Справа № 357/2130/24
У Х В А Л А

12.02.2024 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області заяву засудженого

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Керч, Автономна Республіка Крим, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, до засудження не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого:

- 05.06.12.2012 року вироком Святошинського районного суду м. Києва за ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу в сумі 850 гривень;

- 28.08.2012 року вироком Деснянського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України, звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік;

- 08.04.2014 року вироком Святошинського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 70 КК України на 2 роки позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України, звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки;

- 15.05.2015 року вироком Броварського міськрайонного суду Київської області за ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, із застосування ч. 2 ст. 71 КК України, на 2 роки 6 місяців позбавлення волі. Не звільнявся;

- 04.03.2016 року вироком Солом`янського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 2 ст. 71 КК України, на 2 роки 7 місяців позбавлення волі. Звільнений 31.01.2017 року по відбуттю покарання;

- 06.02.2018 року вироком Оболонського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України на 6 місяців арешту. Звільнений 05.06.2018 року по відбуттю строку покарання;

- 09.07.2019 року вироком Дарницького районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України на 1 рік позбавлення волі. На підставі ст. 1 п. «В» Закону України «Про амністію» у 2016 році звільнений від відбування покарання;

- 22.12.2020 року вироком Дніпровського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі,

про умовно-дострокове звільнення від призначеного покарання,

сторони та учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

в режимі відеоконференції

представник «БВК №35» ОСОБА_5

засуджений ОСОБА_3 ,

У С Т А Н О В И В :

До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла заявав засудженого ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Заява мотивована тим, що ОСОБА_3 засуджений 22.12.2020 року вироком Дніпровського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі.

Засуджений вважає, що своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, а тому підлягає умовно-достроковому звільненню.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_3 підтримав свою заяву та просив задовольнити. Вважав, що своєю поведінкою довів своє виправлення та підлягає умовно-достроковому звільненню. Повідомив, що злочин вчинив, але його спровокував неповнолітній потерпілий, який образив його честь і гідність. Чому застосував насильство пояснити незміг. Зазначив, що має намір захищати Батьківщину, а тому просить його звільнити умовно-достроково. Вваажає, що його при здійсненні захмсту України, він буде під контролем керівників і його дії будуть контролювати.

Представник колонії вважає, що в задоволенні клопотання засудженого слід відмовити, оскільки останній має недостатній ступінь виправлення.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання, зазначив, що ОСОБА_3 не підлягає умовно-достроковому звільненню.

Заслухавши думки учасників судового засідання, перевіривши матеріали особової справи засудженого та надані суду матеріали, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 81 КК України до осіб, які відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Системний аналіз чинного законодавства свідчить про те, що при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, під час судового розгляду справ даної категорії, судам слід ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених та інше.

ОСОБА_3 засуджений 22.12.2020 року вироком Дніпровського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі.

Початок строку покарання 01.11.2020 року, кінець строку 01.11.2024 року.

Утримуючись в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» з 03.11.2020 року характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав.

В Державній установі «Білоцерківська виправна колонія № 35» відбуває покарання з 24.05.2021 року.

За час відбування покарання характеризується посередньо, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи. За допущення порушень установленого порядку відбування покарань 20 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності. Має 4 заохочення.

Працевлаштований на підприємстві установи на дільниці по пошиву мішків, швейником, наказ № 6 ПР/ВР від 12.01.2023 року.

Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику в свою адресу.

Намагається дотримуватися правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом. Передбачені законом вимоги персоналу установи не виконує.

Намагається утримувати в чистоті своє спальне місце та приліжкову тумбочку, не завжди має охайний зовнішній вигляд.

Не приділяє уваги до необхідності дбайливого ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснення за ними належного догляду.

Намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування, однак достатніх навичок для самостійного їх виконання не має.

Безвідповідально відноситься до виконання робіт по благоустрою місць позбавлення волі, не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні.

Відповідно до ст. 123 КВК України не приймає особисту участь у організації виховних заходів, які проводяться в установі.

Відповідно до ст. 123 КВК України не приймає участь реалізації програми диференційованого виховного впливу на засуджених.

Відповідно до ст. 127 КВК України не приймає участі у роботі самодіяльних організацій, не проявляє розумну соціально-корисну активність в організації їх роботи.

Відповідно до вимог статті 126 КВК України має середню освіту, не навчався в Білоцерківському навчальному центрі №35.

Згідно з ст. 110 КВК України, підтримує зв`язки із рідними шляхом отримання посилок та передач.

24.03.2022 року був розглянутий на комісії установи з приводу застосування ст. 101 КВК України відмовлено, мав стягнення.

