1-кп/205/191/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2024 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001706 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Баку Азербайджан, громадянина України, маючого середню освіту, одруженого, пенсіонера, малолітніх та неповнолітніх дітей не маючого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України, та угоду про примирення від 23 лютого 2024 року, укладену між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 ,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебував за місцем роботи, в приміщенні кафетерію, який розташований на території ринку біля будинку № 2 на площі Новокодацька у місті Дніпро, де, як відвідувач, також, в цей час перебував потерпілий ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після вживання спиртних напоїв ОСОБА_4 , між ним та ОСОБА_3 раптово виник словесний конфлікт на ґрунті неприязних відносин та непорозуміння. Під час вищевказаного словесного конфлікту ОСОБА_4 зайшов за барну стійку, за якою знаходився ОСОБА_3 , та підійшовши до ОСОБА_3 , розпочав з ним бійку. В ході вищезазначеної бійки ОСОБА_4 власною рукою наніс не менш 5 ударів ОСОБА_3 в область обличчя, внаслідок чого спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді: двох саден скроневих ділянок обабіч; п`ять синців: обличчя, голови та вушної раковини зліва, що спричинені від дії тупого (тупих) твердого предмету (предметів). Встановлені тілесні ушкодження спричинені від не менш ніж п`яти ударів тупих твердих предметів, у короткий проміжок часу, одне за одним, та за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки. На підставі: «п. 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 р. № 6.

В подальшому, під час бійки, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , перемістились до кухонного приміщення зазначеного кафетерію, що розташований на території ринку біля будинку АДРЕСА_2 . Де, у зв`язку із спричиненням потерпілим ОСОБА_4 тілесних ушкоджень ОСОБА_3 , останній, сприймаючи поведінку ОСОБА_4 як таку, що загрожує його життю та здоров`ю, захищаючись від реальної загрози своєму життю та здоров`ю, з метою захисту від посягання та з метою припинення протиправних безпідставних насильницьких дій ОСОБА_4 , невірно оцінивши небезпечність посягання та обстановку захисту, маючи при цьому реальну можливість захистити свої інтереси без заподіяння потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, перевищуючи межі необхідної оборони, умисно, з мотивів самозахисту, дотягнувшись рукою до кухонного ножа, який лежав на столі у вищевказаному приміщенні, схопив вищевказаний ніж своєю правою рукою, та не маючи наміру на заподіяння смерті, із ціллю спричинення тяжких тілесних ушкоджень, наніс ОСОБА_4 один удар зазначеним ножем в область черевної порожнини праворуч.

Своїми діями ОСОБА_3 заподіяв ОСОБА_4 тілесне ушкодження у вигляді: проникаючого колото-різаного поранення передньої черевної стінки, яке розпочинається раною в мезогастральній ділянці справа, далі переходить в раньовий канал, який йде спереду назад, з ушкодженням по ходу якого: шкіри, підшкірно-жирової клітковини та далі проникає в черевну порожнину, з подальшим ушкодженням великого сальника та явищами внутрішньочеревної кровотечі. Встановлене у ОСОБА_4 тілесне ушкодження у вигляді: проникаючого колото різаного поранення передньої черевної стінки, спричинено від механічної дії гострого предмету, який володів колючо-ріжучими властивостями, що діяв в мезогастральну ділянку справа (область черева справа) у напрямку спереду назад, яким могло бути і вістря ножа або інші предмети з аналогічними травмуючими властивостями, що підтверджується характером поранення, наявністю та напрямком раньового каналу. За своїм характером встановлені у ОСОБА_4 тілесні ушкодження відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння, згідно п. 2.1.3-к, «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 р. № 6.

Із вказаними тілесними ушкодженнями потерпілий ОСОБА_4 був госпіталізований до КНП «КЛШМД» ДМР»» для надання медичної допомоги.

Умисні дії ОСОБА_3 , які виразились в умисному заподіянні тяжких тілесних ушкоджень у разі перевищення меж необхідної оборони, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України.

23 лютого 2024 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 укладено угоду про примирення, за умовами якої потерпілий та обвинувачений примирилися, обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав вину у пред`явленому обвинуваченні, відшкодував заподіяні потерпілому ОСОБА_4 збитки; потерпілий ОСОБА_4 не має до обвинуваченого ОСОБА_3 претензій майнового та немайнового характеру.

Сторони узгодили покарання обвинуваченому ОСОБА_3 за ст. 124 КК України із застосуванням ст. 69 КК України штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн. За умовами угоди сторони надають згоду на призначення ОСОБА_3 узгодженого покарання.

