ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 766/7063/23
Номер провадження: 11-сс/819/126/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2023 року Херсонський апеляційний суд у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

за участі

прокурора: ОСОБА_6

підозрюваного: ОСОБА_7

адвоката: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0001896 за апеляційною скаргою прокурора Херсонської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 26 жовтня 2023 року, якою застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсона, громадянина України , раніше не судимого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою : АДРЕСА_2

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 26 жовтня 2023 року частково задоволено клопотання слідчого .

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у визначений час з 17:00 год. кожної доби до 08:00 год. наступної доби, за виключенням часу прямування до укриття та перебування в укритті на період оголошення повітряної тривоги за адресою: АДРЕСА_2 , строком не більше двох місяців, відраховуючи з дня повідомлення особі про підозру.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 народження такі процесуальні обов`язки:

1) не відлучатися за межі м. Херсон без дозволу слідчого, прокурора або суду (залежно від стадії кримінального провадження);

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд (залежно від стадії кримінального провадження) про зміну свого місця проживання;

3) утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим у даному кримінальному провадженні.

Визначено строк дії ухвали по 23 грудня 2023 року включно.

Вимоги та узагальнені доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді від 26.10.2023 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, що полягає у забороні підозрюваному залишати житло за адресою : АДРЕСА_2 цілодобово в межах строку досудового розслідування, тобто до 20.12.2023 року.

Вважає, що ухвалу слідчого судді є незаконною та необґрунтованою й підлягає скасуванню.

На думку апелянта, слідчий суддя помилково прийшов до висновку, що запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України можливо при застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у визначений час.

Зазначає, що суд приймаючи рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у визначений час, належним чином не прийняв до уваги відсутність у підозрюваного офіційного місця роботи та утриманців, враховуючи, що факт утримання ним батьків похилого віку не підтверджений жодним доказом та ґрунтується тільки на поясненнях самого підозрюваного, а факт наявності неофіційного джерела прибутку жодним чином не свідчить про зменшення його суспільної небезпечності.

Вказує, що судом також не враховано, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків та потерпілого, так як проживає в одному населеному пункті з останніми та після отримання копій матеріалів до клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваному стало відомо анкетні дані та адреси місць проживання свідків та потерпілого, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Апелянт вважає, що органом досудового розслідування обґрунтовано доведено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2 ч.1 ст. 177 КПК України. Викладені факти вказують на те, що суд дослідив обставини справи однобічно та не в повній мірі врахував необхідність запобігання доведеним ризикам шляхом обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Позиції учасників судового розгляду.

Прокурор підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги.

Підозрюваний та адвокат заперечили проти задоволення апеляційних вимог прокурора, посилаючись на їх необґрунтованість.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, які надійшли із суду першої інстанції та перевіривши доводи апеляційної скарги , апеляційний суд доходить таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Крім тяжкості покарання, що загрожує особі у разі визнання його винуватим, на стадії обрання запобіжного заходу враховується і сукупність обставин, які визначені ст. 178 КПК України, зокрема: вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного , дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний.

Застосування запобіжних заходів стає можливим при наявності ризиків. Ризик - це невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства та суду подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Оцінюючи кожен факт, викладений на підтвердження заявлених стороною обвинувачення ризиків, суд має оцінювати його у контексті чинників, перелічених у ч. 1 ст. 178 КПК.

Як видно із матеріалів провадження 25.09.2023 року до ЄРДР були внесені відомості за ознаками злочину , передбаченого ч. 4 ст. 186 КК

25.10.2023 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Вбачається, що ОСОБА_7 . підозрюєтьcя в тому, що він діючи за попередньою змовою групою осіб, з особою матеріали кримінального провадження відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження, 25 вересня 2023 року близько 17:04 год., усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, умисно, діючи в умовах воєнного стану та цілком усвідомлюючи цю обставину, яка суттєво підвищувала суспільну небезпечність його діяння, таємно проник до приміщення будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , звідки вчинив крадіжку ноутбуку марки «ASUS» моделі «X5DI» серійний номер «15G10N3893WO» вартістю 5850 гривень, монітору марки «LG» моделі «20 МК 400Н» серійний номер «010NTAB4F512» вартістю 2662 гривень 80 копійок, принтеру марки «SAMSUNG» моделі «SCX-4220» серійний номер «9С66BFeQ703891P» вартістю 1800 гривень, Wi-Fi роутеру марки «TP-LINK» модель «TL-WR940NLBH» вартістю 881, 53 грн., які належать потерпілому ОСОБА_9 , проте в ході вчинення злочину, під час перенесення викраденого майна до власного автомобіля марки «Ford Focus», державний номер « НОМЕР_1 », сірого кольору був виявлений свідком ОСОБА_10 , та усвідомлюючи даний факт, відкрито продовжив заволодіння вказаним майном, а саме покинув місце вчинення злочину з викраденим майном, яким в подальшому розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому матеріальні збитки на загальну суму 11194 , 33 грн.

ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло, вчинений в умовах воєнного стану.

Слідчий звернувся із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, мотивуючи його тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК, і що лише запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту зможе запобігти ризикам, передбаченим п. 1, 2 ( зазначивши фактично ризик передбачений п .3) ч. 1 ст. 177 КПК України.

За результатами розгляду клопотання слідчий суддя не погодився з доводами прокурора про необхідність застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, та застосував до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту у визначений час та належним чином свій висновок мотивував.

Слідчий суддя дійшов висновку, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України та існування ризику переховування від органів досудового розслідування та суду, враховуючи тяжкість покарання , що загрожує підозрюваному у разі доведення його винуватості та відомості про особу підозрюваного . Слідчий суддя врахував, що ОСОБА_7 офіційно не одружений, не має міцних соціальних зв`язків, офіційно не працює, а тому є ймовірні підстави вважати , що підорюваний може ухилитися від органу досудового розслідування. Також слідчий суддя послався на те, що підозрюваний проживає один, хоча і неофіційно, але працює, здійснює догляд за батьками похилого віку.

Слідчий суддя дійшов висновку, що запобігти існуючому ризику зможе запобіжний захід у виді домашнього арешту у визначений час доби- з 17:00 год. до 08:00 год. наступної доби, що дозволить підозрюваному забезпечити себе їжею та в разі необхідності допомогти батькам у придбанні їжі та медикаментів.

Слідчий суддя визнав недоведеним ризик незаконного впливу на свідків та потерпілого, який обґрунтований тим, що підозрюваний проживає в одному населеному пункті та обізнаністю підозрюваного про їх анкетні дані та місця проживання.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України підтверджується сукупністю доказів, зібраними на цій стадії досудового розслідування та перевірена слідчим суддею при розгляді клопотання.

На даній стадії кримінального провадження лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання відповідного запобіжного заходу.

Разом із тим, один лише факт наявності обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого злочину не може виправдати застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки необхідно встановлювати законність, виправданість та співмірність запобіжного заходу, запропонованого органом досудового розслідування, із характером протиправних дій, зокрема інкримінованих підозрюваному у кримінальному провадженні, особою підозрюваного, наявністю у нього родини та утриманців, можливими ризиками вчинення підозрюваним протиправної поведінки, що може зашкодити меті досудового розслідування.

При цьому, слід мати на увазі, що обмеження розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи, є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Колегія суддів погоджується із висновком слідчого судді про існування ризику переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду з огляду на тяжкість інкримінованого йому злочину та сукупність відомостей про особу підозрюваного та його соціальні зв`язки.

Як видно ОСОБА_7 раніше не судимий, має місце проживання, батьків, офіційно не працевлаштований.

Колегія суддів погоджується із висновком слідчого судді , що запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною покидати житло з 17:00 год. до 08:00 год наступного дня з покладенням на нього обов`язків, визначених ухвалою слідчого судді здатен запобігти ризику, передбаченому п.1 ч.1 ст. 177 КПК та забезпечити виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Доводи апеляційної скарги про те, слідчим суддею не було враховано , що підозрюваний може незаконно впливати на свідків та потерпілого , які обґрунтовані лише фактом обізнаності підозрюваного з місцем їх проживання та перебуванням його у одному наведеному пункті з ними, що свідчить про наявність ризику , передбаченого п. 3 ч.1 ст. 177 КПК , колегія суддів відхиляє.

Прокурор в апеляційні скарзі вказує на наявність існування ризику , передбаченого п.2 ч.1 ст. 177 КПК , разом із тим, не наводить жодних обставин, які б свідчили про ризик знищити, сховати або спотворити речей чи документів, що і передбачене саме п. 2 ч.1 ст. 177 КПК.

Натомість фактично апелянт вказує на обставини , які на його думку доводять існування ризику , передбаченого п. 3 ч.1 ст. 177 КПК.

Проте саме по собі посилання на те, що підозрюваний проживає в одному населеному пункті та його обізнаність з анкетними даними свідків та місцем їх проживання без посилання конкретні обставини кримінального провадження та відповідну процесуальну поведінку, не доводять існування зазначеного ризику у цьому кримінальному впровадженні, на що вірно звернув увагу слідчий суддя. Іншого обґрунтування існування цього ризику апеляційна скарга не містить.

Апелянтом не доведено існування обставин, які б свідчили про недостатність застосування домашнього арешту у визначений час для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, зважаючи на процесуальну поведінку та відомості про особу підозрюваного, який проживає один, неофіційно працює, здійснює догляд за батьками похилого віку.

Прокурор, посилаючись в апеляційній скарзі на те, що слідчий суддя не врахував відсутність у підозрюваного офіційного місця роботи та утриманців, а факт утримання батьків похилого віку не підтверджений доказами, не обґрунтував як саме ці обставини впливають на його твердження про існування ризику незаконного впливу на свідків та потерпілого і що лише цілодобовий домашній арешт зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного

У матеріалах, доданих до клопотання відсутні будь-які відомості про те, що ОСОБА_7 з часу набуття ним статусу підозрюваного не з`являвся за викликом до слідчого чи прокурора, чи іншим чином перешкоджав кримінальному провадженню

Про такі випадки не було зазначено і прокурором під час апеляційного розгляду. Прокурор вказав, що випадків не виконання покладених на підозрюваного обов`язків не встановлено.

Колегія суддів вважає, що наявність обґрунтованої підозри та тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у випадку доведеності його винуватості, доведеність існування ризику переховування від органів досудового розслідування та суду не може виправдати застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, оскільки прокурором не доведено виправданість та співмірність запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, запропонованого органом досудового розслідування, враховуючи відомості про особу підозрюваного, який демонструє належну процесуальну поведінку на стадії досудового розслідування.

Доводи апеляційної скарги про те, що слідчим суддею не були враховано всі відомості про особу підозрюваного, про те, що суд дослідив обставини справи однобічно та не в повній мірі врахував необхідність запобігання доведеним ризикам не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження.

Слідчим суддею, як видно, були проаналізовані відомості та обставини, на які посилається апелянт у сукупності з фактичними обставинами кримінального провадження, які і дали підстави для висновку про те, що на цій стадії досудового розслідування домашній арешт із забороною залишати житло у визначений час з покладенням на підозрюваного обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та дієвість кримінального провадження.

Апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора та застосування до підозрюваного цілодобового домашнього арешту, як на тому наполягає апелянт.

Разом із тим, колегія суддів у порядку ч. 2 ст. 404 КПК вважає за необхідне зазначити наступне.

Із клопотання слідчого вбачається, що слідчий просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту в межах строку досудового розслідування , тобто до 20.12.2023 року.

Натомість слідчий суддя застосовуючи запобіжний захід до 23.12.2023 року, хоча і в межах строку досудового розслідування, але вийшов за межі клопотання слідчого на погіршення становища підозрюваного, тим самим істотно порушив вимоги кримінального процесуального закону, тому у порядку ч. 2 ст. 404 КПК ухвала слідчого судді підлягає скасуванню із постановленням нової ухвали апеляційним судом , якою застосувати запобіжний захід щодо підозрюваного у виді домашнього арешту із забороною покидати житло у період часу, як було визначено слідчим суддею та покладенням обов`язків, зазначених в ухвалі слідчого судді на строк в межах заявленого слідчим клопотання , а саме до 20.12.2023 року включно.

При цьому при постановленні нової ухвали , колегія суддів враховує встановлені під час апеляційного розгляду обставини, а саме щодо місця проживання підозрюваного.

Так ОСОБА_7 пояснив, що за адресою : АДРЕСА_2 зареєстрований, проте проживає за іншою адресою : АДРЕСА_1 і що саме за цією адресою він наразі відбуває домашній арешт за згодою слідчого, де і контролюється його поведінка. Прокурор зазначених обставин не спростовував.

За таких обставин, колегія суддів при постановленні нової ухвали вважає можливим вказати , що підозрюваному ОСОБА_7 заборонено залишати житло за місцем його фактичного проживання на час апеляційного розгляду.

Керуючись ст.ст. 181, 404, 407, 409, 412 , 419, 422, 376 ч.2 КПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора Херсонської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_6 залишити без задоволення

У порядку ч. 2 ст. 404 КПК ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 26 жовтня 2023 року щодо ОСОБА_7 скасувати. Постановити нову ухвалу.

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 у період часу з 17:00 год. кожної доби до 08:00 год. наступної доби до 20.12.2023 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 до 20.12.2023 року включно такі обов`язки:

1) не відлучатися за межі м. Херсон без дозволу слідчого, прокурора або суду (залежно від стадії кримінального провадження);

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд (залежно від стадії кримінального провадження) про зміну свого місця проживання;

3) утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим у даному кримінальному провадженні.

Виконання ухвали доручити органу національної поліції за місцем проживання підозрюваного - Відділу поліції № 1 Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області.

Роз`яснити підозрюваному, що працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3