Справа № 755/3871/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" березня 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретарів судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань№ 0000004 від 13.02.2024 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого, з середньою освітою, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205-1 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 в березні 2023 року, за попередньою змовою з невстановленою слідством особою, здійснив внесення в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи завідомо неправдивих відомостей, а також умисне подання для проведення такої реєстрації документів, які містять завідомо неправдиві відомості щодо реєстрації на своє ім`я ТОВ «ФЛЕТС РЕТЕЙЛ» (), ТОВ «ЛОГІТРАНСІС» () без наміру здійснювати господарську діяльність, передбачену Статутом, тобто вчинив кримінальне правопорушення у сфері господарської діяльності, при наступних обставинах.

В березні 2023 року (точні дата та час під час досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_3 , перебуваючи в районі вул. Ентузіастів, м. Києва (більш точного місця в ході досудового розслідування не встановлено), зустрівся з невстановленою слідством особою на ім`я « ОСОБА_6 » (досудове розслідування відносно невстановленої особи триває), яка запропонувала за грошову винагороду стати засновником та керівником підприємств, а саме ТОВ «ФЛЕТС РЕТЕЙЛ» (), ТОВ «ЛОГІТРАНСІС» (), на що ОСОБА_3 , перебуваючи у скрутному матеріальному становищі, надав свою згоду, розуміючи, що він стає засновником та керівником зазначених підприємств, не маючи наміру здійснювати господарську діяльність, вступивши таким чином у попередню змову із зазначеною особою.

Статтею 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» встановлено, що державна реєстрація базується на таких основних принципах як об`єктивність, достовірність та повнота відомостей в Єдиному державному реєстрі.

Згідно ст. 14 вказаного Закону документи для державної реєстрації можуть подаватись у паперовій або електронній формі.

Документи в електронній формі подаються заявником з використанням Єдиного державного вебпорталу електронних послуг - «Портал Дія», у порядку, визначеному Міністерством юстиції України та центральним органом влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері надання електронних та адміністративних послуг, за умови підписання заявником заяви з використанням засобів електронної ідентифікації з високим рівнем довіри.

Статтею 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» визначено, що для державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, у тому числі змін до установчих документів юридичної особи, подаються відповідні документи, у тому числі: заява про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу; примірник оригіналу рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про зміни, що вносяться до Єдиного державного реєстру; установчий документ юридичної особи в новій редакції - у разі внесення змін, що містяться в установчому документі; примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про вихід із складу засновників (учасників) та/або заява фізичної особи про вихід із складу засновників (учасників) та інші документи.

В подальшому, ОСОБА_3 , 14.03.2023, реалізовуючи злочинний умисел, направлений на внесення в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичних осіб, завідомо неправдивих відомостей, здійснив авторизацію на вебпорталі «Дія» для автоматичної реєстрації юридичної особи, за допомогою власного застосунку «Дія», після чого передав власний мобільний телефон невстановленій особі для реєстрації на його ім`я ТОВ «ЛОГІТРАНСІС» на підставі модельного статуту, а також обрання системи оподаткування.

Використовуючи наданий доступ, невстановлена особа у режимі реального часу сформувала Заяву (на отримання електронних публічних послуг в автоматичному режимі), зокрема щодо державної реєстрації юридичної особи ТОВ «ЛОГІТРАНСІС» () на підставі модельного статуту. В той же час, ОСОБА_3 , не маючи наміру здійснювати господарську діяльність від імені зазначеного підприємства підписав подану за допомогою Порталу Дія - Заяву про проведення автоматичної державної реєстрації, про що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань зроблено запис № 000001912.

Крім того, ОСОБА_3 , 15.03.2023, реалізовуючи злочинний умисел, направлений на внесення в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичних осіб, завідомо неправдивих відомостей, на прохання невстановленої слідством особи, прибув до приміщення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 , де передав нотаріусу дані свого паспорту з безконтактним електронним носієм № НОМЕР_1 , запис № 053 , виданий 30 червня 2020 року, орган що видав 8027, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 та дані свого місця проживання, з метою виготовлення нею документів необхідних для вчинення реєстраційних дій, а саме придбання частки статутного капіталу ТОВ «ФЛЕТС РЕТЕЙЛ» ().

На підставі наданих ОСОБА_3 даних, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 , виготовив наступні документи:

- акт приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВ «ФЛЕТС РЕТЕЙЛ», згідно якого ОСОБА_3 придбав частку в статутному капіталі ТОВ «ФЛЕТС РЕТЕЙЛ» та став засновником вказаного підприємства;

- рішення учасника № 15/03-23 Товариства з обмеженою відповідальністю «ФЛЕТС РЕТЕЙЛ» (код за ) від 15.02.2023 згідно якого ОСОБА_3 став керівником ТОВ «ФЛЕТС РЕТЕЙЛ» та визначив місцезнаходження Товариства, а саме: Київська область, м. Вишневе, вул. Святошинська, буд. 27Г, де ОСОБА_3 значиться власником та керівником товариства, проте фактично наміру ставати власником та керівником товариства він не мав, в подальшому правами власника та керівника товариства не користувався та обов`язки не виконував.

