Провадження №1-кс/463/9506/23
У Х В А Л А

20 грудня 2023 року м. Львів

Слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Львів клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, який накладено згідно ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 03.02.2023 року,

у кримінальному провадженні №0000042 від 26 січня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова з клопотанням про скасування арешту майна, який накладено згідно ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 03.02.2023 року, у кримінальному провадженні №0000042 від 26 січня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Клопотання мотивує тим, що слідчими Першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, здійснюється досудове розслідування у кримінальному №0000042 від 26 січня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова 03.02.2023 року накладено арешт шляхом заборони володіння, користування та розпорядження на автомобіль марки «VOLVO V50», д.н.з. НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного належить ОСОБА_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .Заявник заявляє, що всі необхідні слідчі дії за участі транспортного засобу на даний час проведені, сам автомобіль тривалий час знаходиться під відкритим небом, що призводить до його руйнування, а тому просить скасувати арешт з автомобіля.

ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився.

Прокурором ОСОБА_4 до судового засідання подано заперечення на клопотання про скасування арешту майна, просить відмовити у задоволенні клопотання заявника, у зв`язку з тим, що необхідність не відпала, висновки по призначеним експертизам ще не отримані, повернення автомобіля власнику не гарантує його збереження у тому стані, в якому автомобіль перебуває після ДТП, що в подальшому може призвести до втрати доказів.

Дослідивши матеріали клопотання про накладення арешту на майно та матеріали клопотання про скасування такого, слідчий суддя дійшов до таких висновків.

Як встановлено судом, першим слідчим відділом (з дислокацією у місті Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000042 від 26 січня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Під час здійснення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні встановлено, що 25 січня 2023 року військовослужбовець Національної гвардії в/ч НОМЕР_2 , водій-токар майстерні озб., ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки «VOLVO V50», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Коновальця здійснюючи поворот на вул. Грюнвальдську, здійснив наїзд на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після чого останнього госпіталізовано у 8-му Львівську міську лікарню, що у м. Львові по вулиці Навроцького, 23..

Відповідно до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 25 січня 2023 року, під час проведення такого на автомобілі марки «VOLVO V50», д.н.з. НОМЕР_1 , виявлено пошкодження, а саме протертості лакофарбового покриття на передньому лівому крилі. За результатами проведеного огляду автомобіль марки «VOLVO V50», д.н.з. НОМЕР_1 , було вилучено (а.с. 11-21).

При цьому з свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 вбачається, що власником автомобіля марки «VOLVO V50», д.н.з. НОМЕР_1 , є ОСОБА_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 25-26).

26 січня 2023 року слідчий першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_6 за погодженням з прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на автомобіль марки «VOLVO V50», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000042 від 26 січня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Матеріали вказаного клопотання надійшли до Личаківського районного суду м. Львова засобами поштового зв`язку 30 січня 2023 року.

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 31 січня 2023 року вказане вище клопотання слідчого було повернуто прокурору для усунення недоліків у зв`язку з невідповідністю такого вимогам ч. 2 ст. 171 КПК України, а саме відсутністю доказів визнання автомобіля марки речовим доказом у кримінальному провадженні (а.с. 6-8).

2 лютого 2023 року прокурор повторно звернулась до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, з якого вбачається, що постановою прокурора Львівської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_7 від 26 січня 2023 року автомобіль марки «VOLVO V50», реєстраційний номер т/з НОМЕР_4 , д.н.з. НОМЕР_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000042 від 26 січня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України (а.с. 9-10).

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова 03.02.2023 року накладено арешт шляхом заборони володіння, користування та розпорядження на автомобіль марки «VOLVO V50», д.н.з. НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного належить ОСОБА_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Тобто обов`язок доведення обставин, які б підтверджували факт того, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба, законодавцем покладено на сторону, яка звертається до суду з даним клопотанням.

Крім цього, відповідно до ч.3 ст. 64-2 КПК України третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, має права та обов`язки, передбачені цим Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосуються арешту майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, повідомляється про прийняті процесуальні рішення в кримінальному провадженні, що стосуються арешту майна, та отримує їх копії у випадках та в порядку, встановлених цим Кодексом.

Заявником жодними доказами не доведено що арешт накладено не обгрунтовано, або в такому відпала необхідність.

Як зазначено прокурором, необхідність в подальшому збереженні арешту майна не відпала, оскільки не отримано експертних висновків.

Судом встановлено, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні на теперішній час не завершено, з тверджень органу досудового розслідування необхідність в подальшому збереженні арешту майна не відпала, а тому зняття арешту з майна, вказаного у клопотанні, може негативно вплинути на хід досудового розслідування, призвести до втрати доказів, отже в збереженні арешту зазначеного майна є нагальна потреба, а тому на теперішній час слідчий суддя не вбачає підстав для скасування арешту в порядку ст. 174 КПК України на майно, накладене ухвалою слідчого судді.

У даному випадку судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що арешт накладено з порушенням вимог діючого законодавства, загальних принципів міжнародного права, отже при арешті майна було дотримано принципу "законності" і він не був свавільним, саме втручання є пропорційним, і відповідає тяжкості правопорушення.

Скасування арешту на даному етапі можу призвести до того, що не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Враховуючи вищенаведене, заявником на данному етапі не доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, тому суд вважає таке клопотання передчасним, та таким що задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.132, 174 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, який накладено згідно ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 03.02.2023 року, у кримінальному провадженні №0000042 від 26 січня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1