задовольнити, а також пояснив, що вважає наявний в матеріалах кримінального провадження протокол допиту свідка неналежним доказом, оскільки в ньому відсутні відомості про місце проживання свідка, номер її телефону, а також дані про документ, за яким встановлено її особу. Надані нею покази не відповідають дійсності. Витребувати відомості про ОСОБА_5 необхідно, зокрема, з метою виклику останньої. Також вказав, що його клопотання на ім`я старшого слідчого СУ ГУНП в Луганській області ОСОБА_6 про надання даних свідка у кримінальному провадженні залишено без задоволення. Міністерством соціальної політики України на адвокатський запит у наданні інформації відмовлено.

ОСОБА_4 також підтримав клопотання захисника та просив його задовольнити.

Представник Міністерства соціальної політики України ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, 15 травня 2024 року надіслав заяву про розгляд клопотання без його участі.

Дослідивши клопотання, заслухавши пояснення захисника ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , суд приходить до висновку про відмову у його задоволенні з наступних підстав.

В судовому засіданні захисником ОСОБА_3 наголошувалось зокрема на тому, що ним подано клопотання про витребування інформації в порядку ст. 93 КПК України, а не в порядку передбаченому для тимчасового доступу до речей і документів. Однак на його думку, порядок розгляду цього клопотання та визначення норм права для його вирішення, належить суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 93 КПК України, сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Аналіз вищевказаних положень кримінально-процесуального законодавства не передбачає звернення із відповідним клопотанням про витребування доказів або певної інформації безпосередньо до слідчого судді, а тому подане клопотанням в порядку ст. 93 КПК України, не відповідає положенням кримінально - процесуального закону.

Водночас із цим, порушене у клопотанні захисника ОСОБА_3 питання про надання Міністерством соціальної політики України інформації відносно ОСОБА_5 , стосується персональних даних особи, яка знаходиться у володільця персональних даних, тобто входить охоронюваної законом таємниці.

Речі і документи, які містять охоронювану законом таємницю можливо отримати виключно в порядку, передбаченому ст. 159-163 КПК України, тобто в порядку тимчасового доступу до речей і документів.

Положеннями ст. 160 КПК України визначені відомості, які мають зазначатися у клопотанні про тимчасовий доступ до речей і документів.

Відповідно до ч. 5 ст. 159 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Відповідно до ч. 6 ст. 159 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Проте, клопотання захисника ОСОБА_3 не відповідає вимогам ст. 160 КПК України, а саме в останньому відсутній короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; не зазначено, яким чином інформація, яку він хоче отримати сама по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Також слід звернути увагу і на те, що протокол допиту свідка в контексті глави 4 «докази та доказування» не є сам по собі доказом, а за змістом ч. 4 ст. 95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, а тому доводи ОСОБА_3 про необхідність встановлення наведених у клопотанні відомостей з метою захисту ОСОБА_4 , є неспроможними.

Крім того, під час розгляду клопотання встановлено, що по даному кримінальному провадженні вже складено обвинувальний акт та він направлений до суду та призначено підготовче судове засідання.

За змістом ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Таким чином, звернення прокурора до суду з обвинувальним актом є однією з форм закінчення досудового розслідування, що виключає можливість прийняття будь - яких рішень слідчим суддею, а тому захист не позбавлений можливості ставити вказані у клопотанні питання під час підготовчого засідання з розгляду даного кримінального провадження в суді.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання.

Керуючись ст. ст. 94, 110, 131, 132, 159, 162, 163, 369-372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_3 про витребування інформації, яка належить до конфіденційної - відмовити.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Відповідно до ч. 3 ст. 309 КПК України, скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1