29.09.2023
Справа № 331/4654/21
Провадження № 1-кп/331/145/2023
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 вересня 2023 р. м.Запоріжжя
Жовтневий районний суд м.Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця
м.Орська Оренбургської області РФ, українця, громадянина України, освіта ви-,
ща, не одруженого, фізична особа - підприємець, який зареєстрованй та прожи-
ває в АДРЕСА_1 , раніше не засудженого,
в с т а н о в и в:
Відповідно до розробленого злочинного плану, ОСОБА_5 виступив виконавцем злочину, якому належало виконувати вказівки невстановленої особи щодо підписання документів, необхідних для державної реєстрації змін до установчих та реєстраційних документів підприємства «Юридична фірма ОВ» на своє ім`я, підписання протоколів, наказів, довіреностей, будучи лише формально призначеною службовою особою суб`єкта господарювання.
У подальшому, на підставі раніше узгоджених домовленостей та після призначення ОСОБА_5 директором підприємства «Юридична фірма ОВ», отримання ним статутних документів, печатки, відкриття останнім банківського рахунку № НОМЕР_1 , відкритого ЮРИДИЧНА ФІРМА «ОВ» в ПАТ АКБ «ІНДУСТРІАЛБАНК» № 2101/2600/17/19 від 21.01.2019 р. (м.Київ) та отримання електронних ключів, ОСОБА_5 передав вищевказані речі та документи невстанов-леній слідством особі, тобто передав фактичне керування очолюваним ним підприємством невста-новленій слідством особі, що надало змогу в подальшому здійснювати вказаній невстановленій особі незаконну діяльність від імені підприємства «Юридична фірма ОВ» щодо проведення безтоварних господарських операцій.
У свою чергу, невстановлена досудовим розслідуванням особа, відповідно до відведеної їй злочинної ролі, повинна була підготувати документи, необхідні для реєстрації змін до відомостей про юридичну особу підприємства «Юридична фірма ОВ» в органах державної влади з метою отримання в подальшому управління товариством, отримати фактичне керування підприємством та електронні ключі для можливості їх використання в протиправній діяльності.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про підприємництво» № 698-XII від 07.02.1991 року підприємництво - це безпосередня самостійна, систематична, на власний ризик діяльність по виробництву продукції, виконанню робіт, наданню послуг з метою отримання прибутку, яка здійснюється фізичними та юридичними особами, зареєстрованими як суб`єкти підприємницької діяльності в порядку, встановленому законодавством.
Статтею 50 Закону України «Про господарські товариства» № 1576-XII від 19.09.1991 року визначено поняття товариства з обмеженою відповідальністю, яким вважається товариство, що має статутний капітал, розділений на частки, розмір яких визначається установчими документами.
Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» №755-ІV від 15.05.2003 р. (далі Закон) відносини, що виникають у сфері державної реєстрації, регулюються Конституцією України, цим Законом та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону.
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 1 Закону державна реєстрація юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців (далі - державна реєстрація) - офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, засвідчення факту наявності відповідного статусу громадського об`єднання, професійної спілки, її організації або об`єднання, політичної партії, організації роботодавців, об`єднань організацій роботодавців та їхньої символіки, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, про юридичну особу та фізичну особу - підприємця, а також проведення інших реєстраційних дій, передбачених цим Законом.
Пунктом 8 частини 1 статі 1 Закону передбачено, що в разі подання документів до державної реєстрації створення юридичної особи, заявником може бути засновник (засновники) або уповноважена ними особа.
Відповідно до статті 14 Закону документи для державної реєстрації можуть подаватися у паперовій або електронній формі. У паперовій формі документи подаються особисто заявником або поштовим відправленням. У разі подання документів представником додатково подається примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) документа, що засвідчує його повноваження. Документи в паперовій формі приймаються за описом, примірник якого в день їх надходження видається заявнику з відміткою про дату їх отримання та кодом доступу в той спосіб, відповідно до якого були подані документи.
Для державної реєстрації створення юридичної особи, згідно з частиною 1 статті 17 Закону, подаються такі документи:
1)заява про державну реєстрацію створення юридичної особи;
2)заява про обрання юридичною особою спрощеної системи оподаткування та/або реєстраційна заява про добровільну реєстрацію як платника податку на додану вартість, - за бажанням заявника;
3)документ, що підтверджує створення громадського формування, відповідність статуту юридичної особи;
4)установчий документ юридичної особи - у разі створення юридичної особи на підставі власного установчого документа.
Відповідно до частини 2 статті 15 Закону форми заяв про державну реєстрацію затверджується Міністерством юстиції України.
Згідно з п.10 ч.2 ст.9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» в єдиному державному реєстрі містяться відомості про місцезнаходження юридичної особи.
Відповідно до ч.1 ст.25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі документів, що подаються заявником для державної реєстрації
Відповідно до ч.2 ст.25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» порядок проведення державної реєстрації та інших реєстраційних дій на підставі документів, що подаються заявником для державної реєстрації.
Відповідно до п.4 ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» державна реєстрація базується на заявницькому принципі.
Наказом Міністерства юстиції України №3268/5 від 18.11.2016 р. затверджено форми заяв у сфері державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, де в формі №1 зазначені графи із вказанням місцезнаходження підприємства.
Відповідно до статті 10 Закону, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.
Відповідно до частини 4 статті 35 закону особи, винні у внесенні до установчих документів або інших документів, що подаються для державної реєстрації, завідомо неправдивих відомостей, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, несуть відповідальність, встановлену законом.
Поняття місцезнаходження юридичної особи визначено статтею 93 Цивільного кодексу України та встановлено, що місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління та обліку.
Дотримуючись розробленого злочинного плану, приблизно на початку жовтня 2019 року, більш точної дати та часу досудовим слідством не встановлено, невстановлені досудовим слідством особи, у невстановленому досудовим слідством місці, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 , який погодився бути формальним керівником підприємства «Юридична фірма «ОВ», з метою маскування факту оформленої лише на паперах фінансової господарської діяльності підприємства, виготовили нову редакцію статуту підприємства «Юридична фірма «ОВ», заяву від імені ОСОБА_5 про призначення його на посаду директора підприємства «Юридична фірма «ОВ», яку було підписано ОСОБА_5 у м.Києві у невстановлений досудовим слідством час.
Надалі, на підставі вищезазначених документів, 04.10.2018 р. головою ГО «Всеукраїнська організація Союз осіб з інвалідністю України» ОСОБА_6 , який не був обізнаний про злочинні наміри, видано наказ про призначення ОСОБА_5 на посаду директора підприємства «Юридична фірма «ОВ» та 27.11.2018 р. засіданням Президії Ради ГО «Всеукраїнська організація Союз осіб з інвалідністю України» затверджено протокол №11, яким уповноважено ОСОБА_5 здійснити всі необхідні заходи, пов`язані з проведенням державної реєстрації нової редакції статуту із правом передоручення, що було зроблено 27.11.2018 р. шляхом подачі невстановленою особою до державного реєстратора заяви про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу.
Для реалізації своїх злочинних намірів, з метою відведення від себе уваги контролюючих органів, невстановлені особи при невстановлених слідством обставинах та місці, 30.10.2019 р. виготовили від імені директора підприємства «Юридична фірма «ОВ» ОСОБА_5 довіреність на ім`я ОСОБА_7 , який не був обізнаний про злочині наміри, чим уповнова-жили останнього представляти інтереси підприємства «Юридична фірма «ОВ» при здійснені змін до реєстраційних документів підприємства. Також, невстановлені особи при невстановлених слідством обставинах та місці, виготовили Статут підприємства «Юридична фірма «ОВ» (нова редакція) м.Запоріжжя-2019 від 31.10.2019 р., до якого внесли завідомо неправдиві відомості щодо фактичного місцезнаходження підприємства за адресою: м.Запоріжжя, вул.Північне шосе, будинок 3-Г, к. 3-16, яке фактично за вказаною адресою не перебувало. Після цього, точного часу та місця не встановлено, ОСОБА_5 підписав довіреність ні ім`я ОСОБА_7 на представництво його інтересів в органах державної реєстрації з питань зміни відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а саме юридичної адреси підприємства «Юридична фірма «ОВ».
Крім цього, наказом громадської організації «Всеукраїнська організація союз осіб з інвалідністю України» №09-к від 04.10.2018 р. ОСОБА_5 за власною згодою призначений директором підприємства «Юридична фірма «ОВ» громадської організації «Всеукраїнська органі-зація союз осіб з інвалідністю України», що є підприємством, яке діє на підставі Статуту підприємства, Законів України «Про зовнішньоекономічну діяльність», «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», Цивільного та Господарського Кодексу України, та іншого чинного в України законодавства.
Відповідно до редакції Статуту підприємства (в редакції, яка діяла на момент вчинення злочину), затвердженого рішенням президії ради громадської організації «Всеукраїнська організа-ція Союз осіб з інвалідністю України» від 27.11.2018 р., до зобов`язань директора віднесено:
-6.13.1 забезпечувати своєчасну сплату всіх необхідних податків та платежів, відповідно до чинного законодавства;
-6.13.2 здійснювати діяльність відповідно до статутних завдань та цілей;
-6.13.3 забезпечувати виконання господарських, цивільно правових та інших зобов`язань, взятих на себе Підприємством в процесі здійснення господарської діяльності;
-6.13.4 дотримуватися законодавства про працю, правил та норм охорони праці, техніки безпеки, соціального страхування.
Відповідно до ст.18 Кримінального кодексу України службовими особами є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевогосамоврядування,а також постійно чи тимчасово обіймають в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною службовою особою підприємства, установи, організації, судом або законом.
Відповідно до ст.23 Кримінального кодексу України виною є психічне ставлення особи до вчинюваної дії чи бездіяльності, передбаченої цим Кодексом, та її наслідків, виражене у формі умислу або необережності.
За таких обставин, ОСОБА_5 при виконанні своїх посадових обов`язків на момент скоєння правопорушення був особою, яка обіймала постійно на підприємстві посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій та виконувала такі функції за спеціальним уповноваженням, яким особа наділялася повноважним органом чи повноважною особою підприємства, тобто згідно з приміткою 1 до ст.364 КК України, був службовою особою.
На підставі раніше узгоджених домовленостей із невстановленими особами та після призна-чення ОСОБА_5 директором підприємства «Юридична фірма ОВ», отримання ним статутних документів, печатки, відкриття останнім банківського рахунку № НОМЕР_1 , відкритого ЮРИДИЧНА ФІРМА «ОВ» в ПАТ АКБ «ІНДУСТРІАЛБАНК» № 2101/2600/17/19 від 21.01.2019 р. (м.Київ), та отримання електронних ключів, ОСОБА_5 передав вищевказані речі та документи невстановленій слідством особі, тобто передав фактичне керування очолюваним ним підприємст-вом невстановленій слідством особі.
Реалізуючи свій план щодо фактичного керування підприємством «Юридична фірма «ОВ», невстановлена досудовим слідством особа вирішила оформити на підприємство «Юридична фірма «ОВ» пільги з оподаткування, з цією метою за допомогою невстановленої під час слідства особи, яка здійснювала пошук осіб з інвалідністю, у період 2018-2019 років, у невстановленому місці отримував від підшуканих осіб з інвалідністю за грошову винагороду документи, необхідні для працевлаштування. У подальшому, шляхом складання та підписання наказів про їх працевлаш-тування ОСОБА_5 фіктивно працевлаштовував з різних регіонів громадян України осіб з інвалідністю за грошову винагороду останнім та які фактично не працювали на підприємстві.
У подальшому, у невстановлений слідством час, але не пізніше 30.11.2018 р. вказані документи були підписані ОСОБА_5 та передані невстановленій особі та були використані для незаконного отримання пільг з оподаткування підприємства «Юридична фірма «ОВ» громадської організації «Всеукраїнська організація союз осіб з інвалідністю України». Так, 19.02.2019 р. за результатами розгляду вищезазначених поданих документів, Виконавчим органом Київської міської ради Київською міської державною адміністрацією винесено рішення № 284, яким надано пільги з оподаткування підприємству «Юридична фірма «ОВ» з податку на додану вартість на період з 01.01.2019 р. по 01.01.2020 р.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч.2 ст.205-1 КК України за ознаками внесення в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, завідомо неправдивих відомостей, а також умисне подання для проведення такої реєстрації документів, які містять завідомо неправдиві відомості, вчинений за попередньою змовою групою осіб; за ч.1 ст.366 КК України як службове підроблення, тобто видача завідомо неправдивих офіційних документів.