05.11.2022 року був розглянутий на комісії установи з приводу застосування ст. 82 КК України- відмовлено, мав стягнення.

Також з наданих матеріалів убачається, що відповідно до протоколу №30 від 26.07.2023 року, відмовлено комісією установи у зв`язку із тим, що мав недостатній ступінь виправлення, ст. 81 КК України.

Частиною 1 ст. 6 КВК України передбачено, що виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків в період відбування покарання засвідчили успішність процесу виправлення.

Виконання призначеного судом покарання є доцільним тільки за тієї умови, що ним досягається поставлена в законі мета: крім кари ще і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів. Якщо ця мета може бути досягнута ще до закінчення призначеного судом строку покарання, то в подальшому в його виконанні відпадає необхідність. З огляду на це, закон передбачає можливість застосування судом умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Відповідно до ст. 81 КК України зазначено, що до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, однак зазначена норма надає право суду, а не покладає на нього обов`язок, щодо умовно-дострокового звільнення особи від відбування покарання.

Умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 Кримінального кодексу України.

Вирішальне значення має саме активна діяльність засудженого, який своєю поведінкою, системою вчинків доводить, що виправився і заслуговує на умовно-дострокове звільнення. Висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення, ставленні засудженого до вчиненого злочину. Доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення викликана тим, що до моменту звільнення мета покарання в основному досягнута, а саме: особа виправилася і немає необхідності в подальшому відбуванні покарання.

Крім іншого, судом також встановлено, що за період з 2012 по 2020 роки ОСОБА_3 8 разів засуджувався за умисні злочини. Неодноразово відбував покарання у місцях позбавлення волі. Звільнявся з місць позбавлення волі на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році». Однак, після звільнення з місць позбавлення волі вчинив новий умисний злочини.

Так, вироком Святошинського районного суду м. Києва від 05.06.2012 року ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу в сумі 850 гривень.

Через невеликий проміжок часу ОСОБА_3 знову вчинив умисний злочин та 28.08.2012 року вироком Деснянського районного суду м. Києва був засуджений ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнений з випробуванням строком на 1 рік.

Однак, ОСОБА_3 через нетривалий строк, знову вчинив ряд злочинів та 08.04.2014 року був засуджений вироком Святошинського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 70 КК України на 2 роки позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнений з випробуванням строком на 2 роки.

15.05.2015 року вироком Броварського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_3 був засуджений за ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, із застосування ч. 2 ст. 71 КК України, на 2 роки 6 місяців позбавлення волі.

Однак, через нетривалий час, знову вчинив умисний злочин та 04.03.2016 року вироком Солом`янського районного суду м. Києва був засудженим за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 2 ст. 71 КК України, на 2 роки 7 місяців позбавлення волі. Звільнений 31.01.2017 року по відбуттю покарання.

06.02.2018 року вироком Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_3 був засуджений за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України на 6 місяців арешту. Звільнений 05.06.2018 року по відбуттю строку покарання.

Через нетривалий строк ОСОБА_3 знову вчинив умисний злочин та був засуджений 09.07.2019 року вироком Дарницького районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України на 1 рік позбавлення волі. На підставі ст. 1 п. «В» Закону України «Про амністію» у 2016 році звільнений від відбування покарання.

Незважаючи на проявлений до нього гуманізм, він знову вчинив умисний злочин та 22.12.2020 року вироком Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_3 засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі.

Суд враховує ті обставини, що ОСОБА_3 неодноразово засуджувався та відбував покарання в місцях позбавлення волі, був звільнений від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році», однак належних висновків для себе не зробив та вчиняв нові умисні корисливі злочини. Зазначені факти свідчать про стійку тенденцію засудженого на систематичне вчинення злочинів та небажання ставати на шлях перевиховання та виправлення.

З огляду на наведене, у суду виникають сумніви щодо виправлення засудженого, що є необхідною умовою під час застосування умовно-дострокового звільнення, засуджений жодним чином не довів, що він сумлінною поведінкою та ставлення до праці став на шлях виправлення.

Слід зазначити, що умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений за весь час відбування покарання і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу. При цьому, прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення, не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

Враховуючи викладене, суд не знаходить законних підстав для задоволення клопотання. Матеріали особової справи не відображають процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання, зміст вищезазначених матеріалів не свідчить, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 22.12.2020 року.

Таким чином, суд дійшов висновку про неможливість застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Керуючись ст. 81 КК України, статтями 537, 539 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні заяви засудженого ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від призначеного покарання відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим, який утримується під вартою в той же строк з дня отримання копії ухвали.

СуддяОСОБА_6