Провадження № 1-кс/554/792/2024
У Х В А Л А

08 січня 2024 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання ОСОБА_3 про часткове скасування арешту майна в кримінальному провадженні № 0003197 від 23 грудня 2023 року,

в с т а н о в и в:

Власник майна ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про повернення йому на відповідальне зберігання з правом користування транспортного засобу Skoda SuperB, д. н. з. НОМЕР_1 , в обґрунтування якого зазначив, що експертні дослідження з вказаним автомобілем на даний час проведено і пошкодження, які б перешкоджали його експлуатації, на ньому відсутні.

В судове засідання володілець майна ОСОБА_3 не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд зазначеного клопотання без його участі, в якій клопотання підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі.

Слідчий Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, в якій не заперечував проти його задоволення.

Зважаючи на неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть у ньому участь, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в сулі відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснюється.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Слідчим суддею встановлено, що Полтавським РУП ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0003197 від 23 грудня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України

Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 03 серпня 2023 року накладено арешт на автомобіль SKODA SUPERB, д. н. з. НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , зареєстрований на ОСОБА_3 , шляхом позбавленням права на його відчуження, розпорядження та користування до скасування арешту майна у встановленому положеннями КПК України порядку.

Як вбачається зі змісту ухвали слідчого судді, метою накладення арешту на зазначений транспортний засіб було забезпечення його збереження як речового доказу в кримінальному провадженні, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Згідно вимог ч. ч 1 і 2 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно положень ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

При тому відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника майна, якщо він доведе, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Із системного аналізу наведених норм КПК України можливо зробити висновок, що слідчому судді при вирішення питання накладення арешту майна, та при розгляді його скасування, при обґрунтованості такого клопотання, слід обирати або залишати такий спосіб арешту майна, який не призведе до надмірного обмеження прав володільця майна, яке суттєво позначиться на його інтересах.

З огляду на викладене, зважаючи на фактичну відсутність у сторони обвинувачення заперечень щодо порушеного заявником питання, слідчий суддя вважає, що позбавлення прав володіння та користування володільцем майна ОСОБА_3 належним йому автомобілем Skoda SuperB, д. н. з. НОМЕР_1 ,в даному випадку є надмірно обтяжливим та тривале його зберігання на відкритому майданчику може призвести до пошкодження майна, на яке накладено арешт, а тому приходить до висновку про можливість передачі арештованого автомобіля ОСОБА_3 на відповідальне зберігання з правом користування, зобов`язавши його за першою вимогою надавати транспортний засіб для проведення необхідних слідчих дій, що, на переконання слідчого судді, не створить перешкод у проведенні досудового розслідування. При цьому накладений арешт продовжує свою дію в частині заборони розпорядження та відчуження майна.

Передаючи на відповідальне зберігання автомобіль власнику, слідчий суддя враховує, що за вчинення незаконних дій щодо майна, на яке накладено арешт, передбачена кримінальна відповідальність за ст. 388 КК України, про що вважає за необхідне попередити власника цього майна.

Керуючись ст. ст. 174 і 372 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

Клопотання ОСОБА_3 про часткове скасування арешту майна в кримінальному провадженні № 0003197 від 23 грудня 2023 року, - задовольнити.

Транспортний засіб Skoda SuperB, д. н. з. НОМЕР_1 , передати на відповідальне зберігання з правом користування власнику ОСОБА_3 , зобов`язавши його за першою вимогою слідчого надавати вказаний транспортний засіб для проведення слідчих дій.

Попередити власника транспортного засобу ОСОБА_3 про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України за незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_5