У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/5204/24

Провадження № 1-кс/183/956/24

28 травня 2024 року м. Новомосоквськ

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області

ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сєверодонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, ОСОБА_5 , погодженого прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Луганської обласної прокуратури ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000297 від 08.06.2023 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Підгорівка, Старобільського району, Луганської області, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

До Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Сєверодонецьку) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську ОСОБА_5 , погодженого прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Луганської обласної прокуратури ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000297 від 08.06.2023, про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання зазначено, щонаказом начальника державної установи «Старобільський слідчий ізолятор» ОСОБА_7 призначено на посаду молодшого інспектора 1 категорії відділу режиму і охорони державної установи «Старобільський слідчий ізолятор» в спеціальному званні старший прапорщик внутрішньої служби.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», правоохоронні органи - це органи прокуратури, Національної поліції, служби безпеки, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, Національне антикорупційне бюро України, органи охорони державного кордону, Бюро економічної безпеки України, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції.

Таким чином, ОСОБА_7 , є працівником правоохоронного органу.

Згідно ст. 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про Державну кримінальну-виконавчу службу України» ОСОБА_7 , присягнула на вірність Українському народові та зобов`язалася, неухильно додержуватися Конституції та законів України, бути чесною, гуманною, сумлінною і дисциплінованою, зберігати державну та іншу охоронювану законом таємницю, з високою відповідальністю виконувати свій службовий обов`язок, вимоги статутів і наказів, постійно вдосконалювати професійну майстерність та підвищувати рівень культури, не допускати порушень прав і свобод людини та громадянина, всіляко сприяти зміцненню правопорядку.

24.02.2022, на виконання наказів вищого військового керівництва військовослужбовці збройних сил ворога України - російської федерації (далі зс рф), шляхом збройної агресії із застосуванням зброї, військової техніки та артилерії, з нанесенням ракетних та авіаційно-бомбових ударів по військовій та цивільній інфраструктурі, незаконно вторглась на територію Україну через державні кордони України в Київській, Луганській, Донецькій, Харківській, Житомирській, Чернігівській, Сумській, Херсонській, Запорізькій, Миколаївській, інших областях і здійснили широкомасштабний збройний напад на державні органи влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти військової та цивільної адміністрації, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, після чого внаслідок широкомасштабного збройного нападу здійснили військову окупацію частин вказаних територій України, в тому числі території АДРЕСА_1 , яка фактично захоплена та тимчасово окупована з березня 2022 року.

24.02.2022, Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, в подальшому дію якого продовжено по 20.08.2023 шляхом прийняття 15.03.2022, 21.04.2022, 22.05.2022, 15.08.2022, 16.11.2022 Верховною Радою України відповідних Законів на підставі Указів Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022.

В період часу з 07.03.2022 до 25.06.2022, більш точний час органами досудового розслідування невстановлений, ОСОБА_7 , перебуваючи на території м. Старобільськ, Старобільського району, Луганської області, тобто на території, тимчасово окупованій зс рф, будучи громадянкою України та працівником правоохоронного органу України молодшим інспектором 1 категорії відділу режиму і охорони державної установи «Старобільський слідчий ізолятор», діючи умисно та добровільно, зустрілася з представниками так званої «луганской народной республики» (далі «лнр»), що є частиною окупаційної адміністрації рф, які запропонували їй перейти на сторону окупанта, тобто на бік ворога України у воєнний час.

Під час вказаного спілкування ОСОБА_7 , діючи умисно та усвідомлюючи протиправність своїх дій, добровільно надала згоду вказаним представникам рф на вступ до структурного підрозділу «лнр» окупаційної адміністрації рф, а саме до так званого «Старобельский следственный изолятор УИН мвд лнр», тобто перейти на бік ворога, усвідомлюючи при цьому те, що в період триваючого збройного конфлікту та в умовах воєнного стану, вказане шкодить суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України.

Після чого, ОСОБА_7 , приблизно 25.06.2022 розпочала свою «службу» у вказаному незаконно створеному структурному підрозділі окупаційної адміністрації рф так званому « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , завдаючи шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України.

Тобто, ОСОБА_7 вчинила державну зраду шляхом переходу на бік ворога в період збройного конфлікту, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи при цьому те, що в період триваючого збройного конфлікту, в умовах воєнного стану, вказане шкодить суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України.

02.02.2024, відповідності до ст. ст. 276-278 КПК України складено письмове повідомлення про підозру у вчиненні ОСОБА_7 , кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України. Повідомлення про підозру та повістки про виклики на 12.02.2024, 13.02.2024, 14.02.2024 для проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні №0000297, отримання письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, допиту в якості підозрюваного, тощо, відповідно до вимог ч. 1 ст. 278, ст. ст. 111, 135 КПК України направлено у спосіб, передбачений для вручення повідомлень, а саме опубліковано на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 та офіційному сайті видання Кабінету Міністрів України, тобто засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження газети «Урядовий кур`єр» № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) від ІНФОРМАЦІЯ_4 , за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_4 для проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні, отримання письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, допиту в якості підозрюваного тощо.

Жодного разу у призначений час громадянка України ОСОБА_7 у призначене місце не з`явилась, про неможливість та причини неприбуття не повідомила.

Стороною обвинувачення, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, повідомлено ОСОБА_7 , про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України у відповідності та у спосіб, передбачений діючим кримінальним процесуальним законодавством України.

Таким чином, 02.02.2024 у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , набула статусу підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Постановою слідчого на підставі ст. 281 КПК України підозрювану ОСОБА_7 , оголошено в розшук.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 , у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- матеріалами УСР в Луганській області ДСР НП України;

- відомостями Північно-східного межрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України щодо роботи ОСОБА_7 , в державній установі «Старобільський слідчий ізолятор»;

- відомостями про документування паспортом громадянина України ОСОБА_7 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ;

- протоколами огляду інформації інтернет-ресурсів в ході яких за участю свідків: ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , оглянуто опубліковану в мережі Інтернет публічну інформацію публікації інтернет-ресурса, в ході якого оглянуто опубліковану в мережі Інтернет публічну інформацію публікації, розміщеної на Інтернет сторінці (сайті) так званого «управліня виконання покарань мвс лнр» окупаційної адміністрації країни-агресора рф (за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_6 відповідно до яких свідки впізнали та показали на особу ОСОБА_7 , яка зрадивши присязі з березня 2022 року, перебуваючи в період збройного конфлікту та в умовах воєнного стану на тимчасово окупованій території м. Старобілська Луганської області, вступила та здійснює «службу» в одному з незаконно створеному структурному підрозділі так званого «управління виконання покарань мвс лнр» окупаційної адміністрації країни-агресора рф, а також іншими зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на цей час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваної ОСОБА_7 із вчиненням кримінального правопорушення.

Також, в ході досудового розслідування встановлені ризики, передбачені пунктами 1, 5

ч. 1 ст. 177 КПК України, про наявність яких свідчать такі обставини: ризик переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить:

- тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 , в разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, в якому вона підозрюється (відповідно до ст. 12 КК України вказаний злочин відноситься до категорії особливо тяжких злочинів та санкція ч. 2 ст. 111 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацію майна);

- вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення;

- неприбуття на виклик до слідчого три рази поспіль (12.02.2024, 13.02.2024, 14.02.2024) та не повідомлення органу досудового розслідування та Луганську обласну прокуратуру про причини та неможливість прибути, що свідчить про те, що підозрюваний на цей час вже переховується від органу досудового розслідування;

- спосіб вчинення злочину вчинення його умисно, під час воєнного стану, що має негативні наслідки для всієї територіальної громади та України в цілому, знаходиться на окупованій території, співпрацюючи з окупаційною адміністрацією країни-агресора рф, що з великою часткою ймовірності спонукатиме його до втечі.

Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме продовжити кримінальне правопорушення, у якому вона підозрюється, або вчинити інше кримінальне правопорушення свідчить:

- тимчасова окупація території України, а саме територія АДРЕСА_1 , на якій створений незаконний орган, в якому підозрювана розпочала «службу», що дає їй можливість продовжувати працювати та унеможливлює реальне відбування покарання, яке може бути призначене у разі її засудження за цей злочин;

- поведінка підозрюваної ОСОБА_7 , яка своїми діями демонструє підтримку прийняття рішення країни-агресора російською федерацією від 24.02.2022 щодо проведення на території суверенної держави України, так званої «спеціальної воєнної операції», підтримала дії рф та незаконних збройних формувань, так званої «лнр», спрямовані на захоплення території України, вступивши та розпочавши свою «службу» у незаконно створеному структурному підрозділі окупаційної адміністрації рф - так званому « ІНФОРМАЦІЯ_7 », розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , завдаючи шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України.

Всі ці обставини в своїй сукупності свідчать про те, що перебуваючи без запобіжного заходу, підозрювана ОСОБА_7 зможе продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюєтьсяабо вчинити інше кримінальне правопорушення проти основ національної безпеки України.

Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочині передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Згідно з вимогами п.5 ч.1 ст. 176 КПК України запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не можуть бути застосовані до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1,258-258-5, 260,261 КК України.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_7 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, до неї може бути застосований виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити в повному обсязі.

