Справа № 740/4814/23
Провадження № 1-кп/740/365/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2023 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ніжині кримінальне провадження, зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000832 від 25.06.2023 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ніжина Чернігівської області, громадянина України, з загальною середньою освітою, не працевлаштований, не одружений, має дитину, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 05.06.2018 Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ст. 69, ст.70 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, звільнений 14.02.2020 по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 , маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість за злочин проти власності, 23.06.2023 близько 23.30 год, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з метою протиправного збагачення, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, повторно, діючи в умовах воєнного стану, що введений на всій території України Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який у подальшому неодноразово продовжувався, перебуваючи на другому поверсі в туалетній кімнаті будинку за адресою: АДРЕСА_2 , де впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу викрав велосипед марки «Crossride» моделі «Shark 26, 14» вартістю 5223,24 грн, що належить ОСОБА_5 , після чого розпорядився викраденим велосипедом на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 5223,24 грн.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданнісвою вину у пред`явленому йому обвинуваченні за наведених вище обставин визнав у повністю, підтвердивши час, місце та обставини його вчинення, і надав показання про те, що ввечері 23.06.2023 прийшов до знайомого у гуртожиток, у туалеті побачив велосипед і викрав його, на наступний день здав у ломбард за 1500 грн, а через декілька днів ОСОБА_5 через знайомих йому передала, що звернулася до поліції і якщо він не поверне викрадене, то заяву не забере. Також через кілька днів до нього у Яхнівку приїхали поліцейські і він з ними з"їздив у ломбард та викупив велосипед назад і видав його поліції. У скоєному кається.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, враховуючи, що сторонами провадження не оспорюється доведеність вини обвинуваченого, кваліфікація його дій, фактичні обставини кримінального правопорушення в межах обвинувачення, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд враховує, що обвинувачений та інші учасники судового провадження вірно розуміють зміст цих обставин, не має сумнівів стосовно добровільності їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку, вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Допитавши обвинуваченого ОСОБА_4 , дослідивши матеріали кримінального провадження в обсязі, узгодженому сторонами кримінального провадження, суд дійшов висновку, що інкриміновані обвинуваченому діяння повністю доведені і вірно кваліфіковано за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Вирішуючи питання про вид та розмір покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення і відомості про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення згідно із ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, яке караються позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку, так як зі змісту наданих обвинуваченим у судовому засіданні показань слідує, що обвинувачений правдиво розповів про всі відомі йому обставини вчиненого злочину, не приховуючи суттєві деталі, визнав вину у скоєному повністю, критично оцінює свою протиправну поведінку, осуджує її, бажав би виправити ситуацію, яка склалась, та готовий нести кримінальну відповідальність за вчинене. Обвинувачений сприяв встановленню обставин кримінального правопорушення, погодився на проведення за його участю слідчого експерименту, що слідує з реєстру матеріалів досудового розслідування. ОСОБА_4 відшкодував шкоду від злочину поверенням викраденого майна.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 не встановлено. Рецидив злочину відсутній, оскільки в силу ст. 89 КК України є погашеними судимості ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 309 КК України за вироком від 05.06.2018 Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області, та за вироками Ніжинського міськрайонного суду від 01.07.2016, яким його засуджено за ст. 198, 69 КК України до 850 грн штрафу, що сплачений 10.08.2016, та за вироком Ніжинського міськрайонного суду від 08.07.2021, яким його засуджено за ч. 1 ст.164 КК України до 1 року обмеженя волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, і ухвалою Ніжинського міськрайонного суду від 24.08.2022 звільнено від покарання у зв`язку з закінченням іспитового строку. Судимість за ч. 3 ст. 185 КК України за вироком від 05.06.2018 Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області за приписами ч. 4 ст. 67 КК України суд не може ще раз враховувати при призначенні покарання як таку, що його обтяжує, оскільки ознака повторності кримінального правопорушення у даному випадку впливає на його кваліфікацію.

