Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2024 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження № 0000288 від 19.09.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.

Клопотання обґрунтовано тим, що Слідчими СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000288 від 19.09.2023 за ч. 4 ст. 191 КК України.

Досудове слідство здійснюється за матеріалами Головного управління з протидії системним загрозам управлінню державою Департаменту захисту національної державності Служби безпеки України, за фактом організації протиправного механізму розкрадання коштів, наданих Дитячим Фондом ООН ЮНІСЕФ.

За наявною інформацією Дитячим Фондом ООН ЮНІСЕФ разом з Міністерством соціальної політики України реалізовується багатоцільова програма грошової допомоги Спільно» для вразливих родин з дітьми, які постраждали через війну та потребують фінансової підтримки.

Джерелами фінансування вказаної програми є Центральний фонд реагування та надзвичайних ситуації ООН, Європейський Союз, уряди Болгарії, Німеччини, Італії, Іспанії, Швеції, Великої Британії, та гуманітарні ресурси ЮНІСЕФ.

В рамках вказаної програми здійснювалася закупівля блочно-модульних котелень далі БМК) на твердому паливі різної потужності, які встановлювались в інклюзивно-ресурсних центрах та закладах освіти на території м. Києва та в інших областях.

Під час досудового розслідування перевіряються обставини, за яких протягом 1.01.2022-30.06.2023 Дитячий Фонд ООН ЮНІСЕФ здійснив закупівлю БМК у ТОВ Укрспецсервіс» () на загальну суму 162 449 998 грн.

За попередньою інформацією, яка перевіряється у кримінальному провадженні, посадовими особами ТОВ «Укрспецсервіс» створено механізм привласнення частини грошових коштів, отриманих від ЮНІСЕФ шляхом значного завищення вартості БМК.

Так, з метою привласнення коштів посадові особи ТОВ «Укрспецсервіс» залучили Я: протиправної діяльності посадових осіб ТОВ «Науково-виробниче об`єднання «Ромсат» (), ТОВ «Моллбуд» (), ТОВ «Навітас» (), ТОВ «Наві променерго» () та ТДВ «Броварський завод котельного устаткування Арденз» (, далі ТДВ «БЗКУ Арденз»).

Механізм протиправної діяльності полягає в тому, що під час проходження -нцюгом постачання котлів для БМК їх вартість від виробника до кінцевого споживача зростає на 38%.

Відповідно до аналізу податкових накладних ТДВ «БЗКУ Арденз» (виробник котлів Ardenz) здійснило реалізацію котлів на ім`я ТОВ «Навітас» за наступними цінами:

- Ardenz Т1000 (котел водогрійний димогарний Т1000) - 608 330 грн/1 шт.;

- Ardenz Т 500 (котел водогрійний димогарний Т500) - 408 330 грн/1 шт.

В подальшому, ТОВ «Навітас» здійснило реалізацію зазначених котлів на ім`я ТОВ НВО «Ромсат» за наступними цінами:

- Ardenz Т1000 (котел водогрійний димогарний Т1000) - 710 000 грн/1 шт.;

- Ardenz Т 500 (котел водогрійний димогарний Т500) - 500 000 грн/1 шт.

В свою чергу, ТОВ «НВО «Ромсат» здійснило реалізацію тих самих котлів на ім`я ТОВ «Укрспецсервіс» за наступними цінами:

- Ardenz Т1000 (котел водогрійний димогарний Т1000) - 816 500 грн/1 шт.;

- Ardenz Т 500 (котел водогрійний димогарний Т500) - 575 000 грн/1 шт.

Таким чином, загальна вартість товарів (котли Ardenz Т 1000 - 10 шт, та котли Ardenz Т 500 - 22 шт) по ланцюгу постачання від виробника до ТОВ «Укрспецсервіс» зросла на 38%, з 18 079 872 грн. до 24 978 000 грн, тобто на 6 898 128 грн.

В подальшому ТОВ «Укрспецсервіс» використовувало вказані котли для виготовлення БМК з використанням каркасів, вузлів та деталей, постачальником яких являється ТОВ «Моллбуд».

Поряд з цим, відповідно до аналізу податкових накладних ТОВ «Укрспецсервіс» встановлено різке зростання ціни постачання товарів під час реалізації БМК на адресу кінцевих споживачів, зокрема, і Дитячого Фонду ООН ЮНІСЕФ

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що ТОВ «Укрспецсервіс», ТОВ НВО «Ромсат», ТОВ «Навітас» та ТДВ «БЗКУ Арденз» можуть бути пов`язаними між собою суб`єктами господарської діяльності через спільну IP-адресу для подання електронної звітності, а саме 192.168.1.253.

