Номер провадження: 11-сс/813/516/24
Справа № 947/7602/24 1-кс/947/3210/24
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючий суддя ОСОБА_2

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 06 березня 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 209 КК України, в рамках кримінального провадження № 0000290, внесеного до ЄРДР 29 лютого 2024 року,-

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення.

Оскаржуваною ухвалою було частково задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_10 , та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» строком до 02.05.2024 року, включно, в межах строку досудового розслідування.

Визначено розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу, у розмірі 6600 (шість тисяч шістсот) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 19 984 800 (дев`ятнадцять мільйонів дев`ятсот вісімдесят чотири тисячі вісімсот) гривень.

Рішення слідчого судді мотивоване наявністю обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним інкримінованих кримінальних правопорушень, наявністю ризиків, передбачених п.п. 1 - 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

На вказану ухвалу захисник ОСОБА_8 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій вказує на те, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, з огляду наступне:

- пред`явлене повідомлення про підозру є необґрунтованим. Так, з повідомлення про підозру убачається, що невстановлена досудовим розслідування особа створила оголошення на онлайн-майданчику з метою заволодіння чужим майном шляхом обману, однак, доказів спілкування підозрюваного із вказаною особою матеріали справи не містять. При цому, відсутні докази, що грошові кошти, які перебували на рахунках ОСОБА_7 та інших рахунках, до яких він мав доступ, отримані злочинним шляхом;

- стороною обвинувачення не надано доказів необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки прокурором не доведено існування ризиків, передбачених пунктами 1 -4 ч. 1 ст. 177 КПК України, що, в свою чергу, є обов`язковим критерієм при вирішенні питання при застосуванні запобіжного заходу. Натомість, підозрюваний зацікавлений у належному досудовому розслідуванні та виявив бажання сприяти; під час проведення обшуку за місцем проживання підозрюваного було вилучене майно, яке має значення для досудового розслідування; потерпілі та свідки наразі допитані;

- розмір застави для підозрюваного визначений без детального дослідження питання про можливість внесення ОСОБА_7 або його сім`єю застави, однак визначений розмір є непомірним для останніх. Звертає увагу, що загальний обіг по рахунку не свідчить про наявність у володінні підозрюваного певної суми грошей. Підозрюваний є студентом 2-го курсу Університету імені Альфреда Нобеля , у власності відсутнє рухоме та нерухоме майно, є тимчасово переміщеною особою, як і його батьки, оскільки проживали у АДРЕСА_1 .

Посилаючись на викладене, просить скасувати оскаржену ухвалу та постановити нову, якою застосовувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позиції учасників судового провадження.

У судовому засіданні підозрюваний та захисники апеляційну скаргу підтримали, наполягали на її задоволенні.

Прокурор проти задоволення апеляційної скарги заперечував, вважав ухвалу слідчого судді такою, що відповідає вимогам законності, обґрунтованості та вмотивованості.

Заслухавши доповідь головуючого, доводи та пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно із ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності; ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частина 4 ст. 194 КПК України встановлює, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Так, згідно з положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону виконав у повній мірі та врахував їх при постановленні ухвали.

Відповідно до клопотання у провадженні ГУНП в Одеській області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000290 від 29 лютого 2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 209 КК України.

Відповідно до клопотання слідчого, ОСОБА_7 , перебуваючи у невстановленому в ході досудового розслідуванні місці, за попередньо змовою із невстановленою досудовим розслідуванням особою, маючи злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, створили оголошення на онлайн-майданчику « ОЛХ » у невстановлений досудовим розслідуванням час, використовуючи мобільний телефон марки «Samsung Galaxy А52S 5G SM-A528B» ІМЕІ1: НОМЕР_1 та номер мобільного оператору «Київстар» НОМЕР_2 , щодо продажу квадракоптера марки «DJI mavic 3T» вартістю 180000 гривень. За вказаним оголошенням 29.02.2024 року приблизно о 12 годині 00 хвилин ОСОБА_11 звернувся до невстановленої досудовим розслідуванням особи щодо придбання квадракоптера марки «DJI mavic 3T».