Крім того, ОСОБА_3 15.03.2023, надав приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 , заздалегідь підготовлену невстановленою особою на ім`я « ОСОБА_6 » та підписану ним Заяву форми 2 «Про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу», де останній вказаний як власник та директор ТОВ «ФЛЕТС РЕТЕЙЛ» на підставі якої до Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зроблено запис № 004000852.

Після проведення реєстраційних дій щодо реєстрації ТОВ «ЛОГІТРАНСІС» та направлених на зміну власника та керівника, місцезнаходження ТОВ «ФЛЕТС РЕТЕЙЛ», ОСОБА_3 , виконавши свою злочинну роль вчинення злочину, самостійно підприємницьку діяльність не здійснював, угод фінансового характеру не складав, документів до контролюючих органів не подавав, що надало змогу невстановленим особам вести незаконну господарську діяльність від імені останнього.

Вказані дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 205-1 КК України, тобто в умисному внесенні в документи, які відповідно до закону подаються для реєстрації юридичної особи, завідомо неправдивих відомостей, а також умисному поданні для проведення такої реєстрації документів, які містять завідомо неправдиві відомості, за попередньою змовою групою осіб.

29 лютого 2024 року у даному кримінальному провадженні № 0000004 між прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_8 та підозрюваним ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст. 468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно даної угоди прокурор ОСОБА_8 та обвинувачений ОСОБА_3 за участю захисника ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення та його правової кваліфікації, а саме: ч. 2 ст. 205-1 КК України, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин, беззастережного визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні даного кримінального правопорушення, а також узгодили покарання обвинуваченому за ч. 2 ст. 205-1 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права займатись підприємницькою діяльністю строком на 2 (два) роки, також погоджене звільнення від відбування основного покарання з випробуванням, якщо обвинувачений протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України.

У даній угоді передбачені наслідки її укладення та затвердження, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідки її невиконання, які роз`яснені обвинуваченому. В угоді зазначено дата її укладення та вона скріплена підписами сторін.

Під час підготовчого судового засідання прокурор ОСОБА_4 просила затвердити угоду про визнання винуватості, вказуючи, що вона відповідає вимогам КПК України та призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання, яке відповідає санкції інкримінованої статті.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні також просив суд вказану угоду, укладену між ним та прокурором затвердити і призначити йому узгоджену в угоді міру покарання. Також обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205-1 КК України в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, надав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання.

Захисник ОСОБА_5 також просив затвердити угоду про визнання винуватості, підтвердив, що угода про визнання винуватості укладена добровільно, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.

Згідно з ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні можуть бути укладені такі види угод: 1) угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим; 2) угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до ч. 2 та 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: 1) кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів; 2) особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами; 3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 а саме ч. 2 ст. 205-1 КК України згідно із ст. 12 КК України, є нетяжким злочином.

Судом, на виконання вимог ст. 474 КПК України, а також шляхом опитування учасників судового провадження, з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст угоди про визнання винуватості, укладеної з прокурором ОСОБА_8 , характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Таким чином, суд визнає доведеною вину ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205-1 КК України, а саме - в умисному внесенні в документи, які відповідно до закону подаються для реєстрації юридичної особи, завідомо неправдивих відомостей, а також умисному поданні для проведення такої реєстрації документів, які містять завідомо неправдиві відомості, за попередньою змовою групою осіб.

Суд, при затвердженні погодженої міри покарання ОСОБА_3 враховує характер та ступінь суспільної небезпеки, вчиненого обвинуваченим правопорушення, що належить до категорії нетяжких злочинів, відсутність тяжких наслідків від кримінального правопорушення, а також інші відомості про особу обвинуваченого, яка є раніше не судимою особою, має постійне місце проживання, що збігається з реєстрацією, неодружений, а також обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 якими є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину; вчинення кримінального правопорушення внаслідок збігу тяжких особистих обставин. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , обвинувальний акт не містить.

Отже, визначене в угоді про визнання винуватості покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України.

Відтак, оскільки умови угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором ОСОБА_8 та підозрюваним ОСОБА_3 за участю захисника ОСОБА_5 , її форма та зміст відповідають вимогам КПК і КК України, враховуючи вказані обставини та дані про особу обвинуваченого в сукупності з низкою пом`якшуючих обставин, суд вважає, необхідним затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому ОСОБА_3 узгоджене покарання у виді позбавлення волі з позбавленням права займатись підприємницькою діяльністю.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 75 КК України, суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.

У випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.

Разом з тим, беручи до уваги викладене, суд вважає, що вказані обставини в своїй сукупності дають підстави дійти висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства та звільненні його від відбування покарання з випробуванням, відповідно до вимог ст. 75 КК України, з покладанням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Керуючись вимогами ст. 373, 374, 469, 472, 473, 474, 475 КПК України, суд,

у х в а л и в :

затвердити угоду про визнання винуватості від 29 лютого 2024 року, укладену між прокурором Київської обласної прокуратури ОСОБА_8 та підозрюваним ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000004 від 13.02.2024.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205-1 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки з позбавленням права займатись підприємницькою діяльністю строком на 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування основного покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк відбуття покарання відраховувати з моменту приведення вироку до виконання.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1