В ході дослідження фінансово-господарської діяльності ТОВ «Укрспецсервіс» щодо наявності ознак правопорушень, пов`язаних з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванням тероризму або фінансуванням розповсюдженням зброї масового знищення та інших правопорушень, здійснено аналіз податкових накладних товариства протягом січня 2022 - червня 2023, за результатами якого встановлено реалізацію товарів (Блочно-модульна котельня БМК-1000) в адресу неплатників ПДВ на загальну суму 71 787 526 грн. без нарахування податкових зобов`язань (20%) у сумі 14 357 505 грн., що в свою чергу призвело до завищення від`ємного значення ПДВ на суму 4 606 471 грн. та заниження ПДВ від даних фінансово-господарських операцій на суму 9 751 034 грн., ймовірно з метою їх подальшої легалізації.

Фінансово-господарська діяльність ТОВ «Моллбуд» в період з січня 2022 - червня 2023 можливо була спрямована на штучне створення первинних бухгалтерських документів, які були підставою для формування витрат та податкового кредиту з ПДВ у 7 хгалтерському обліку ТОВ «Укрспецсервіс» на загальну суму 23 790 000 грн. (у т.ч. 7ДВ - 3 965 000), в результаті чого можливе заниження ТОВ «Укрспецсервіс» податку на додану вартість на суму 3 965 000 грн з їх можливою подальшою легалізацією.

Так, 24.11.2023, під час проведення обшуку, за адресою: АДРЕСА_1 виявлено та вилучено: мобільний телефон марки Redmi imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 .

Зазначене майно належить ОСОБА_5 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Слідчим Подільського УП ГУНП у м. Києві 24.11.2023 винесено постанову про визнання вищевказаних речей та документів речовими доказами.

У клопотанні ставиться питання про накладення арешту на майно, яке було вилучено 24.11.2023, під час проведення обшуку, за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на мобільний телефон марки «Redmi Pro» imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 .

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав, просив про задоволення клопотання. Додав, що мобільний телефон був оглянутий оперуповноваженим СБУ, за результатами якого інформації щодо даного кримінального провадження не було встановлено.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, просив відмовити у його задоволенні.

Вислухавши прокурора та представника власника майна, дослідивши матеріали, що обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 131 КПК України передбачено, що заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

За змістом статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

У відповідності до ч. 4 ст. 132 КПК України для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

За змістом статті 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Частиною 1 ст. 92 КПК України визначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до статті 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Крім цього, згідно з вимогами ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинні бути зазначена, зокрема, достатня, належна, допустима, достовірна сукупність доказів, що майно, щодо якого здійснюється клопотання, є предметом, засобом чи знаряддям його вчинення, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого кримінального правопорушення, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину.

Як встановлено слідчим суддею, 19.09.2023 внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000288 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

Здійснення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні доручено слідчому відділу Подільського УП ГУНП у місті Києві.

24.11.2023 на підставі ухвали слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 13.11.2023 було проведено обшук за місцем фактичного проживання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 . В ході проведення обшуку було вилучено мобільний телефон марки «Redmi Pro» imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 .

Постановою старшого слідчого СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві від 24.11.2023 визнано речовим доказом по кримінальному провадженню № 0000288 від 19.09.2023 мобільний телефон марки «Redmi Pro» imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 .

В обґрунтування поданого клопотання прокурор посилається на те, що метою накладення арешту є забезпечення збереження вказаного майна як речових доказів, оскільки таке майно відповідає ознакам ст. 98 КПК України. Підставою накладення арешту є наявність достатніх підозр вважати, що вищезазначене майно є доказом у даному кримінальному провадженні.

Водночас, слідчий суддя вважає, що прокурором не доведено, що вищевказане майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, набуте кримінально протиправним шляхом або отримане ОСОБА_5 внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Посилання прокурора на ту обставину, що вказане майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, є лише звичайним посиланням на відповідну норму кримінального процесуального закону.

Крім того, відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 168 КПК України забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

В судовому засіданні з`ясовано, що орган досудового розслідування провів відповідний огляд мобільного телефону, за результатами якого не було виявлено інформації, яка має відношення до даного кримінального провадження та може бути використана як докази у кримінальному провадженні.

З огляду на наведене, враховуючи, що прокурором не надано доказів необхідності накладення арешту, слідчий суддя не вбачає обґрунтованими підстави для задоволення даного клопотання, оскільки документи додані до клопотання не свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, до того ж, будь-яких негативних наслідків, які можуть негативно позначитися на інтересах слідства, власників майна та інших осіб від невжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, слідчим суддею не встановлено.

За вищевикладених обставин клопотання прокурора про арешт майна задоволенню не підлягає.

Враховуючи вищезазначене, керуючись ст. 167, 168, 170-173, 309 КПК України,

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження № 0000288 від 19.09.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, про арешт майна залишити без задоволення.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_6