Надалі, шляхом обману потерпілого ОСОБА_11 вищевказана невстановлена особа, не маючи реальних намірів на продаж квадракоптера, вказала місце знаходження квардракоптера в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_2» за адресою: АДРЕСА_2 , при цьому надав номер банківської платіжної картки № НОМЕР_3 для здійснення оплати у сумі 170000 гривень.

При цьому, ОСОБА_7 з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на заволодіння чужим майном, шляхом обману, діючи з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, використовуючи мобільний телефон марки «Samsung Galaxy S23 SM-S911B/DS» з

ІМЕІ1: НОМЕР_4 , ІМЕІ2: НОМЕР_5 , а також абонентській номер НОМЕР_6 , отримавши від невстановленої в ході досудового розслідування особи верифікаційні данні для доступу до особистого кабінету онлайн-банкінгу АТ «УніверсалБанк» № НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_12 , та о 12 годині 27 хвилин 29.02.2024 отримав на вказаний рахунок грошові кошти від потерпілого ОСОБА_11 у сумі 170000 гривень.

Після чого, ОСОБА_7 29.02.2024 року о 12:32:28 розпорядився грошовими коштами шляхом проведення переказів частини грошових коштів у сумі 86 600 гривень на банківську карту НОМЕР_7 , що належить ОСОБА_13 , доступ до якого попередньо отримав з метою приховання слідів вчинення кримінального правопорушення. А також, о 29.02.2024 року о 12:31:51 ним здійснено переказ грошових коштів у сумі 95 000 гривень на банківську карту НОМЕР_8 , що належить ОСОБА_14 .

В подальшому, ОСОБА_7 , використовуючи платформу «Binance», а саме гаманець НОМЕР_9 , зареєстрований на свого батька - ОСОБА_15 , за допомогою переказу формату «peer to peer» конвертував українську гривню у безготівковому вигляді в електронні гроші у вигляді криптовалюти USDT та здійснив переказ на електронний гаманець «Wallet Telegram» НОМЕР_10 невстановленої в ході досудового розслідування особи за попередньою домовленістю ним.

Внаслідок своїх умисних дій ОСОБА_7 , спричинив потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 170000 гривень, після чого розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Крім того, ОСОБА_7 перебуваючи у невстановленому в ході досудового розслідуванні місці, на виконання злочинного плану, спрямованого на заволодіння чужим майном шляхом обману, в невстановлений слідством час, за попередньо змовою із невстановленою особою, маючи злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, створили схему отримання банківських платіжних карток з метою отримання на них доходу від вчинення злочину.

За вказаною схемою за грошову винагороду в сумі від 300 до 500 гривень було взято у орендне користування банківські рахунки ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , власника банківської картки АТ «УніверсалБанк» № НОМЕР_3 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , власника банківської карти АТ «УніверсалБанк» № НОМЕР_8 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , власника банківської карти АТ «УніверсалБанк».

Так, перебуваючи у невстановленому в ході досудового розслідуванні місці, ОСОБА_7 , за попередньо змовою із невстановленою досудовим розслідуванням особою, маючи злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, створили оголошення на онлайн-майданчику « ОЛХ » у невстановлений досудовим розслідуванням час, використовуючи мобільний телефон марки «Samsung Galaxy А52S 5G SM-A528B» ІМЕІ1: НОМЕР_1 та номер мобільного оператору «Київстар» НОМЕР_2 , щодо продажу квадракоптера марки «DJI mavic 3T» вартістю 180000 гривень. За вказаним оголошенням 29.02.2024 року приблизно о 12 годині 00 хвилин ОСОБА_11 звернувся до невстановленої досудовим розслідуванням особи щодо придбання квадракоптера марки «DJI mavic 3T».