Відповідно до ч.3 ст.474 КПК України якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.
Виходячи зі змісту даної угоди, ОСОБА_5 беззастережно визнав обвинувачення в судовому провадженні.
У судовому засіданні обвинувачений зазначив, що він цілком розуміє права та наслідки укладення угоди, які передбачені ч.4 ст.474 КПК України, які йому були роз`яснені судом у судовому засіданні.
Також у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнав свою вину та надав суду згоду на призначення узгодженого покарання.
На підставі пояснень обвинуваченого суд встановив, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Відповідно до ст.472 КПК України, в угоді про визнання винуватості зазначені її сторони, формулювання обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального про-вадження обставини, беззастережне визнання обвинуваченою своєї винуватості у вчиненні кримі-нальних правопорушень, узгоджене покарання та згода обвинуваченої на його призначення, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, наслідки невиконання угоди.
В угоді зазначена дата її укладення та вона скріплена підписами сторін.
Під час перевірки угоди встановлена її відповідність вимогам КПК України.
У судовому засіданні прокурором надані суду матеріали кримінального провадження, що мають значення для кримінального провадження, прокурор просить затвердити угоду та призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання.
Обвинувачений ОСОБА_5 просить затвердити угоду та призначити узгоджене покарання.
Захисник ОСОБА_4 просить затвердити угоду та призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.
Згідно до вимог ч.2 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.
Частиною 4 п.1 ст.469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо:
1) кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.
Кримінальні правопорушення, в скоєнні яких обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим, а саме передбачених ст.205-1 ч.2, 366 ч.1 КК України, відповідно до ст.12 КК України є нетяжкими злочинами.
Умови укладеної угоди не суперечать вимогам кримінального та кримінального процесуаль-ного закону, не посягають на інтереси суспільства, не порушують нічиї права, свободи та інтереси, у суду немає підстав вважати неможливим виконання угоди обвинуваченим, наявні фактичні підстави для визнання вини, узгоджений сторонами вид та розмір покарання відповідають загальним правилам призначення покарань, встановленим кримінальним законом.
Ознайомившись зі змістом угоди, вислухавши думку учасників кримінального провад-ження, переконавшись у добровільності волевиявлення сторін на укладення угоди, суд вбачає всі підстави для затвердження угоди, та не вбачає процесуальних перешкод для її затвердження.
Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути зат-
верджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Обставинами, які пом`якшують покарання, є: визнання вини, щиросердне каяття та активне сприяння органам досудового слідства у розкритті кримінальних правопорушень.
Обставини, які обтяжують покарання, передбачені ст.67 КК України, відсутні.
Цивільний позов відсутній.
По справі судові витрати відсутні.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.314, 373, 374, 468-476 КПК України, суд

з а с у д и в:
Визнати ОСОБА_5 винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.205-1 ч.2, 366 ч.1 КК України, та на підставі угоди про визнання винуватості призначити йому покарання:
-за ст.205-1 ч.2 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати керівні посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих і адміністративно-господар-ських обов`язків у підприємствах, установах і організаціях на строк три роки;
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суво-рого покарання більш суворим призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у вигляді 3 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати керівні посади, пов`язані з виконанням організа-ційно-розпорядчих і адміністративно-господарських обов`язків у підприємствах, установах і організаціях на строк три роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування основного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 1 рік не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_5 не обирати.
Вирок набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Запорізького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м.Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду з урахуванням обмежень, визначених ст.394 ч.4 пп.1, 2 КПК України.
Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в Жовтневому районному суді м.Запоріжжя.
Суддя ОСОБА_1