ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2023 Справа №607/23734/23

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №000558 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, неодруженого, з середньою освітою, безробітного, раніше судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України (в редакції від 15 квітня 2008 року),

за участю: прокурора - ОСОБА_4 , захисника - ОСОБА_5 , обвинуваченого - ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Так, в обідню пору 14 лютого 2016 року в обвинуваченого ОСОБА_3 , який перебував поблизу магазину «Універсам», що по проспекту Злуки в м.Тернополі, виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, реалізовуючи який він тоді ж і там же, під приводом нібито для здійснення телефонного дзвінка звернувся до ОСОБА_6 , щоб та надала йому свій мобільний телефон ТМ «ЕлДжі х35», вартістю 1 120 грн., який був у захисному чохлі, вартістю 48, 75 грн., з карткою пам`яті на 512 Мб, вартістю 45 грн. та сім-карткою оператора ПрАТ«Київстар», вартістю 20 грн., отримавши який, з корисливих мотивів, не маючи наміру повертати дане майно власнику, скориставшись тим, що увага потерпілої була привернутою іншим, забіг у під`їзд будинку, вийшовши із нього іншим виходом, таким чином у наведений спосіб незаконно заволодів даним майном, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 1 235, 75 грн.

Зважаючи на наведене, обвинувачений ОСОБА_3 своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.190 КК України (в редакції від 15 квітня 2008 року) - шахрайство, тобто, заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене повторно.

17 листопада 2023 року між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 укладено угоду про примирення, згідно умов якої вони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст.190 КК України (в редакції від 15 квітня 2008 року) за встановлених у висунутому обвинуваченні обставин, істотних для даного кримінального провадження, ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні під час судового провадження в обсязі пред`явленого обвинувачення. Крім цього, за вказаною угодою встановлено пом`якшуючі покарання ОСОБА_3 обставини: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину; відшкодування шкоди. Також, наведеною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 , зокрема, за ч.2 ст.190 КК України у вигляді штрафу в розмірі 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1 020 грн.

В угоді передбачені наслідки її укладання та затвердження, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п.1 ст.468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ст.469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, не допускається.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, яке, згідно ст.12 КК України, відноситься до нетяжких злочинів.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_7 цілком розуміє відмову від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам норм КПК України.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про можливість затвердження укладеної 17 листопада 2023 року між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 угоди про примирення і призначення обвинуваченому узгодженого покарання.

На підставі наведеного та керуючись п.1 ч.3 ст.314, ст.ст. 370, 374, 475, 476 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Затвердити укладену 17 листопада 2023 року між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 угоду про примирення.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України (в редакції від 15 квітня 2008 року) і призначити йому за даним кримінальним правопорушенням узгоджене покарання у виді штрафу в розмірі 60 (шістдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1 020 (одна тисяча двадцять) грн. зі стягненням в дохід держави.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддяОСОБА_1