Надалі, шляхом обману потерпілого ОСОБА_11 вищевказана невстановлена особа, не маючи реальних намірів на продаж квадракоптера, вказала місце знаходження квардракоптера в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_2» за адресою: АДРЕСА_2 , при цьому надав номер банківської платіжної картки № НОМЕР_3 для здійснення оплати у сумі 170000 гривень.

Після чого, ОСОБА_7 з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на заволодіння чужим майном, шляхом обману, діючи з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, використовуючи мобільний телефон «Samsung Galaxy S23 SM-S911B/DS» з ІМЕІ1: НОМЕР_4 , ІМЕІ2: НОМЕР_5 , а також абонентській номер НОМЕР_6 , отримавши від невстановленої в ході досудового розслідування особи верифікаційні данні для доступу до особистого кабінету онлайн-банкінгу АТ «УніверсалБанк» № НОМЕР_3 власником якого є ОСОБА_12 та о 12 годині 27 хвилин 29.02.2024 отримав на вказаний рахунок грошові кошти від потерпілого ОСОБА_11 у сумі 170000 гривень.

Заволодівши грошовими коштами злочинним шляхом на підконтрольну учасникам банківську картку, ОСОБА_7 29.02.2024 року о 12:32:28 розпорядився грошовими коштами шляхом здійснення фінансової операції, а саме проведення переказів частини грошових коштів у сумі 86 600 гривень на банківську карту НОМЕР_7 , що належить ОСОБА_13 , доступ до якого попередньо отримав з метою приховання слідів вчинення кримінального правопорушення. А також, о 29.02.2024 року о 12:31:51 ним здійснено аналогічну фінансову операцію - переказ грошових коштів у сумі 95 000 гривень на банківську карту НОМЕР_8 , що належить ОСОБА_14 , чим набув, володів та розпоряджався майном одержаним злочинним шляхом.

В подальшому, ОСОБА_7 , використовуючи платформу «Binance», а саме гаманець НОМЕР_9 , зареєстрований на свого батька - ОСОБА_15 , за допомогою переказу формату «peer to peer» 29.02.2024 оконвертував українську гривню у безготівковому вигляді в електронні гроші у вигляді криптовалюти USDT та здійснив переказ на електронний гаманець «Wallet Telegram» НОМЕР_10 невстановленої в ході досудового розслідування особи за попередньою домовленістю, здійснив фінансову операції та змінив їх форму, а також вчинив дії, спрямовані на приховування, маскування походження грошових коштів злочинним шляхом.

Після чого, ОСОБА_7 після легалізації (відмивання) майна, одержаного злочинним шляхом, за вказівкою невстановленої в ході досудового розслідування особи передав йому.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі ;«Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Так, відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 р., заява №42310/04, суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Не погоджуючись із доводами сторони захисту про необґрунтованість підозри, колегія суддів наголошує на тому, що обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, на даному етапі досудового розслідування підтверджується долученими до клопотання матеріалами кримінального провадження, зокрема: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 від 01.03.2024 року, який вказав, що зібравши необхідну суму, знайшов оголошення на платформі «ОЛХ» щодо продажу дрону «DJL Mavic 3Т» та здійснив оплату на рахунок банківської карти НОМЕР_3 , відкритої в АТ «Універсалбанк», на ім`я « ОСОБА_12 » у розмірі 170000 гривень (а.с. 27-31 т.1); протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 29.02.2024 року, яка повідомила, що за грошову винагороду у сумі 700 гривень надала в оренду на тиждень особистий кабінет онлайн банкінгу незнайомій їй особі (а.с. 32-36 т.1); протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_12 від 29.02.2024 року, на якому наявні листування в мессенжерах із « ОСОБА_16 » ОСОБА_17 , якій свідок надала доступ до свого акауту (а.с.39-42 т.1); протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 02.03.2024 року, який за грошову винагороду надав у орендне користування доступ до свого банківського рахунку раніше не знайомій особі; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 02.03.2024 року, який за грошову винагороду надав у орендне користування доступ до свого банківського рахунку раніше не знайомій особі (а.с.55-63 т.1); протоколом обшуку за місцем мешкання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_3 від 04.03.2024 року, в ході якого виявлено та вилучено мобільні телефони в користуванні ОСОБА_7 . Крім того, обшуком зафіксовано, що ОСОБА_7 керував акаунтом ОСОБА_12 , здійснював переказ грошових коштів потерпілого із цього акаунту, після чого із використанням підставних банківських рахнків здійснював легалізацію грошових коштів, отриманих злочинним шляхом (а.с. 86-94 т.1); протоколом огляду від 05.03.2024 року виявлено листування в месенжері «Телеграм» підозрюваного із іншими особам щодо вчинення кримінальних правопорушень, а також іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності (а.с. 132-151 т.1); та іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