За даними досудової доповіді виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі неможливе. Суд звертає увагу, що при складенні досуджової доповіді ураховано судимості ОСОБА_4 за усіма вироками, які ухвалювалися щодо нього. Проте, припинення судимості анулює всі кримінально-правові й загальноправові наслідки засудження та призначення покарання. Особа, судимість якої погашена або знята, вважається такою, яка раніше злочину не вчиняла, покарання не відбувала. Вона не зобов`язана будь-де вказувати про вчинення нею в минулому злочину та призначення за нього покарання, не повинна відчувати жодних негативних наслідків колишньої судимості. Врахування погашеної чи знятої судимості під час вирішення будь-яких питань, у тому числі й для характеристики особи, суперечить самій суті інституту припинення судимості та є неприпустимим, про що зазначив Верховний Суд у постанові від 27.09.2018 у справі №647/1831/15-к. Як зазначено судом вище, ОСОБА_4 має непогашену судимість за ч. 3 ст. 185 КК України. Інших непогашених судимостей немає, а тому вони не підлягають урахуванню при вирішенні питання призначення йому покарання.

Обвинувачений є молодим чоловіком 35 років, раніше судимий за крадіжки, освіта загальна середня, працездатний, офіційно не працевлаштований, не одружений, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Кримінальним правопорушенням потерпілій ОСОБА_5 завдано шкоди на загальну суму 5223,24 грн, яку обвинувачений на час судового розгляду відшкодував шляхом повернення майна.

Щире каяття і активне сприяння розкриттю злочину, є альтернативними, незалежними обставинами, що пом`якшують покарання і можуть існувати відокремлено одна від одної, на що вказано Верховним Судом у постанові від 07.11.2018 у справі № 297/562/17.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року N 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК України суди повинні призначати покарання в межах, встановлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин.

Призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, або перехід до іншого більш м`якого виду основного покарання, або не призначення обов`язкового додаткового покарання може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.

У кожному такому випадку суд зобов`язаний у мотивувальній частині вироку зазначити, які саме обставини справи або дані про особу підсудного він визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання, а в резолютивній - послатися на ч. 1 ст. 69 КК. При цьому необхідно враховувати не тільки мету й мотиви, якими керувалась особа при вчиненні злочину, а й її роль серед співучасників, поведінку під час та після вчинення злочинних дій тощо.

Покарання, призначене судом із застосуванням ст. 69 КК, не може бути нижчим від мінімальної межі відповідного виду покарання, встановленої у Загальній частині КК.

Суд приймає до уваги вказані норми закону, приходить до висновку, що в даному кримінальному провадженні наявні підстави для застосування положень ч. 1 ст. 69 КК України.

Враховуючи вищезазначені обставини у їх сукупності, зокрема, наявність трьох обставин, які пом"якшують покарання - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину і добровільне відшкодування завданого збитку, особу обвинуваченого, відомостей про антисоціальну поведінку якого упродовж останніх двох років матеріали справи не містять, його умисел не був спрямований на заподіяння значних збитків, суд вважає, що зазначене свідчить про істотне зниження ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а тому ОСОБА_4 необхідно призначити покарання за ч. 4 ст. 185 КК України із застосуванням положень ст. 69 КК України нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції ч. 4 ст.185 КК України.

Водночас суд вбачає підстави для звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням та визначення йому іспитового строку в порядку та в межах, передбачених ст. 75 КК України. При цьому суд враховує відсутність у потерпілої претензій, зокрема матеріального характеру до обвинуваченого, незначний розмір заподіяних кримінальними правопорушеннями збитків, позитивну характеристику ОСОБА_4 за місцем проживання, позицію потерпілої, яка у письмовій заяві до суду просила призначити покарання, не пов"язане з позбавленням волі.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Витрати на залучення експертів в сумі 717 грн 00 коп. згідно ч.2 ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави. Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік 6 (шість) місяців, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 717 (сімсот сімнадцять) гривень 00 копійок витрат на залучення експерта.

Речовий доказ - велосипед марки Crossride Scout 27,5, переданий на зберігання ОСОБА_5 , - залишити потерпілій ОСОБА_5 .

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок суду відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду, і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч.3 ст.349 КПК України. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя ОСОБА_1