УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.11.2023 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представника заявниці ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_5 про скасування арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту, накладеного постановою заступника начальника СВ ОМУ ГУМВС в Одеській області ОСОБА_6 від 23.02.2010 року в рамках кримінальної справи № 8 на квартиру АДРЕСА_1 .

В обґрунтування поданого клопотання адвокат ОСОБА_5 зазначає, що 15.05.2007 року старшим слідчим СВ ОМУ УМВС України в Одеській області ОСОБА_7 було порушено кримінальну справу № 8 за фактом заволодіння шахрайським шляхом квартирою АДРЕСА_1 , належною ОСОБА_8 23.02.2010 року заступником начальника СО ОТУ УМВС України в Одеській області майором міліції ОСОБА_6 в рамках кримінальної справи № 8 було винесено постанову про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 . В подальшому матеріали кримінальної справи за фактом заволодіння шахрайським шляхом кв. АДРЕСА_1 , належній ОСОБА_8 було зареєстровано в ЄРДР за №0004846 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України. На підставі постанови про закриття кримінального провадження від 15.06.2020 року слідчого СВ Київського відділу поліції у м. Одесі ГУ НП в Одеській області ОСОБА_9 кримінальне провадження №0004846 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України було закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. Станом на теперішній ОСОБА_4 є власницею квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 13.02.2010 року, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_10 , посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_11 . Право власності до теперішнього часу не зареєстровано у передбаченому законом порядку у зв`язку із зазначеним вище обтяженням. Під час прийняття постанови про закриття кримінального провадження від 15.06.2020 року не було вирішено питання про зняття арешту з майна, а саме з квартири АДРЕСА_1 . На даний час немає ніякої необхідності утримувати під арештом майно, тим більше ОСОБА_4 не є фігурантом по даному кримінальному провадженні.

У судовому засіданні

Адвокат ОСОБА_12 вимоги клопотання підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 з урахуванням того, що наразі кримінальне провадження закрито не заперечувала проти задоволення клопотання.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та додатки до нього, слідчий суддя дійшов висновку, що воно підлягає задоволенню з таких підстав.

При вирішенні даного клопотання слідчий суддя керується тим, що вказані правовідносини виникли під час дії КПК України в редакції 1960 року.

Слідчим суддею встановлено, що постановою заступника начальника СВ ОМУ ГУМВС в Одеській області ОСОБА_6 від 23.02.2010 року в ході досудового розслідування кримінальної справи № 8 було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

Порядок накладання арешту на майно та скасування арешту було урегульовано у статях 126, 234 КПК України від 1960 року.

В подальшому, 22.12.2018 року відомості про кримінальне правопорушення у кримінальній справі № 8було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0004846 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Отже, на час звернення до суду з даним клопотанням про скасування арешту майна (тобто після набрання чинності КПК України від 2012 року) заявниця ОСОБА_4 має право захистити свої права в порядку кримінального судочинства.

Таке право передбачене пунктом 9 розділу XI «Перехідні положення» КПК України від 2012 року, а саме, що питання про зняття арешту з майна, накладеного під час дізнання або досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, вирішується в порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Відповідно до пункту 10 розділу XI «Перехідні положення» КПК України від 2012 року кримінальні справи, які до дня набрання чинності цим Кодексом не направлені до суду, розслідуються згідно з положеннями цього Кодексу.

Ця норма узгоджується з вимогами частини першої статті 5 КПК України від 2012 року, що процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Відповідно до п. 9 розділу 11 Перехідних положень КПК України 2012 року, арешт майна, застосований під час досудового слідства до дня набрання чинності КПК 2012 року, продовжує свою дію до моменту його зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності КПК України 2012 року.

Постанова про накладення арешту на майно зазначене у клопотанні була ухвалена органом досудового слідства до набрання чинності новим КПК України.

Отже, виходячи із п.9 розділу 11 Перехідних положень КПК України 2012 року, постанова про арешт майна у кримінальній справі продовжує свою дію до цього часу.

Постановою слідчого СВ Київського відділу поліції у місті Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_9 від 15.06.2020 року кримінальне провадження № 0004846 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України було закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, однак рішення щодо арештованого майна не прийнято.

Враховуючи те, що постановою від 15.06.2020 року не вирішено питання про скасування арешту із вказаної у клопотанні квартири, на даний час продовжують існувати обмеження в розпорядженні квартирою.

Оскільки арешт на майно, накладений за правилами КПК України 1960 року, не скасований після закриття слідчим кримінального провадження за правилами КПК України 2012 року, то вирішення питання щодо зняття арешту за клопотанням особи здійснюються слідчим суддею за правилами КПК України від 2012 року в порядку, передбаченому ст. 174 цього Кодексу.

Згідно до п. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Частиною 3 статті 174 КПК передбачено, що прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації.

Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначене судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові (ч. 4 ст. 174 КПК).

Втім, частини третя та четверта статті 174 КПК наділяють правом скасувати арешт при закритті провадження лише таких суб`єктів як: суд - за наслідками розгляду кримінальної справи, та прокурора - одночасно з винесенням ним постанови про закриття кримінального провадження.

Водночас, кримінальне провадження № 0004846 закрив постановою слідчий, який, на відміну від прокурора, не наділений повноваженнями скасовувати арешт майна, накладений під час досудового розслідування.

Окремою формою судової діяльності відповідно до КПК є судовий контроль за додержанням законів органами досудового розслідування та прокурором, який реалізує слідчий суддя. Зміст і характер судового контролю в межах кримінального процесу пов`язаний передусім із необхідністю забезпечення прав і свобод людини як на стадії досудового розслідування кримінального провадження, так і після його закінчення.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а саме, у рішенні по справі «Жушман проти України» зазначається - кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності.

Крім того, відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-11). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява № 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року).

Станом на теперішній час ОСОБА_4 є власницею квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 13.02.2010 року, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_10 , посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_11 , проте не може зареєструвати своє право у передбаченому законом порядку у зв`язку із дією заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.

На сьогоднішній час ОСОБА_4 не має можливості реалізовувати своє право власності в повному обсязі, накладений арешт позбавляє ОСОБА_4 права зареєструвати своє право власності на майно, у зв`язку з чим її представник просить скасувати арешт.

З огляду на те, що на даний час кримінальне провадження, в рамках якого накладався арешт на квартиру закрито, слідчий суддя приходить до висновку, що арешт майна за відсутності правових підстав для цього порушує право власності заявниці та приходить до висновку про необхідність задоволення поданого клопотання про скасування арешту майна.

Керуючись, ст. ст. 98,170-174 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_5 про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт, накладений постановою заступника начальника СВ ОМУ ГУМВС в Одеській області ОСОБА_6 від 23.02.2010 року в рамках кримінальної справи № 8 на квартиру АДРЕСА_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1