Провадження № 1-кс/686/9782/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2023 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції в залі суду скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність уповноважених осіб ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду із скаргою, поданою в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність уповноважених осіб ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому щодо невнесення відомостей за заявою ОСОБА_4 про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В обґрунтування скарги вказує, що 05.09.2023 ОСОБА_4 подала до ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому заяву про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, у якій повідомила про неналежне виконання окремими працівниками поліції ГУНП у Хмельницькій області, які проводять досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000462 від 15.04.2021, своїх службових обов`язків, а саме за фактом їх бездіяльності у даному кримінальному провадженні.

У кримінальному провадженні №0000462 розслідуються обставини того, що ОСОБА_5 , шляхом проникнення до місця проживання покійного ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , вкрала ключі від автомобіля «Тойота Прадо 150» та автомобіля «Мазда сх-5», а також інші речі. Однак, після внесення відомостей працівниками поліції Хмельницького РУП не було проведено жодного обшуку за адресою ОСОБА_5 з метою вилучення предметів, які є речовими доказами, а ОСОБА_5 незаконно користується автомобілем.

22.06.2022 ОСОБА_7 повідомив на 102, що виявив авто, яке перебувало в розшуку, в дворі одного з будинків. На місце прибула СОГ, яка описала та вилучала авто, під час огляду виявили знищення номеру кузова, слідчій ОСОБА_8 наголосили на цю обставину, однак жодних адекватних дій вчинено не було та 23.06.2022 працівники поліції віддали автомобіль ОСОБА_9 під розписку.

Указує, що слідча перебуває у дружніх відносинах з фігуранткою справи і цим пояснюється її бездіяльність у кримінальному провадженні №0000462.

Із відповіді ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому стало відомо, що відомості за заявою ОСОБА_4 до ЄРДР не внесено, оскільки відсутні об`єктивні дані, які б свідчили про наявність складу кримінального правопорушення у діях працівників поліції.

Просить зобов`язати уповноважених осіб ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому внести відомості за заявою ОСОБА_4 від 05.09.2023 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати досудове розслідування.

Представник скаржниці у судовому засіданні вимоги скарги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у скарзі та просив її задовольнити.

Слідчий, будучи належним чином повідомленими про дату та час розгляду скарги, у судове засідання не з`явився, однак відповідно до ст. 306 ч.3 КПК України це не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши думку представника скаржниці, дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що скарга не підлягає задоволенню у зв`язку із наступним.

Із наданих скан-копій матеріалів за заявою ОСОБА_4 слідує, що 05.09.2023 остання звернулася до ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому із заявою про вчинення кримінального правопорушення.

В обґрунтування заяви вказувала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько ОСОБА_4 ОСОБА_6 , який заповів їй будинок у с. Лісові Гринівці Хмельницького району. На решту майна претендував у порядку спадкування за законом брат заявниці ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У період вступу у спадщину у житті заявниці та її брата з`явилася ОСОБА_5 , яка викрала ключі від автомобіля «ТойотаПрадо 150» та «Мазда СХ-5» та інші речі. За цими фактами були внесені до ЄРДР відомості про вчинення кримінального правопорушення та Хмельницьким РУП ГУНП у Хмельницькій області зареєстровано кримінальне провадження №0000462 за ч. 2 ст. 185 КК України. Однак, після внесення до ЄРДР відомостей про вчинення кримінального правопорушення, працівниками поліції не було проведено обшуку за адресою ОСОБА_5 з метою вилучення речових доказів та остання продовжує користуватися автомобілем.

22.06.2022 за повідомленням покійного брата, який виявив автомобіль, який перебував у розшуку, в дворі одного з будинків, прибула СОГ, яка описала та вилучила автомобіль. Під час огляду автомобіля було виявлено знищення номера кузова, однак слідча ОСОБА_10 жодних дій у зв`язку із цим не вчинила та 23.06.2022 автомобіль віддали ОСОБА_5 під розписку.

Матеріали кримінального провадження налічують більше 2-х томів, однак реальних дій не вчинено. Уважає, що працівники поліції покривають незаконні дії ОСОБА_5 , не відбирають зразки підпису ОСОБА_5 , яка відмовляється їх надати добровільно.

Заява ОСОБА_4 була зареєстрована ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому 08.09.2023 за № 2476 зкп.

Листом № 2476зкп/14-01-01-5362/2023 від 27.09.2023 заявниці було направлено відповідь, якою йому фактично відмовлено у внесенні відомостей про кримінальні правопорушення, оскільки не встановлено об`єктивних даних, які б вказували на наявність у діях окремих працівників ГУНП у Хмельницькій області складу кримінального правопорушення.

Водночас, матеріали були направлені до ГУНП у Хмельницькій області з метою подальшого проведення службового розслідування за викладеними у заяві обставинами.

Положеннями частини 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з пунктом 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Генеральною прокуратурою України за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

До Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (ч. 5 ст. 214 КПК України).

Із цими приписами Кримінального процесуального закону кореспондуються викладені у п.2 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора № 298 від 30.06.2020 норми, згідно з якими відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Отже ініціювати процедуру кримінального переслідування та застосувати державний механізм для здійснення досудового розслідування доцільно лише у випадку, коли наявні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення. Безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване, та є неефективним з точки зору використання державних ресурсів.

Ст. 367 КК України встановлює кримінальну відповідальність за службову недбалість, тобто невиконання або неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам окремих юридичних осіб.

Безпосередній об`єкт кримінального правопорушення - встановлений порядок службової діяльності в правоохоронних органах.

Отже, службова недбалість може проявлятись у формі: 1) невиконання службових, обов`язків через несумлінне ставлення до них; 2) неналежного виконання службових обов`язків через несумлінне ставлення до них.

При цьому обов`язковою ознакою злочину є завдання істотної шкоди.

П.3 примітки до статті 364 КК визначено нормативну дефініцію поняття «істотна шкода» та указано, що нею вважається така шкода, яка в сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян. Виходячи з буквального розуміння змісту пункту третього примітки до статті 364 КК, істотна шкода може мати виключно матеріальний вимір або перераховуватися в матеріальний еквівалент.

На думку слідчої судді, заява ОСОБА_4 про вчинення кримінального правопорушення не містить конкретних фактичних даних, які б могли свідчити про можливе вчинення службовими особами слідчими Хмельницького РУП ГУНП у Хмельницькій області,кримінальних правопорушень.

У заяві про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 не наведено конкретних відомостей, фактів та обставин, які б указували на те, що слідчі Хмельницького РУП ГУНП у Хмельницькій області, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000462 за ч. 2 ст. 185 КК України, не виконують або неналежно виконують свої службові обов`язки та вказаними діями завдано істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам заявниці чи інших осіб окремих громадян.

Щодо передання слідчою автомобіля на зберігання ОСОБА_5 , то слід зазначати, що ч. 1 ст. 100 КПК України визначено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу. П. 1 ч. 6 цієї статті передбачено, що речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

П. 13, 19 Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду (в новій редакції)», затвердженої наказом Генеральної прокуратури, Міністерства внутрішніх справ України, Державної податкової адміністрації України, Служби безпеки України, Верховного Суду України, Державної судової адміністрації України № 51/401/649/471/23/125 від 27.08.2010 передбачено, що відповідальною за зберігання речових доказів, приєднаних до справи, є особа, яка проводить дізнання, слідчий, в суді - суддя, відповідальний працівник апарату суду або керівник апарату суду, а в експертній установі - співробітник експертної установи, у віданні якого речові докази перебувають у відповідний період, або керівник експертної установи. Зберігання транспортних засобів та інших самохідних машин, а також пристроїв і механізмів, які використовувалися як знаряддя для вчинення злочинів і визнані речовими доказами, а також транспортних засобів, на які накладено арешт, якщо вони не можуть бути передані на зберігання власникові, його родичам або іншим особам, а також організаціям, проводиться за постановою слідчого, прокурора, судді, за ухвалою суду протягом досудового слідства або судового розгляду відповідними службами органів внутрішніх справ, служби безпеки, підрозділів податкової міліції (у справах, що перебувають у її провадженні відповідно до компетенції), керівники яких дають про це розписку, яка приєднується до справи. В розписці вказується, хто є персонально відповідальним за зберігання прийнятого транспортного засобу.

Таким чином, жодних доказів того, що приймаючи рішення про повернення вилученого автомобіля саме ОСОБА_5 , слідча тим самим не виконувала або неналежно виконувала свої службові обов`язки, заявницею не указано.

Саме слідча є особою, відповідальною за збереження речового доказу у спосіб, який вона визначає у межах наданих їм КПК України повноважень.

Щодо не проведення необхідних, на думку заявниці, тих чи інших слідчих дій у межах розслідуваного кримінального провадження, в тому числі обшуку у житлі ОСОБА_5 та почеркознавчої експертизи, то вказане твердження не узгоджується із наведеними самою заявницею даними про те, що матеріали кримінального провадження №0000462 уже налічують понад 2 томи, а тому вважати, що досудове розслідування не здійснюється, неможливо. По-суті, заява ОСОБА_4 зводиться до незгоди із обраною слідчою методикою, організацією і порядком досудового розслідування.

При цьому слід зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети (ч. 2 ст. 223 КПК України).

Сторона ж захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів (ч. 3 ст. 93 КПК України).

А тому саме слідчий та прокурор приймають рішення щодо необхідності у проведенні тих чи інших слідчих та процесуальних дій з урахуванням достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення їх мети; щодо достатності та взаємозв`язку зібраних доказів для прийняття відповідного процесуального рішення, тоді як сторона захисту не позбавлена можливості вживати заходів щодо збирання доказів, у тому числі шляхом ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій.

Отже, по суті заявником оскаржуються процесуальні дії та рішення слідчих в ході здійснення досудового розслідування конкретного кримінального провадження.

Разом з тим, згідно з вимогами ч. 1 ст. 36, ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий та прокурор здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійними у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

І процесуальна діяльність слідчих в межах їх посадової дискреції не може бути підставою для їх кримінального переслідування. Порядок оскарження процесуальних дій та рішень слідчого, у випадку незгоди з ними, відведення представників органу досудового розслідування від участі у кримінальному провадженні, визначений кримінально-процесуальним кодексом.

Жодної оцінки конкретних дій слідчих, які могли б свідчити про невиконання або неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них та окреслити у зв`язку із цим злочинність їх дій чи бездіяльності, заява про злочин не містить, як і не містить вказівку на завдану діями слідчих шкоду.

Оскільки даний склад злочину сконструйований як злочин із матеріальним складом, то лише у разі завдання діяннями, які за своїм характером є кримінально-протиправними, істотної шкоди, можна дійти висновку про вчинення кримінальних правопорушень, однак у заяві ОСОБА_4 про вчинення кримінального правопорушення, узагалі відсутній виклад обставин, які б указували на спричинення їй чи будь-якій іншій особі істотної шкоди діяннями, про які викладено у заяві, що уже саме по собі є підставою для відмови у задоволенні скарги.

З огляду на викладене, представник органу досудового розслідування обґрунтовано відмовив ОСОБА_4 у внесенні відповідних відомостей до ЄРДР.

Керуючись статтями 214, 303- 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя