Справа № 697/1022/23
Провадження № 1-кп/697/173/2023
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2023 року м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря с/з ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Каневі Черкаської області матеріали кримінального провадження №0000240 від 04.10.2022 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лазірці, Канівського району, Черкаської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого:

- 01.03.2002 Канівським районним судом Черкаської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки;

- 06.02.2004 Канівським районним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 263 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;

- 08.04.2013 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки;

- 18.09.2013 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі;

- 22.10.2013 Миронівським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі;

- 04.10.2018 Соснівським районним судом м. Черкаси за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, звільненого 06.01.2021 умовно-достроково на 8 місяців, 5 днів, відповідно до ст. 89 КК України судимість не знята і не погашена, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи раніше судимим 01.03.2002 Канівським районним судом Черкаської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки; 06.02.2004 Канівським районним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 263 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі; 08.04.2013 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки; 18.09.2013 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі; 22.10.2013 Миронівським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі; 04.10.2018 Соснівським районним судом м. Черкаси за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, звільненим 06.01.2021 умовно-достроково на 8 місяців 5 днів та маючи у відповідності до ст. 89 КК України не зняту і не погашену судимість, на шлях виправлення та перевиховання не став і повторно вчинив новий умисний майновий злочин. Так, Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 введено воєнний стан на всій території України, який продовжено Указом Президента України від 12.08.2022 № 573/2022 з 23.08.2022 строком на 90 діб, однак, ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що на всій території України діє правовий режим воєнного стану, працюючи різноробочим на станції технічного обслуговування ФОП ОСОБА_5 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , та маючи вільний доступ до приміщень, розміщених на вказаній території, 29.09.2022, близько 23 год. 30 хв., діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету таємного викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, таємно викрав з металевого контейнера бензиновий генератор марки «FORTE FG 3 500» вартістю, згідно висновку товарознавчої експертизи № СЕ-19/124-22/12580-ТВ - 20 333 грн. 33 коп., чим завдав ОСОБА_5 майнової шкоди на вказану суму.

Таким чином ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену в умовах воєнного стану.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України визнав повністю. Пояснив, що працював різноробочим на станції технічного обслуговування у ФОП ОСОБА_5 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 . Маючи вільний доступ до приміщень, які знаходились на території СТО, 29.09.2022 вночі, викрав з металевого контейнера бензиновий генератор, який потім продав невідомим особам та розпорядився коштами на власні потреби. У скоєному щиро розкаюється та просить суворо його не карати.

Потерпілий ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд кримінального провадження за його відсутності, матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого не має, буде подавати позов у порядку цивільного судочинства, просить призначити обвинуваченому покарання на розсуд суду (а.с.83).

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, які вважають, що вказане кримінальне провадження доцільно розглянути відповідно до частини 3 статті 349 КПК України, суд відповідно до частини 3 статті 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження всіх доказів стосовно обставин справи, що підтверджують вину обвинуваченого та ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів, які характеризують особу обвинуваченого.

При цьому, суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст таких обставин і не має сумнівів у добровільності їх позиції.

Прийняття судом рішення про проведення скороченого судового розгляду свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку.

Крім того, дане рішення повністю узгоджується з вимогами пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу III Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського суду з прав людини щодо їх застосування, згідно з якими, суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), Series А, заява № 25, від 18 січня 1978 року, пункт 161, та «Коробов проти України», заява № 39598/03, від 21 липня 2011 року, пункт 65, Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Будь-яких вагомих, достовірних доказів, які надають розумні підстави сумніватися у доведеності вини ОСОБА_4 у судовому засіданні не здобуто.

При цьому, суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст таких обставин і не має сумнівів у добровільності їх позиції.

Також суд роз`яснив, що учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оцінюючи покази обвинуваченого, надані ним у судовому засіданні, суд вважає, що пред`явлене обвинувачення ОСОБА_4 доведено.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод, законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з приписами ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з дотриманням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен враховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжкого злочину, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога не перебуває.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, суд відносить його щире каяття у скоєному.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до вимог КК України, покарання, призначене судом, має бути необхідним і достатнім для виправлення засуджених та попередження вчинення ними нових злочинів.

Суд враховуючи зазначені вище обставини, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , вважає за доцільне призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції статті, за якою він обвинувачується, у вигляді позбавлення волі, без реального відбування покарання із застосування іспитового строку, так як вказане покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення нових злочинів.

Суд також звертає увагу, що 21.10.2023 працівниками ВП №1 Черкаського РУП ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_4 було затримано та доставлено до суду. Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 21.10.2023 ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, з 21.10.2023 по 19.12.2023 включно, а відтак, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, у строк покарання слід зарахувати строк затримання обвинуваченого та перебування під вартою з 21.10.2023 по 01.11.2023 включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

У зв`язку із звільненням обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, запобіжний захід у даному кримінальному провадженні у виді тримання під вартою слід скасувати та звільнити ОСОБА_4 з-під варти в залі судових засідань суду, негайно.

Разом з тим, до набрання вироком законної сили, з метою належної процесуальної поведінки обвинуваченого, суд вважає за необхідне застосувати до нього запобіжний захід у виді особистого зобов`язання із покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Питання речових доказів у справі підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню за проведення товарознавчої експертизи необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Цивільний позов по кримінальному провадженню відсутній.

Керуючись ст.ст. 349, 369-371, 373-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 у строк покарання термін його утримання під вартою з моменту фактичного взяття під варту (затримання), тобто з 21.10.2023 по 01.11.2023, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід, обраний стосовно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою згідно ухвали Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 21.10.2023 скасувати, звільнивши його з-під варти в залі суду, негайно.

До набрання вироком законної сили застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, поклавши на нього наступні обов`язки:

- прибувати до суду за першою вимогою;

- повідомляти прокурора, суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи (проходження служби).

Речові докази у кримінальному провадженні: диск для лазерних систем зчитування CD - 4.7 GB залишити при матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати по кримінальному провадженню за залучення експерта для проведення судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/124-22/12580-ТВ від 18.11.2022 в розмірі 755,12 грн. (сімсот п`ятдесят п`ять гривень 12 копійок).

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Черкаського апеляційного суду через Канівський міськрайонний суд Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Головуючий ОСОБА_1