Захисник у судовому засіданні просив відмовити в задоволенні вказаного клопотання мотивуючи свою позицію тим, що всі зазначені ризики не обґрунтовані та не підтверджуються документально.

Вислухавши позицію учасників судового розгляду та дослідивши долучені до клопотання документи, слідчий суддя прийшов до наступного.

Згідно з ч. 1 ст.176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам визначеними положеннями цієї статті.

Статтею 178 КПК України визначено обов`язок суду, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінити в сукупності всі обставини вчинення підозрюваним кримінального правопорушення та особу підозрюваного.

Ураховуючи зібрані органом досудового слідства докази та встановлені під час розгляду клопотання обставини, слідчий суддя вважає обґрунтованою повідомлену громадянці

ОСОБА_7 підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, що підтверджено письмовими матеріалами, а саме:

- матеріалами УСР в Луганській області ДСР НП України;

- відомостями Північно-східного межрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України щодо роботи ОСОБА_7 , в державній установі «Старобільський слідчий ізолятор»;

- відомостями про документування паспортом громадянина України ОСОБА_7 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ;

- протоколами огляду інформації інтернет-ресурсів в ході яких за участю свідків: ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , оглянуто опубліковану в мережі Інтернет публічну інформацію публікації інтернет-ресурса, в ході якого оглянуто опубліковану в мережі Інтернет публічну інформацію публікації, розміщеної на Інтернет сторінці (сайті) так званого «управліня виконання покарань мвс лнр» окупаційної адміністрації країни-агресора рф (за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_6 відповідно до яких свідки впізнали та показали на особу ОСОБА_7 , яка зрадивши присязі з березня 2022 року, перебуваючи в період збройного конфлікту та в умовах воєнного стану на тимчасово окупованій території м. Старобілська Луганської області, вступила та здійснює «службу» в одному з незаконно створеному структурному підрозділі так званого «управління виконання покарань мвс лнр» окупаційної адміністрації країни-агресора рф, а також іншими зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження. Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігати ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 слідчий суддя ураховує, що вказаний у клопотанні слідчого ризик, передбачений п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України, є доведеним.

Так, про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що

ОСОБА_7 , хоча і є особою раніше не судимою, однак підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України, є особливо тяжким, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна.

Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваної переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі Ilijkov v. Bulgaria від 26.06.20 (80,

№ 33977/96), за якою суворість можливого вироку є відповідним елементом в оцінці ризику ухилення, а погляд на серйозність обвинувачення проти заявника давав уповноваженим органам можливість обґрунтовано вважати, що такий початковий ризик був установлений.

Щодо ризику, передбаченого п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_7 або вчинити інше кримінальне правопорушення проти основ національної безпеки України, то про його наявність свідчить тимчасова окупація території України, а саме, що територія м. Старобільськ Луганської області, на якій створений незаконний орган, в якому підозрювана розпочала «службу», дає їй можливість продовжувати працювати та унеможливлює реальне відбування покарання, яке може бути призначене у разі її засудження за цей злочин; поведінка підозрюваної ОСОБА_7 , яка своїми діями демонструє підтримку прийняття рішення країни-агресора російською федерацією від 24.02.2022 щодо проведення на території суверенної держави України, так званої «спеціальної воєнної операції», підтримала дії рф та незаконних збройних формувань, так званої «лнр», спрямовані на захоплення території України, вступивши та розпочавши свою «службу» у незаконно створеному структурному підрозділі окупаційної адміністрації рф - так званому « ІНФОРМАЦІЯ_7 », розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , завдаючи шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України.

Усі ці обставини в своїй сукупності свідчать про те, що перебуваючи без запобіжного заходу, підозрювана ОСОБА_7 зможе продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, або вчинити інше кримінальне правопорушення проти основ національної безпеки України.

Обираючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваної, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», слідчий суддя вважає необхідним застосовувати підозрюваній найбільш тяжкий вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначеного раніше ризику.

Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюється або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених ст. 109-114-1,258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжним заходом є тримання під вартою. У зв`язку з тим, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, до неї може бути застосований виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Разом з тим, згідно з ч. 4 ст. 183 КК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та /або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 181, 194 КПК України,

У Х В А Л И В:

клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у

м. Сєверодонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у порядку ч. 6 ст.193 КПК України щодо підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000297 від 08.06.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, - задовольнити.

В порядку ч. 6 ст. 193 КПК України обрати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с. Підгорівка, Старобільського району, Луганської області, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

У відповідності до положень ч. 6 ст. 193 КПК України, після затримання особи і не пізніше як через сорок вісім годин з часу доставки його до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Дана ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається безпосередньо до Дніпровського апеляційної суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1