Провадження № 1-кс/686/8347/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2023 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваної ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Коржівці Деражнянського району Хмельницької області, жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з неповною середньою освітою, не одруженої, не працюючої, раніше судимої,

у кримінальному провадженні № 0003445,

встановив:

30.09.2023 р. слідчий відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Хмельницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , яка підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, посилаючись на те, що існують передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України ризики : переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на потерпілу та свідків у даному кримінальному провадженні; вчинення інших кримінальних правопорушень.

В обґрунтування поданого клопотання слідчий зазначив, що «досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , будучи раніше судимою за умисні злочини проти власності, на шлях виправлення не стала і повторно вчинила новий умисний, корисливий злочин.

Так, 27 вересня 2023 року, близько 11:00 години, ОСОБА_6 , перебуваючи поруч автовокзалу №2, що за адресою: м.Хмельницький, вул.Шевченка, 66/1, помітила знайому їй ОСОБА_8 з мобільним телефоном марки «Xiaomi Redmi Note 9», блакитного кольору, який потерпіла ОСОБА_8 тримала в руці та розпочала діалог з останньою, в ході якого, в неї виник злочинний умисел, спрямований на незаконне відкрите викрадення особистого майна ОСОБА_8 .

Тоді ж, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, достовірно знаючи і розуміючи, що в країні діє військовий стан, який введений на всій території України Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в України», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX та Указом президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 1 травня 2023 року № 254/2023, затвердженого Законом України № 3057-IX від 2 травня 2023 року, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року, строком на 90 діб, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та свідомо бажаючи їх настання, з метою незаконного відкритого викрадення чужого майна, близько 11:00 години, перебуваючи біля автовокзалу № 2, що за адресою: м.Хмельницький вул.Шевченка, 66/1, наблизилась до потерпілої ОСОБА_8 та, перебуваючи навпроти неї, долонею правої руки нанесла п`ять ударів в область обличчя ОСОБА_8 , внаслідок чого, остання присіла на землю, після чого, відкрито, умисно, з рук останньої, шляхом ривка, викрала мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Note 9», блакитного кольору, вартістю 3 000 гривень, та жіночі кросівки марки «Lady Lity Desingh Sheakers» чорно - білого кольору, вартістю 3 000 гривень, після чого, з викраденим майном втекла з місця вчинення злочину та, в подальшому, розпорядилась ним на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_6 своїми умисними, протиправними діями, завдала потерпілій ОСОБА_8 майнову шкоду, на суму 6 000 гривень.

Своїми умисними діями, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

29 вересня 2023 року, відповідно до ст.ст.40, 42, 276, 277, 278, 279 КПК України, ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

Враховуючи, що інші, менш суворі, ніж тримання під вартою, запобіжні заходи не достатні для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, та не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваної ОСОБА_6 і виконання покладених на неї процесуальних обов`язків, слідчий у клопотанні просить застосувати до підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування.»

Заслухавши пояснення прокурора та слідчого, які клопотання підтримали та наполягали на його задоволенні, підозрювану та її захисника, які заперечили щодо задоволення клопотання слідчого, просили застосувати більш м`який запобіжний захід, у вигляді домашнього арешту, дослідивши надані матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження №0003445, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст.177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.2 ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження, з метою досягнення його дієвості, є запобіжні заходи.

Частиною 1 ст.183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки (п.5 ч.2 ст.183 КПК України).

Із наданих матеріалів вбачається, що Хмельницьким районним управлінням поліції ГУНП в Хмельницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0003445 від 28.09.2023 р., за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

28.09.2023 р. ОСОБА_6 була затримана, в порядку ст. 208 КПК України, фактичний час затримання - 11 год. 00 хв. 28.09.2023 р.

29.09.2023 р. ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

Дана підозра є обґрунтованою, адже на її підтвердження представлено: протокол прийняття заяви ОСОБА_8 про вчинення кримінального правопорушення від 28.09.2023 р.; протокол огляду місця події від 28.09.2023 р.; протокол допиту потерпілої ОСОБА_8 від 28.09.2023 р.; протокол затримання ОСОБА_6 від 28.09.2023 р.; протоколи допитів свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 від 28.09.2023 р.; протоколи проведення слідчих експериментів за участю цих свідків від 28.09.2023 р., а також за участю підозрюваної ОСОБА_6 від 28.09.2023 р. та інші матеріали кримінального провадження.

Таким чином, станом на момент розгляду клопотання беззаперечних доказів того, що ОСОБА_6 не причетна до вчинення кримінального правопорушення, не встановлено.

Санкція ч.4 ст.186 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, тобто, згідно зі ст.12 КК України, даний злочин класифікується як тяжкий.

З наданих матеріалів убачається, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, а тому, зважаючи на покарання, яке загрожує відповідній особі, у випадку визнання її винуватою, співставляючи можливі негативні для неї наслідки, у вигляді засудження до покарання у виді позбавлення волі, слідчий суддя вважає, що ризик переховування від органів досудового розслідування та суду є достатньо високим.

Слідство знаходиться на початковій стадії, на даний час потерпіла та свідки судом не допитані, а тому існує ризик незаконно впливу на потерпілу та свідків у кримінальному провадженні, з якими ОСОБА_6 особисто знайома, про що також зазначав в судовому засіданні й прокурор. При оцінці наявності зазначеного ризику, слідчим суддею врахована встановлена КПК України процедура отримання свідчень від осіб, які є свідками та потерпілими у кримінальному провадженні, а саме, спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту цих осіб слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду, на стадії судового розгляду, - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч.1 та ч.2 ст.23, ст.224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих в порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому прокурору або посилатися на них (ч. 4 ст.95 КПК України). Отже ризик впливу на свідків та потерпілих існує не лише на початковому етапі кримінального провадження під час збирання доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту отримання показань судом від цих осіб.

Також, на думку слідчого судді, обставини кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_6 , та дані, які характеризують її особу, зокрема те, що вона є раніше судимою особою, не працює, тобто немає стабільного джерела доходів, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення під час іспитового строку, дозволяють дійти до висновку про існування ризику вчинення іншого кримінального правопорушення.

За таких обставин по справі, приходжу до висновку про наявність визначених ст.177 КПК України ризиків: переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілу та свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинення інших кримінальних правопорушень.

Аналізуючи особу підозрюваної, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_6 є раніше судимою особою, не працює, однак має постійне місце проживання, родину, зокрема, матір похилого віку. Однак, ці обставини не є достатніми підставами для відмови у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або застосування більш м`якого запобіжного заходу. Окрім того, вказані обставини не були стримуючими від вчинення дій, що стали підставою для підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочинів.

Враховуючи наведені ризики, усі, визначені ст. 178 КПК України обставини в їх сукупності, приходжу до висновку, що відносно підозрюваної ОСОБА_6 слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, адже лише такий найсуворіший запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної та буде достатнім стримуючим засобом для запобігання ризикам, доведеним слідчим та прокурором.

Слідчий суддя вважає обґрунтованою і доведеною ту обставину, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, в тому числі й запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, особистого зобов`язання та особистої поруки, не забезпечить попередження вищезазначених ризиків і належну процесуальну поведінку підозрюваної, оскільки не встановлено тих стримуючих чинників, які б були у повному обсязі здатні мінімізувати ймовірність вчинення підозрюваною дій, спрямованих на ухилення від можливого покарання, незаконного впливу на потерпілу та свідків у даному кримінальному провадженні, вчинення інших кримінальних правопорушень. Так, особисте зобов`язання не підлягає до застосування з огляду на тяжкість злочинів, які інкримінуються підозрюваній, та наявність реальних сумнівів того, що ОСОБА_6 виконуватиме покладені на неї обов`язки. Особиста порука не підлягає застосуванню, оскільки будь-яких клопотань від осіб, яких би слідчий суддя міг вважати такими, що заслуговують на довіру, про те, що вони поручаються за виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків, до слідчого судді не надходило. Застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, навіть з покладенням обов`язку носіння електронного засобу контролю, не унеможливить запобіганню вищевказаних ризиків, оскільки ОСОБА_6 не перебуватиме під цілодобовим наглядом правоохоронних органів та зможе впливати на потерпілу і свідків, зокрема, й за допомогою телефонного зв`язку або через третіх осіб, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення.

За наведених обставин, слідчим суддею відхиляються, зазначені стороною захисту, аргументи про те, що ОСОБА_6 немає намірів перешкоджати кримінальному провадженню, не матиме можливості ухилятися від органу досудового розслідування та суду, впливати на свідків та потерпілу (яких, зі слів ОСОБА_6 , вона знає давно, до того ж їй відомі їх номера телефонів та адреси проживання), а також щодо відсутності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і можливості застосування до підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу, зокрема й у вигляді домашнього арешту.

Крім того, аргумент сторони захисту щодо необхідності ОСОБА_6 здійснювати догляд за похилого віку матір`ю, не може слугувати підставою для відмови у задоволенні клопотання слідчого, оскільки будь-яких доказів на підтвердження тієї обставини, що матір підозрюваної потребує стороннього догляду та не може обходитись без допомоги ОСОБА_6 , стороною захисту не представлено.

Враховуючи характер та обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , наслідки, які настали в результаті його вчинення, суворість можливого покарання, яке загрожує підозрюваній у разі визнання її винною, слідчий суддя дійшов до висновку про існування обґрунтованих підстав вважати, що існують не абстрактні, а конкретні ризики, про які зазначено вище та які передбачені ст.177 КПК України, а тому застосувати менш суворий запобіжний захід неможливо.

Даних, які б перешкоджали триманню ОСОБА_6 під вартою, не встановлено.

Строк тримання під вартою слід визначити в межах строку досудового розслідування та в межах строку, визначеного ст.197 КПК України, а саме до 25.11.2023 року включно.

У відповідності до п.1 ч.4 ст.183 КПК України розмір застави не визначається, адже ОСОБА_6 інкримінується вчинення злочину із застосуванням насильства до потерпілої.

Керуючись ст.ст. 110, 177, 178, 183, 196, 197 КПК України,

постановив:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 25 листопада 2023 року включно.

Ухвала діє до 25 листопада 2023 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя