Провадження №1-в/127/513/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2023 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Вінниці заяву засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про заміну невідбутої частини призначеного покарання більш м`яким

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування до нього ст. 82 КК України.

В судовому засіданні засуджений підтримав своє клопотання, судупояснив, що він відбув 2/3 частину призначеного судом покарання. Після прибуття до ДУ «Селідівська виправна колонія (№82)» був працевлаштований, після прибуття до ДУ «Вінницька виправна колонія (№86)» не працював, оскільки захворів та переніс дві операції, хоча йому відомо, що по рекомендації лікарів йому дозволена легка праця, просив замінити йому режим відбування покарання.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання пояснив, що підстави для задоволення судом клопотання (подання) відсутні, оскільки засуджений своє поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення. Так, засуджений ОСОБА_4 вже 6 (шість) разів притягується до кримінальної відповідальності, при чому в минулому він вже тричі звільнявся від відбування покарання умовно-достроково, а також йому призначалось покарання не пов`язане з обмеженням особистої свободи, а саме штраф. Вказане свідчить, що такі заохочувальні кримінально-правові норми не справили на засудженого належного виховного впливу, оскільки кожного разу він продовжував злочинну діяльність. У даному випадку, ОСОБА_4 засуджений за нанесення тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть потерпілого, вину відповідно до вироку суду не визнав, відомості про те, що його ставлення до вчиненого під час відбування покарання змінились відсутні. На даний час засуджений має 3 (три) заохочення, однак у процесі відбування покарання допустив одне порушення режиму, стягнення за яким погашене, однак ці відомості неоднозначно характеризують особу впродовж всього часу утримання у виправних установах. Наразі засуджений не працює, а наявні захворювання не можуть бути підставою для заміни покарання більш м`яким, оскільки для цього ст. 84 КК України, передбачено спеціальну процедуру у вигляді звільнення від покарання за хворобою. У зв`язку із цим, клопотання являється необґрунтованим, оскільки заміна засудженому покарання більш м`яким суперечитиме положенням ст. 50 КК України. Доповнив, що комплексний аналіз відомостей про особу засудженого та оцінка ризиків повторного вчинення кримінального правопорушення не дозволяють зробити висновок про доцільність заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, особової справи засудженого, дійшов висновку, що клопотання необґрунтоване та задоволенню не підлягає. Засуджений ОСОБА_4 до ДУ «Вінницька ВК (№86)» прибув 17.11.2020 із ДУ «Селідівська виправна колонія (№82)», має одне стягнення, яке погашене та три заохочення, не працевлаштований. Відповідно до висновку комісії щодо ступеня виправлення засудженого, ОСОБА_4 не довів своє виправлення.

Відповідно до ч.1,3 ст.82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком; заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Крім того, при вирішенні даного питання судом враховані положення Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.02.2002 № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», в якій передбачено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці за весь період відбування покарання довів своє виправлення.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, по даній справі засуджений за тяжкий злочин, за нанесення тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть потерпілого, вину не визнав.

На підставі матеріалів особової справи засудженого суд дійшов до висновку, що ОСОБА_4 на шлях виправлення не став, його клопотання є необґрунтованим, застосування до нього ст. 82 КК України на даній стадії відбування покарання буде суперечити меті призначеного покарання.

Керуючись вимогами ст. 82 КК України та ст. 537, 539, 395 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з моменту її проголошення.

Суддя: