Провадження № 1-кп/727/447/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2023 року Шевченківський районний суд м.Чернівці в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000778 від 14.09.2023 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с.Михальча, зареєстрованого та проживаючого у АДРЕСА_1 , із середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив умисний кримінальний проступок при наступних обставинах:

Так, ОСОБА_3 , 13.09.2023 близько 16 годин 00 хвилин, перебуваючи в місті Чернівці в парку «Жовтневий», поблизу вулиці Парковий Проїзд 10, на землі забрав один зіп-пакет в середині якого знаходилась кристалоподібна речовина - PVP, яку він попередньо замовив через соціальну мережу «Телеграм» в невідомої особи, в серпні НОМЕР_1 , в телеграм каналі, який не пам`ятає, після чого в останнього виник злочинний умисел на незаконне зберігання вказаної психотропної речовини, з метою подальшого власного вживання.

Після чого, ОСОБА_3 , усвідомлюючи що знайдений зіп-пакет із кристалоподібною речовиною, являється особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено - PVP, діючи умисно, протиправно, всупереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15 лютого 1995 року № 60/95-ВР та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» від 15 лютого 1995 року № 62/95-ВР, з метою зберігання для подальшого вживання помістив зіп-пакет в свою нагрудну сумку.

В подальшому 13.09.2023, близько 16 год. 10 хв. працівниками УПП в Чернівецькій області в ході патрулювання в парку «Жовтневий» поблизу вулиці Парковий Проїзд, 10 в місті Чернівці було помічено ОСОБА_3 який помітно нервував та побачивши працівників поліції витягнув із сумки вище вказаний зіп-пакет та викинув його в траву.

В подальшому ОСОБА_3 підняв власний зіп-пакет із психотропною речовиною та на вимогу працівників поліції переклав його на стіл, який знаходився в альтанці , що була неподалік, тим самим добровільно видав його поліцейським, яку в подальшому, під час огляду місця події, було вилучено працівниками Чернівецького районного управління поліції ГУНП в Чернівецькій області в присутності понятих.

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/126-23/7960 - НЗПРАП від 27.09.2023 вилучена психотропна речовина в ОСОБА_3 містить в своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої обмежено - PVP, маса якої становить 0,2155 г.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку за ч. 1 ст. 309 КК України, тобто в незаконному придбанні та зберіганні психотропний речовин без мети збуту.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про розгляд вчиненого ОСОБА_3 кримінального проступку в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до заяви ОСОБА_3 від 29.09.2023 року щодо визнання ним своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, складеної та підписаної за участю його захисника адвоката ОСОБА_4 , обвинувачений визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 Кримінального кодексу України та погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, викладеними в обвинувальному акті. ОСОБА_3 ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку, а також погодився на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Отже, під час досудового розслідування ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згідний з розглядом обвинувального акта за його відсутності, на підставі чого прокурор надіслав до суду обвинувальний акт з матеріалами кримінального провадження №0000778 від 14.09.2023 з клопотанням про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до ч.2 ст.381 Кримінального процесуального кодексу України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.4 ст.107 Кримінального процесуального кодексу України не здійснюється.

На підставі частини 2 статті 382 Кримінального процесуального кодексу України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Дослідивши наявні у кримінальному провадженні докази, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку повністю доведена та його дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст.309 Кримінального кодексу України як незаконне придбання, зберігання наркотичних речовин без мети збуту.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 виду та міри покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України відноситься до кримінальних проступків, а також відомості про особу обвинуваченого, зокрема те, що він раніше не судимий.

Суд також враховує, що ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального проступку визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся.

Наведену обставину суд, на підставі ст.66 КК України, визнає такою, що пом`якшує покарання обвинуваченого.

Обставини, які б обтяжували покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлені.

Відповідно до вимог статей 50, 65 Кримінального кодексу України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу винного, обставини, що впливають на покарання, ставлення винної особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та наділяють суд правом вибору щодо розміру призначеного покарання, завданням якого є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки вищезазначених обставин, що впливають на покарання, а її реалізація становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість виправлення засудженого.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях (справа «Довженко проти України») зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого кримінального проступку, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, та особу винного, керуючись принципом справедливості та індивідуалізації призначення покарання, суд приходить до висновку про необхідність призначення покарання обвинуваченому у виді штрафу.

Таку міру суд вважає достатньою не тільки для покарання ОСОБА_3 за вчинене протиправне діяння, а й для його виправлення.

Долю речових доказів по справі суд вирішує у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368, 370, 374, 395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України і за його вчинення призначити покарання у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень.

Стягнути з засудженого ОСОБА_3 на користь держави понесені витрати на залучення експерта в розмірі 956 грн. 00 коп.

Речовий доказ: наркотичну речовину обіг якої заборонено PVP, загальною масою 0,2155 г, який переданий на зберігання у камеру зберігання речових доказів при ЦЗ ГУНП в Чернівецькій області знищити.

На вирок суду може бути подана апеляція до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Чернівці протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до частини 4 статті 382 Кримінального процесуального кодексу України копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 394 Кримінального процесуального кодексу України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Суддя ОСОБА_1