ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 691/1357/23
провадження № 1-кп/691/352/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2023 рокум. Городище

Городищенський районний суд Черкаської області в складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 та обвинуваченої ОСОБА_4 , розглянувши, у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городище Черкаської області, кримінальне провадження № 0000321 відомості 09.07.2023 року внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. В'язівок, Городищенського району, Черкаської області, громадянки України, українки, освіта середня, заміжня, на утриманні має трьох неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштована, зареєстрована та проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною 2 статті 194 КК України,

ВСТАНОВИВ:

08.07.2023 року приблизно о 22 годині 00 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , будучи розгніваною на сусідів, а саме сім'ю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , переслідуючи мету умисного знищення майна шляхом підпалу з мотивів помсти, усвідомлюючи загально небезпечний спосіб свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вийшла на вулицю В'язівська в с. Дирдин, Черкаський район, Черкаська область, де преконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, підійшла до земельної ділянки навпроти будинку АДРЕСА_2 на вказаній вулиці та за допомогою сірників вчинила підпал соломи, яка в тюках у кількості 80 штук знаходилась на земельній ділянці, в результаті чого розпачалась пожежа, де вогнем знищено 80 тюків соломи, належного ОСОБА_5 , внаслідок чого останній спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 2800 гривень.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилася, повідомлена належно про дату, час та місце судового засідання. 08.11.2023 на адресу суду від потерпілої надійшла заява, просила судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.2 ст.194 КК України проводити у її відсутність, зайнята на роботі, претензій матеріального характеру до ОСОБА_4 не має. Збитки відшкодовані в повному обсязі. На суворій мірі покарання не наполягає.

У судовому засіданні заслухано думку обвинуваченої, прокурора щодо можливості здійснення судового розгляду обвинувального акту в кримінальному провадженні, за відсутності потерпілої ОСОБА_5 на підставі поданої заяви, та ухвалено з урахуванням статті 325 КПК України, про можливість, за її відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду.

Частина 3 статті 349 КПК України передбачає, що суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Прокурор ОСОБА_3 вважає за можливе здійснити судовий розгляд кримінального провадження на підставі частини 3 статті 349 КПК України, допитавши в суді обвинувачену та вивчивши матеріали, які характеризують її особу, що були зібрані на досудовому розслідуванні.

Обвинуваченій ОСОБА_4 роз`яснено статтю 349 КПК України щодо спрощеного порядку судового розгляду обвинувального акта за ч.2 ст.194 КК України в даному кримінальному провадженні, та те, що вона буде позбавлена права оспорювати обставини, які не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним згідно положень частини 3 статті 349 КПК України.

Враховуючи те, що обвинувачена та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши обвинуваченій положення статті 349 КПК України, за її згоди, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил частини 3 статті 349 КПК України, оскільки учасники судового провадження не заперечують проти цього, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі.

Обвинувачена ОСОБА_4 у судовому засіданні у пред`явленому їй обвинуваченні за ч.2 ст.194 КК України визнала себе винною, розкаялася, та показала, що має трьох неповнолітніх дітей, які були відібрані до патронатної родини, так як вона не займалася їх вихованням, утримнанням, або випивала, або була на роботі, діти були залишені без долгяду, про що повідомила, як їй стало відомо, сусідка ОСОБА_5 .. Не знала що роботи, як повернути дітей, та вирішила помститися за це останній. Ввечері 08.07.2023 була на підпитку взяла сірники, пішла і підпалила тюки з соломою, що були на земельної ділянки навпроти будинку АДРЕСА_2 . Всього згоріло 80 тюків соломи. Кається в скоєному. Потерпілій завдану шкоду відшкодувала в повному обсязі. Зробила належні висновки. На скільки це можливо виправилася і дітей повернули. Офіційно уклала шлюб. Сім'я перебуває під супроводом в соціальних службах. Запевняє, що більше подібне не повториться, зрозуміла, що причину потрібно шукати в собі, робити належні висновки та виправлятися, а не перекладати відповідальність на інших людей, тим більше вчиняти протиправні дії. Шкодує про скоєне. Просила суворо не карати. Надати шанс на виправлення та призначити умовний термін.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, обвинувачена не оспорюює фактичні обставини, що викладені у наведеному вище формулюванні обвинувачення, пояснила в судовому засіданні, що правильно розуміє зміст зазначених обставин та її позиція є добровільною, з огляду на що суд вважає їх встановленими.