Що стосується посилань захисника на відсутність в діях підозрюваного ОСОБА_7 складу інкримінованих йому злочинів, апеляційний суд наголошує на передчасності таких доводів, натомість, оцінка доказів з точки зору належності та допустимості, а загалом сукупності доказів - з точки зору вагомості, достатності та взаємозв`язку, надається судом, відповідно до вимог ст.ст. 89, 94 КПК України, на іншій стадії провадження - стадії судового розгляду кримінального провадження по суті, при цьому, за результатами проведення судового розгляду також вирішенню підлягає питання стосовно наявності або відсутності в діях особи складу конкретного кримінального правопорушення, натомість, на теперішній час слідчий суддя лише вирішує питання щодо достатності певного обсягу зібраних доказів для переконання стороннього спостерігача у тому, що особа причетна до вчинення злочину та стосовно неї існують законодавчо встановлені підстави для застосування певного запобіжного заходу.

Враховуючи вимоги п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК України, які узгоджуються з наведеними рішеннями ЄСПЛ, слідчий суддя, не вирішуючи питання про наявність у діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, доведеність його вини, належність та допустимість наданих стороною обвинувачення доказів, виходячи лише з фактичних даних, що містяться в матеріалах, доданих до клопотання, дійшов правильного висновку про наявність обґрунтованої підозри, тобто про його причетність до вчинення злочину за викладених у клопотанні обставин.

Згідно з приписами ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Як вбачається з обґрунтованих висновків слідчого судді, викладених в мотивувальній частині ухвали, в даному кримінальному провадженні існують доведені прокурором та слідчим ризики, передбачені п. 1-4 ч. 1 ст. 177 КПК України, які обумовлені наступним:

- ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні нетяжкого та тяжкого кримінального правопорушення, зокрема санкцією ч. 2 ст. 209 КК України передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, тому, перебуваючи на волі, останній, буде мати можливість переховуватись від органів слідства та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Крім того, ЄСПЛ в своїх рішеннях «Панченко проти Росії» та «Бекчиєв проти Молдови» неодноразово зазначав, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня. Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню. Колегія суддів зазначає, що підозрюваний, є уродженця м. Нікополь Дніпропетровської області, студент Університету імені Альфреда Нобеля, неодружений, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , є тимчасово переміщеною особою та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 , що свідчить про відсутність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, які можуть утримати останнього за місцем свого проживання;

- обставини та характер вчинення розслідуваного кримінального правопорушення, зафіксовані факти фінансових операцій з коштами, ймовірно одержаними внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння (переказ грошей з рахунку на рахунок, купівля фінансового активу), свідчить про ймовірний високий рівень підготовки, схильність та здатність підозрюваного приховувати свої протиправні дії всіма доступними силами та засобами. Наразі досудове розслідування зазначеного кримінального провадження перебуває на початковій стадії та наразі триває збирання доказів, які мають суттєве значення для цього кримінального провадження, тому існує висока ймовірність вчинення підозрюваним дій, спрямованих на приховування, спотворення чи знищення відомостей, які мають суттєве значення для цього кримінального провадження і можуть викривати його участь у розслідуваних злочинах чи причетність до них інших осіб;

