Справа №615/2462/23
Провадження №1-кп/635/541/2024
У Х В А Л А

12 лютого 2024 року смт.Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисників - адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

представника потерпілого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.1 ст.366, ч.2 ст.209 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

У провадженні суду перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.1 ст.366, ч.2 ст.209 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, в якому просив повернути даний обвинувальний акт прокурору, у зв`язку з невідповідністю вимогам КПК України.

В обґрунтування клопотання зазначає, що в частині обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України потрібно керуватися тією редакцією ч. 1 ст. 366 КК України, яка була чинна на час інкримінованого стороною обвинувачення скоєння кримінального правопорушення (період з 01.10.2019 по 31.12.2019), оскільки чинна редакція ч.1 ст. 366 КК України не має зворотної дії для ОСОБА_4 у зв`язку з посиленням кримінальної відповідальності. Формулювання обвинувачення стосовно ОСОБА_4 не збігається з викладом фактичних даних у обвинувальному акті, що є істотним порушенням вимог КПК України. У формулюванні обвинувачення стосовно ОСОБА_4 діяння за ч. 1 ст. 366 КК України кваліфіковане як кримінальне правопорушення - злочин, в той час вказане діяння за діючим законодавством України віднесені до кримінальних проступків. Крім того, розслідування інкримінованого ОСОБА_4 діяння за ч. 1 ст. 366 КК України мало проводитись у формі дізнання. Крім того, як є очевидним із самого тексту постанови заступника керівника Богодухівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , вона була винесена не про об`єднання в одне провадження по досудовому розслідуванню злочину (ч. 4 ст. 191 КК України), яке має здійснюватися у формі досудового слідства та кримінального проступку (ч. 1 ст. 366 КК України), яке має здійснюватися у формі дізнання. ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні злочину передбаченого передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, який відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України є кримінальним проступком. З моменту вчинення інкримінованого злочину 01 жовтня 2019 року - 31 грудня 2019 року пройшло чотири роки. Відповідно 31 грудня 2022 року сплив строк давності для притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 366 КК України, (у редакції станом на 31.12.2019 - період інкримінованих ОСОБА_4 епізодів).

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, пояснивши, що підстав для повернення обвинувального акта немає, він повністю відповідає вимогам ст.291 КПК України.

Обвинувачений та його захисники клопотання підтримали, просили задовольнити.

Представник потерпілого підтримав думку прокурора.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт і додані до нього матеріали, суд приходить до висновку, що клопотання обвинуваченого про повернення обвинувального акта прокурору задоволенню не підлягає з таких підстав.

За змістом частини 3 статті 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акта прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості:

1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;

2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

3-1) анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;

5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;

6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;

7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;

7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими;

8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);

8-1) розмір пропонованої винагороди викривачу;

9) дату та місце його складення та затвердження.

Суд зазначає, що формулювання обвинувачення та виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які зазначенні в обвинувальному акті, містять посилання прокурора на вчинення обвинуваченим інкримінованих ним злочинів, за обставин, які він вважає встановленими під час досудового розслідування. Цей обвинувальний акт має за змістом чітку структуру, а саме формулювання обвинувачення, а також правову кваліфікацію кримінального правопорушення, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, із зазначенням місця, часу та способу вчинення кримінального правопорушення.

Суд зазначає, що доведення обґрунтованості обвинувачення покладається на прокурора, а суд, відповідно до норм ч.6 ст.22 КПК України, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, що узгоджується з нормами ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд зазначає, що в обвинувальному акті міститься виклад фактичних обставин, формулювання та кваліфікація дій обвинуваченого, а тому приходить до висновку, що формулювання обвинувачення в обвинувальному акті відповідає вимогам КПК України, у зв`язку з чим доводи сторони захисту щодо невідповідності обвинувального акту вимогам КПК України судом до уваги не приймаються.

Крім того, прокурор не позбавлений права звернення зі зміною обвинувачення, якщо під час судового розгляду встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа.

Інші доводи обвинуваченого заслуговують на увагу та повинні бути перевірені під час судового розгляду, зокрема, щодо відсутності обґрунтованості підозри за ч.1 ст.366 КК України.

Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання про повернення обвинувального акта прокурору.

Керуючись положеннями ст.ст. 22, 291, 314 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про повернення прокурору обвинувального акта у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.1 ст.366, ч.2 ст.209 КК України, - відмовити.

Ухвала окремому апеляційному оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено 16.02.2024.

Суддя ОСОБА_1