Суд, вважає, що наведені вище дії обвинуваченої стороною обвинувачення кваліфіковано правильно, та кваліфікує дії обвинуваченої ОСОБА_4 за частиною 2 статті 194 КК України, як умисне знищення чужого майна, вчинене шляхом підпалу.

Відповідно до статті 65 КК України та Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами покарання" під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суд має суворо додержуватися вимог норм закону стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через це реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Відповідно до статті 65 КК України особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд призначаючи покарання зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, які пом`якшують і обтяжують покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд керується вимогами статей 65 - 67 КК України, а також виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

При призначенні покарання обтяжуючих ОСОБА_4 вину обставин, що визначені в статті 67 КК України, не встановлено. Пом`якшуючою вину ОСОБА_4 обставиною, згідно статті 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Вивченням особи ОСОБА_4 встановлено, що вона щиро кається в скоєному, визнає свою вину, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення, раніше не судима, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, має сім`ю та постійне місце проживання, за медичною допомогою до лікаря - нарколога та лікаря - психіатра не зверталася, згідно характеристики виданої старостою села Дирдин ОСОБА_6 характеризується з негативної сторони, за даними Висновку органу пробації, що складений провідним спеціалістом Черкаського РС № 1 філії Державної установи "Центр пробації" в Черкаській області ОСОБА_7 , обвинувачена ОСОБА_4 має середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та середній ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, що свідчить про можливість виправлення без ізоляції від суспільства та здійснення з боку органу пробації нагляду та застосування соціально - виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень (надання консультативної та психологічної допомоги; проведення індивідуально-профілактиної роботи; проходження інформаційних лекцій щодо недопущення скоєння нового злочину; формування правосвідомості та мотивації до законослухняного способу життя з відповідною повагою до суспільства та оточуючих), в разі звільнення правопорушника від відбування покарання з випробовуванням, вважає доцільним, крім обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_4 додаткові обов`язки, передбачені ч.3 п.2 ст.76 КК України (не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації).

Кримінальне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 194 КК України, вчинене ОСОБА_4 відповідно до статті 12 КК України відноситься до тяжкого злочину. Санкція статті 194 частини 2 КК України передбачає, що умисне знищення або пошкодження чужого майна, вчинене шляхом підпалу, карається позбавленням волі на строк від трьох до десяти років.

Суд, на підставі викладеного, вважає, що ОСОБА_4 необхідно призначити покарання в межах санкції частини 2 статті 194 Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі. При цьому, застосування до обвинуваченої покарання у виді позбавлення волі з реальним його відбуванням не виглядає безальтернативно необхідним. Виправлення обвинуваченої можливе без ізоляції від суспільства, із застосуванням статті 75, 76 КК України, із звільненням від відбування призначеного покарання з випробовуванням та покладенням обов'язків.

Таке покарання, на переконання суду, буде необхідним для виправлення обвинуваченої, запобігання вчиненню нових злочинів, відповідатиме особі обвинуваченої та є достатнім, для досягнення, відповідно до статті 50 КК України мети покарання, адже ефективність покарання залежить не лише і не в першу чергу від суворості санкції кримінально-правової норми, а і від спроможності не допустити безкарності злочинних діянь, а також випливає з дотримання судом принципів "рівних можливостей" та "справедливого судового розгляду", встановлених статтею 6 Конвенції про захист прав людини.

Цивільний позов в рамках кримінального провадження не заявлявся.

Судові витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись ст. ст. 349 ч.3, 369, 373, 374, 376, 392, 393, 394 ч.2, 395 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною 2 статті 194 КК України та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі статті 75 КК України, звільнити засуджену ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання, якщо остання протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.

На підставі статті 76 КК України, покласти на засуджену ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації (п. 1 ч. 1), повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи (п. 2 ч. 1), не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації (п. 2 ч. 3).

Речові докази:

- паперовий коробок з під сірників та не використанні сірники, які здані до кімнати зберігання речових доказві відділення поліції № 1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області, знищити.

Судове рішення, може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги через Городищенський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду, при цьому, вирок не може бути оскаржено з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано недоцільним відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1