- враховуючи, що обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у значній мірі підтверджується показаннями потерпілого та свідків, тому з урахуванням процедури, яка передбачена КПК України щодо отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК), апеляційний суд дійшов висновку, що вказані обставини зумовлюють можливість поза процесуального впливу підозрюваним на свідка з метою уникнення кримінальної відповідальності;

На переконання апеляційного суду, досліджені під час судового засідання та встановлені слідчим суддею ризики свідчать, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою із визначенням певного розміру застави, може негативно відобразитися на здійсненні швидкого та ефективного досудового розслідування, якого можливо досягнути лише за умов нівелювання ризиків кримінального провадження. За встановлених слідчим суддею обставин, необхідним є саме тримання під вартою, оскільки з урахуванням індивідуальних обставин підозрюваного, застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім стримуючим фактором від реалізації встановлених ризиків і створить можливості для вчинення ним позапроцесуальних дій з метою перешкоджання кримінальному провадженню.

Апеляційний суд приймає до уваги посилання захисника щодо повернення грошових коштів, які надійшли на банківський рахунок, до якого ОСОБА_7 мав фізичний доступ, водночас зауважує, що у світлі інкримінованих обставин справи, зазначене не є настільки переконливою обставиною, що могли б знизити встановлені ризики до маловірогідних чи до їх виключення. Натомість, колегія суддів, звертає увагу, на конкретні обставини кримінального провадження - предметом шахрайства була волонтерська допомога (грошові кошти зібрані для придбання дрону для ЗСУ). У свою чергу, волонтерська діяльність є основою побудови та розвитку громадянського суспільства. У зв`язку з широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України значно збільшилася чисельність осіб, які здійснюють волонтерську діяльність і прагнуть сприяти національному опору російським окупантам. Тому на підставі викладеного, апеляційний суд констатує про наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості" (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року).

Згідно із ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

При цьому, п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України передбачає, що розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Визначаючи розмір застави, який необхідно застосувати до підозрюваного як альтернативний триманню під вартою, слідчий суддя виходив з того, що перш за все має бути врахована реальна можливість підозрюваного виконувати умови запобіжного заходу. Зокрема, слідчим суддею з аналізу руху віртуальних активів по акаунту « ОСОБА_15 », який використовував підозрюваний, встановлено, що загальний обіг складає понад 766 000 USDT, що складає приблизно 29 млн гривень, а також те, що 29.02.2024 року на рахунки, які використовував підозрюваний зараховано кошти у сумі 510 000 гривень. У зв`язку із цим, слідчий суддя вважав за необхідне визначити, як альтернативний запобіжний захід заставу у розмірі 6600 (шість тисяч шістсот) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 19 984 800 (дев`ятнадцять мільйонів дев`ятсот вісімдесят чотири тисячі вісімсот) гривень.

На переконання апеляційного суду, з урахуванням встановленого майнового стану підозрюваного, характеру ймовірного вчиненого злочину (тяжкого злочину в умовах дії воєнного стану на території України) та суми грошових коштів, якими ймовірно незаконно заволодів підозрюваний, такий розмір застави з достатньою мірою зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного, запобігти ризикам кримінального провадження та не буде непомірним для нього.

Натомість, стороною захисту вищезазначені обставини не спростовані, а тому апеляційний суд не знаходить законних підстав для зміни розміру застави у бік зменшення.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Керуючись статями 24, 176, 177, 178, 183, 194, 196,197 370-372, 376, 404, 407, 409,419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 06 березня 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 209 КК України, в рамках кримінального провадження № 0000290, внесеного до ЄРДР 29 лютого 2024 року,- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4