Обвинувачений розуміє, що наслідком укладання та затвердження даної угоди є обмеження його права оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст. 394, 424 КПК України та відмова від здійснення прав, передбачених п.1 ч.4 ст.474 КПК України, підстави та порядок оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода в апеляційному та касаційному порядку підозрюваному роз`яснені та зрозумілі.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 угоду підтримав та просив її затвердити. Суду пояснив, що він дійсно вчинив інкримінований йому злочин за обставин, викладених в обвинувальному акті, з потерпілим ОСОБА_4 добровільно уклав угоду про примирення в якій узгоджено покарання у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн. Йому зрозуміло, що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має право мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення: мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; наслідки укладення та затвердження угод, передбачені КПК України йому зрозумілі, так само як і характер обвинувачення та вид покарання, яке буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав укладену ним з обвинуваченим ОСОБА_3 угоду про примирення та просив її затвердити. Суду пояснив, що він цілком розуміє наслідки, передбачені ст. 473 КПК України, зокрема обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 цього Кодексу та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечував проти затвердження угоди про примирення, зазначивши, що в даному кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення, що є правом обвинуваченого та потерпілого.

Захисник адвокат ОСОБА_6 підтримав угоду, просив її затвердити. Зазначив, що угода між потерпілим та його підзахисним укладалася у його присутності, добровільно без примусу. Обвинуваченому зрозумілі обставини кримінального правопорушення, які ним визнані, узгоджене покарання та інші умови угоди, наслідки її укладання та затвердження. Також зазначив, що угоду було укладено добровільно.

Перевіривши зміст угоди про примирення, заслухавши прокурора, потерпілого обвинуваченого, захисника, суд дійшов висновку, що угода підлягає затвердженню, з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що угода укладена добровільно, без будь-якого примусу чи погроз; її умови не суперечать вимогам Кримінального кодексу України та Кримінально-процесуального кодексу України; правова кваліфікація кримінального правопорушення визначена правильно; матеріалами кримінальним провадженням доводяться фактичні обставини визнання винуватості обвинуваченого; обвинувачений підозрюється у вчинені нетяжкого злочину щодо якого, у відповідності до ч. 3 ст. 369 КПК України може бути укладено угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим; обвинувачений раніше не судимий, характеризуються позитивно.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 судом визнається щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, повне відшкодування заподіяних збитків.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Також суд вважає, що з урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_3 , який судимості не має, характеризується позитивно, є особою похилого віку, а також наявності обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме повного визнання вини, відшкодування заподіяних збитків, фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення, щирого каяття обвинуваченого, а також відсутності обставин, що обтяжують покарання, що у своїй сукупності значно знижують ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим діяння, суд вважає можливим, у відповідності до положень ст. 69 КК України перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті 124 КК України та призначити ОСОБА_3 узгоджене в угоді покарання у вигляді штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 1700 гривень.

Жодної з підстав для відмови у затвердженні угоди, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, судом не встановлено.

Цивільного позову у кримінальному провадженні не заявлено. Процесуальні витрати по кримінальному провадженні відсутні. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосувалися.

З урахуванням викладеного суд вважає угоду такою, що підлягає затвердженню.

Речові докази у кримінальному провадженні, якими визнані чоловічі джинсові штани сіро-синього кольору з ременем коричневого кольору, чоловіча куртка темно-синього кольору, ніж, довжиною 300 мм. з рукояткою червоного кольору з золотистим візерунком, змив на марлевий тампон, кофта фіолетового кольору з довгим рукавом з написом «Fila», зразки крові ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , залишки змивів, які передані на зберігання до камери схову ВП № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області підлягають знищенню.

Керуючись ст.ст. 374, 394, 474-475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , укладену 23 лютого 2024 року.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання за ст. ст. 124 та 69 КК України у вигляді штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (тисяча сімсот) гривень.

Речові докази у кримінальному провадженні, якими визнані чоловічі джинсові штани сіро-синього кольору з ременем коричневого кольору, чоловіча куртка темно-синього кольору, ніж, довжиною 300 мм. з рукояткою червоного кольору з золотистим візерунком, змив на марлевий тампон, кофта фіолетового кольору з довгим рукавом з написом «Fila», зразки крові ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , залишки змивів, які передані на зберігання до камери схову ВП № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області знищити.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги, з підстав, визначених ч. 3 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Дніпропетровська.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1