КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа№ 741/168/22 Головуючий І-ої інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/4239/2023 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2023року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем - ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_6

обвинувачених - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисників - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 , прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_11 на вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області щодо обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Котовськ, Одеської області, ФОП, із середньою освітою, одруженого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого : 30.03.2007 апеляційним судом Одеської області за ч.3 ст.185, ч.4 ст.185, ч.5 ст.185, ч.1 ст.263, ч.2 ст.263, ч.2 ст.194, ч.2 ст.15, ч.2 ст.188, ч.2 ст.15, ч.2 ст.194, п.4,6 ч.2 ст.115 КК України до 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна; 11.08.2008 апеляційним судом Одеської області за ч.5 ст.185, ч.4 ст.187, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений 15.02.2016 по відбуттю строку покарання, визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.187, ч.1 ст.263, ч.2 ст.353 КК України, та призначено йому покарання: - за ч.3 ст.187 КК України - у виді позбавлення волі на строк 10 (десять) років із конфіскацією всього належного йому майна, крім житла; - за ч.1 ст.263 КК України - у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки; - за ч.2 ст.353 КК України - у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки. Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 10 (десять) років із конфіскацією всього належного йому майна, крім житла. В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 щодо зміни запобіжного заходувідмовлено. До набрання вироком законної сили залишити стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор». Строк відбуття покарання ОСОБА_7 рахується з дня затримання - 06 жовтня 2021 року. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця м. Ленінград, СРСР (Російська Федерація, м. Санкт-Петербург), до затримання працював не офіційно таксистом, із неповною вищою освітою, не одруженого, зареєстрований та фактично проживає: АДРЕСА_2 , раніше в силу ст.89 КК України не судимого, визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.187, ч.2 ст.353 КК України, та призначено йому покарання: - за ч.3 ст.187 КК України - у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років із конфіскацією всього належного йому майна, крім житла; - за ч.2 ст.353 КК України - у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки. Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років із конфіскацією всього належного йому майна, крім житла. До набрання вироком законної сили залишеностосовно ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор». Строк відбуття покарання ОСОБА_8 рахуєтьсяз дня затримання - 06 жовтня 2021 року.

Згідно вироку ОСОБА_7 , у серпні-жовтні 2021 року, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, переслідуючи мету незаконного збагачення, вирішив досягти її за рахунок вчинення насильницького заволодіння чужим майном, однак, будучи не в змозі наодинці реалізувати задумане, повідомив про свій злочинний намір мешканцю м. Одеса ОСОБА_8 і вступив з ним в попередню змову на його спільне вчинення. Об`єднавшись для групового вчинення злочину, співучасники спланували досягнути своєї корисливої мети шляхом вчинення розбійного нападу на території м. Носівка Ніжинського району Чернігівської області, а також розробили план заволодіння чужим майном. Згідно з ним вони визначили механізм та спосіб вчинення злочину та вирішили діяти під виглядом працівників поліції, котрі начебто проводять профілактичні заходи на території м. Носівка. Для придання цим діям вигляду правдивості та введення потерпілого в оману стосовно свого статусу, ОСОБА_7 , за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, придбав у своє розпорядження два комплекти форменого одягу працівника поліції з розпізнавальними знаками Національної поліції України, знаками спеціальних звань працівників поліції, а також рукавиці для кожного. Місцем вчинення злочину ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обрали невеликий населений пункт, розташований у Чернігівській області, поза межами місць їх проживання, тобто те місце, де сторонні особи не змогли б їх впізнати. Оскільки такий вибір потребував мобільного пересування учасників, співучасники вирішили використовувати для вчинення злочину автомобіль марки «BMW» моделі «520і», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 . У розпорядженні ОСОБА_7 знаходився пістолет марки «BLOWTR91402» № НОМЕР_2 калібру 9 mm Р.А.К., промислового виробництва Туреччини (Blow (ZiraSilah), який відповідно до висновку судової експертизи зброї від 26.11.2021 № СЕ-19/125-21/10588-БЛ є вогнепальною зброєю, а також розкладний ніж та ліхтарик. Так, 06.10.2021 приблизно о 20 годині 10 хвилин, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , з метою вчинення розбійного нападу, на автомобілі марки «BMW» моделі «520і», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням останнього прибули до м. Носівка Ніжинського району Чернігівської області. Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів, використовуючи формений одяг працівника правоохоронного органу, тим самим самовільно присвоюючи владні повноваження, з метою здійснення нападу на ОСОБА_12 та заволодіння грошовими коштами, ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_8 підійшли до господарства АДРЕСА_3 , що належить потерпілому. Підійшовши до території господарства за вказаною адресою, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 перелізли через огорожу та підійшли до житлового будинку, де деякий час проводили розвідку, шляхом заглядання у вікна будинку. Після цього ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинний умисел, підійшли до ґанку будинку, де ОСОБА_7 постукав у вхідні двері будинку, голосно представився працівником місцевої поліції, тим самим самовільно присвоюючи владні повноваження з метою заволодіння чужим майном. Далі, з метою реалізації спільного злочинного умислу, направленого на здійснення нападу на ОСОБА_12 та заволодіння його грошовими коштами, ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_8 через вхідні двері домогосподарства проникли всередину житлового будинку за вищевказаною адресою, де ОСОБА_7 дістаючи раніше прихований ним пістолет пішов до наступної кімнати, а ОСОБА_8 залишився біля вхідних дверей та причинив їх з середини за собою. В саме цей момент ОСОБА_7 був затриманий працівниками поліції, а ОСОБА_8 , намагаючись втекти, був затриманий працівниками поліції неподалік господарства за вищевказаною адресою. Також, у невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_7 , перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, незаконно придбав, без передбаченого законом дозволу, пістолет «BLOWTR91402» № НОМЕР_2 калібру 9 mmР.А.К., промислового виробництва Туреччини (Blow (ZiraSilah), який залишив собі та в подальшому без передбаченого законом дозволу зберігав за зареєстрованим місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , після чого, на автомобілі марки «BMW», моделі «520і», реєстраційний номер НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_8 , 06.10.2021 перевіз без передбаченого законом дозволу до м. Носівка, Ніжинського району, Чернігівської області. В подальшому, 06.10.2021, у період часу з 21 години 00 хвилин до 23 години 59 хвилин, працівниками поліції у ході проведення огляду місця події - місця вчинення злочину за адресою: АДРЕСА_3 , виявлено та вилучено пістолет, який відповідно до висновку експерта від 26.11.2021 № СЕ-19/125-21/10588-БЛ, є вогнепальною зброєю. Пістолет до проведення пострілів придатний. Пістолет, що наданий на дослідження, є гладкоствольним самозарядним пістолетом, виготовленим шляхом переробки саморобним способом шумового пістолета «BLOW TR91402» № НОМЕР_2 виробництва турецької фірми «Blow (Zira Silah)», для відстрілу холостих набоїв калібру 9 мм Р.А.К. В пістолеті саморобним способом з каналу ствола було висвердлено захисний елемент та закритий газовідвідний отвір. Конструкція каналу ствола даного пістолета дозволяє здійснювати постріли шляхом роздільного впорядження - використовуючи патрон калібру 9 мм Р.А.К. та круглу свинцеву кулю діаметром 7,2 мм, при цьому забезпечується достатня вражаюча здатність вистріляних з нього снарядів. Не погоджуючись з вироком суду обвинувачені, захисник ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_9 та прокурор подали апеляційні скарги. Адвокат ОСОБА_9 просить вирок суду щодо ОСОБА_8 змінити, за ч. 3 ст. 187 КК України ОСОБА_8 виправдати, провадження в цій частині закрити. За ч. 2 ст. 353 КК України призначити покарання у вигляді позбавлення волі на термін вже відбутого покарання з моменту його затримання до розгляду справи в апеляційній інстанції. Адвокат посилається на те, що обвинувачений в судовому засіданні пояснив, що розбійного нападу на потерпілого не вчиняв, в змову із ОСОБА_7 не вступав, жодних дій щодо потерпілого не вчиняв. Перевезення ОСОБА_7 здійснював в якості таксиста. ОСОБА_7 ввів його в оману. Такі покази підтвердив інший обвинувачений. Сам потерпілий пояснив, що обвинувачених він не бачив, жодного контакту з ними не було, ніяких дій відносно нього здійснено не було, вимог від обвинувачених пред`явлено не було. Захисник стверджує, що відсутні дії, які б можна було кваліфікувати як напад. Сам момент нападу не відбувся, бо обвинувачені в будинок не проникли, а зайшли з дозволу особи, яка знаходилася у будинку та відчинила двері, відразу були затримані, не вчинивши ніяких дій. Висновок суду, що в будинку ОСОБА_13 дістав пістолет, є безпідставним, бо в переглянутих відеоматеріалах така інформація відсутня. Відсутні докази навіть наявності у ОСОБА_13 пістолета. На вилученому пістолеті його відбитків не виявлено. Не було виявлено також мікрочастинок металу пістолета чи слідів мастила з нього. Суд мав критично віднестися до такої кваліфікуючої ознаки як погроза застосування насильства до потерпілого та кваліфікації за ст.. 263 КК України. Показання ОСОБА_8 узгоджуються з показаннями іншого обвинуваченого, свідка ОСОБА_14 . В матеріалах НСРД не згадується про ОСОБА_8 . Вважає, що дії обвинуваченого можливо кваліфікувати за ч. 2 ст. 355 КК України та за ч. 2 ст. 353 КК України. Обвинувачений ОСОБА_8 просить вирок суду скасувати, виправдати його за ч. 3 ст. 187 КК України, повернути вилучені речі та майно. Вказує, що застосовуючи обтяжуючу обставину - вчинення злочину щодо особи похилого віку, суд не врахував, що йому не було відомо, що потерпілий похилого віку. Його ніколи не бачив, з ним не спілкувався. Вважає., що його вина не доведена. Погодився допомогти ОСОБА_13 забрати борг у знайомого, щоб отримати кошти для повернення до м. Одеси. ОСОБА_13 попередньо всіх своїх намірів не розповідав. Вказує, що він раніше не судимий, не притягувався до відповідальності. Посилається на показання самого потерпілого. Обвинувачений також не погоджується із розподілом витрат за експертизу зброї, так як він до неї не має ніякого відношення. Також не погоджується з конфіскацією його автомобіля БМВ, так як він не був предметом злочину, а використовувався для перевезення клієнта. Вилучений мобільний телефон належить його матері, який він взяв у тимчасове користування. Прокурор у кримінальному провадженні просить вирок суду в частині засудження ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 187 КК України скасувати, ухвалити новий вирок, яким визнати винуватим ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 353 ч. 1 ст. 263 КК України; ОСОБА_8 - за ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 353 КК України. Призначити ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 187 КК України - 14 років позбавлення волі з конфіскацією майна, ч. 2 ст. 353 КК України - 3 роки позбавлення волі, ч. 1 ст. 263 КК України - 3 роки позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити 14 років з конфіскацією майна. ОСОБА_8 за ч. 4 ст. 187 КК України призначити 11 років позбавлення волі з конфіскацією майна, за ч. 2 ст. 353 КК України - 3 роки позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити 11 років з конфіскацією майна. В решті вирок суду залишити без змін. Свої вимоги прокурор мотивує тим, що судом допущено неправильне застосування закон України про кримінальну відповідальність, що виразилось в перекваліфікації діянь обвинувачених з ч. 4 ст. 187 КК України на ч. 3 ст. 187 КК України. Вважає, що кваліфікуюча ознака - заволодіння майном у великих розмірах підтверджена. Зокрема за результатами НСРД аудіо, відео контроль особи від 27.10.2021 року встановлено, що ОСОБА_7 , спілкуючись 06.09.2021 року із співрозмовником обговорює розбійний напад на діда, який багатий, вважає, що в нього вдома може бути 30.000 доларів США. ОСОБА_7 усвідомлював наявність у потерпілого такої суми коштів та царських рушниць. Судом вказаний доказ визнаний допустимим. Судом встановлено, що всі дії обвинувачених були узгоджені. Вказане дає підстави для кваліфікації дій обвинувачених саме за ч. 4 ст. 187 КК України. Обвинувачені мали спільні наміри здійснити розбійний напад з метою заволодіння майном потерпілого у великих розмірах. Обвинувачений ОСОБА_7 в своїй апеляційній скарзі з урахуванням доповнень просить вирок суду скасувати, виправдати його за ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України. Міру покарання за ст. 353 КК України пом`якшити, обмежившись вже відбутим покаранням в СІЗО. В подальших доповненнях просить, вирок суду скасувати, його виправдати. Дослідити аудіо запис допиту потерпілого - 20.09.2022 року, відеозапис НСРД від 27.10.2021 року, від 06.10.2021 року, коли вони заходять в будинок, протокол НСРД, дослідити матеріали справи на аркушах, вказаних в доповненнях до апеляційної скарги. Просить скасувати ухвали від 10.01.2023, 09.11.2022, 06.12.2022, 08.03.2023, 08.03.2023, 06.03.2023, 10.01.2023 року. Оскаржує ухвалу суду від 10.01.2021 року щодо відмови в задоволенні відводу прокурору ОСОБА_15 , який не вручив клопотання про продовження запобіжного заходу в суді. Просить скасувати ухвалу суду від 08.03.2023 року, якою відмовлено в задоволенні відводу прокурору ОСОБА_16 також просить скасувати ухвалу від 06.03.2023 року про відмову в задоволенні відводу колегії суддів, ухвалу від 08.03.2023 року про відмову в призначенні експертизи форменого одягу, рукавичок, додаткової експертизи пістолета, ухвалу суду від 06.12.2022 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання про проведення експертизи голосу з аудіо запису від НСРД від 27.10.2021 року. Зазначає, що міра призначеного покарання не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. В с. Носівка ніколи не був, потерпілого не знав. Доказів, що нібито перелазили через паркан, стукав у вікно, представився співробітником поліції не надано. На відео НСРД від 06.10.2021 року видно, що заходив без зброї, якої взагалі при ньому не було. Вважає фальсифікацією матеріали та висновки щодо придбання ним і зберігання пістолета. Прокурором доказів перевезення пістолета не надано. Версія обвинувачення щодо знаходження пістолета змінювалася тричі. Прокурор стверджував, що цей пістолет був захований за шкіряним ременем, але в суді ремінь не надав. Суд не врахував показання обвинувачених. В судовому засіданні потерпілий вказав, що взагалі не пам`ятає чи були в нього на момент нападу грошові кошти, у вироку ж зазначено, що потерпілий повідомив про наявність в нього на момент нападу 350-400 тисяч гривень, які він зберігав у сейфі. У вироку також зазначено, що потерпілий повідомив, що чув коли нападники представилися працівниками поліції, але насправді в судовому засіданні він сказав, що нікого не чув та не бачив, і не говорив: «Заходьте, двері відчинені». Потерпілий сказав, що претензій до обвинувачених не має, вимагати компенсації не буде. В судовому засіданні було досліджено відеозапис НСРД від 06.10.2021 року, де видно, що це не обвинувачені заглядали через паркан, а хтось інший. Просив суд провести експертизу голосу з відеозапису камери з будинку, але суд відмовив в задоволенні цього клопотання. Потерпілий повідомив, що він нічого не чув та не говорив, а слова «Заходьте, двері відкриті» сказав співробітник поліції, що є провокацією злочину. Судом досліджено протокол НСРД від 19.11.2021 року та зроблено хибний висновок про те, що шукаючи форму поліцейського, ОСОБА_13 мав намір здійснити розбійний напад. Під час розмови жодного разу не сказав про намір нападати на когось. Обвинувачення щодо розбійного нападу ґрунтується тільки на припущеннях. Зазначає, що стукав у вікно, а потім тільки на запрошення господаря зайшов до будинку, тому в його діях немає незаконного проникнення. На аудіо записі НСРД від 27.10.2021 року не зрозуміло хто з ким розмовляє, ані імен, ані прізвищ не оговорюється. У зв`язку із цим 06.12.2022 року звернувся до суду із клопотанням провести експертизу голосу. Однак суд відмовив в задоволенні цього клопотання та виніс незаконну ухвалу від 06.12.2022 року. Вважає, цей аудіо запис та протокол НСРД недопустимим доказом, оскільки не зазначено номерні знаки автомобіля, не зазначено на який технічний засіб здійснювався запис, флеш карту, немає протоколу перенесення аудіо з флеш карти на диск, не має протоколу допиту агента поліції який і зробив цей аудіо запис. Просив допитати цього працівника поліції. Однак прокурор проти цього заперечив, відмовили також в наданні для огляду диктофону, на який здійснювався запис, флеш накопичувача, що є грубим порушенням ст.. 252 КПК України та вказує на незаконність проведення НСРД. З цього приводу було заявлено клопотання про визнання аудіо запису незаконним доказом, однак суд на це не відреагував., ухвалу суду не надав, клопотання не розглянув. До рапорту співробітника поліції, яким ініційовано кримінальне провадження не додано протоколу допиту агента, який надав таку оперативну інформацію. Обшук автомобіля ОСОБА_8 проводився без його участі, що є порушенням. Була проведена експертиза, за висновком якої встановлено, що в автомобілі слідів вогнепальної зброї не виявлено. Хоча у вироку це не зазначено. Судом встановлено, що факт перевезення пістолета в авто 06.10.2021 року не доведено. У зв`язку із цим щодо фальсифікації доказів прокурором були внесені відомості до ЄРДР за ст.. 366 КК України, що підтверджується витягом з ЄРДР. За його місцем реєстрації було проведено обшук та виявлено коробку з обоймою до пістолета, але відбитків пальців не знайдено, що свідчить про те, що коробки під час обшуку підкинули. Адвокат звертав увагу суду на незаконність проведення обшуку. Зазначає, що при затриманні його били та катували. За його заявою були внесені відомості до ЄРДР за № 0000196 від 07.10.2021 року за ознаками ч. 2 ст. 365 КК України. На даний час здійснюється досудове розслідування за фактами нанесення побоїв, катувань, незаконного затримання, підкладення вогнепальної зброї. У вироку суд зазначив, що кримінальне провадження закрито, однак насправді розслідування триває, кримінальне провадження не закрито. Просить переглянути відеозапис від 06.10.2021 року, де на його думку не вбачається наявності в нього вогнепальної зброї. Ухвалою від 08.03.2023 року суд відмовив в задоволенні клопотання щодо проведення експертизи одягу поліцейського щоб з`ясувати на явність слідів вогнепальної зброї та встановити чи є це форменим одягом. Його мати, яка була допитана судом, пояснювала, що обшук в неї проводився вибірково, слідчі відлучалися, а спеціаліст, який здійснював відео фіксацію, сам проводив обшук. Суд не встановив пом`якшуючих обставин, хоча надавав суду документи, які свідчать про наявність у нього захворювання та не можливість отримання відповідних ліків в умовах слідчого ізолятора, надав характеристику, за ст. 353 КК України вину визнав. Суд не розглянув клопотання про зміну запобіжного заходу в день його надходження, а з грубим порушенням вписав рішення щодо цього клопотання у вирок. Не погоджується з процесуальними витратами в сумі 1630 грн. 39 коп., просить його скасувати. Не погоджується з арештом, накладеним на особисті речі, просить арешт зняти, особисті речі повернути. Крім того, суд проігнорував його звернення про виклик понятих, які були присутні при його затриманні та співробітників «Корд», які били та катували при затриманні. Суд не розглянув два клопотання від 20.10.2022 року та не постановив відповідних ухвал, не врахував клопотання від 20.09.2022 року, в якому просив прийняти рішення щодо рапорту ОСОБА_17 і визнати його сфальсифікованим. Суд взагалі проігнорував 21 клопотання та не виніс жодної ухвали. Просив суд зробити запит на фірму, де ОСОБА_8 дав свій автомобіль БМВ та на нього встановили трекер. Документ щодо маршруту поїздки підтверджує, що вони не заїжджали в м. Подільськ до матері і не могли взяти там вогнепальну зброю. В доповненнях до апеляційної скарги, які надійшли до апеляційного суду 25.10.23р. ОСОБА_13 зазначав про відсутність в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, відсутність таких кваліфікуючих ознак, як вчинення злочину групою осіб за попередньою змовою та проникнення у житло. Посилається на відсутність в його діях складу злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України. Просить пом*якшити йому покарання за ч.2 ст. 353 КК України. Заслухавши доповідь судді, пояснення захисників та обвинувачених, які підтримали апеляційні вимоги сторони захисту та заперечували проти апеляційної скарги прокурора, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу сторони обвинувачення та заперечував проти апеляційних скарг захисту, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг колегія суддів дійшла наступного. Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджено доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України; вмотивованим є рішення, в якому наведено належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення. Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ставили питання про дослідження апеляційним судом ряду доказів. Однак, для повторного дослідження судом апеляційної інстанції обставин, встановлених під час кримінального провадження, кримінальний процесуальний закон визначає обов`язковою наявність (сукупність) як відповідного процесуального приводу (клопотання учасника судового провадження), так й однієї із закріплених у законі умов (неповнота дослідження зазначених обставин або наявність певних порушень у ході їх дослідження), які також можна розглядати як фактичну підставу для такого дослідження. При цьому сама лише незгода учасника судового провадження з оцінкою певних конкретних доказів не може слугувати підставою для їхнього обов`язкового повторного дослідження, що має місце в даному випадку, тому колегія суддів не вбачає підстав для повторного дослідження доказів. Перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про вмотивованість та обґрунтованість прийнятого судового рішення, яке підтверджується сукупністю належних та допустимих доказів. Висновок щодо винуватості ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих їм злочинів підтверджується частково показаннями самих обвинувачених, показаннями потерпілого, даними витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань про те, що кримінальне провадження №0000462 зареєстроване 26.08.2021 за матеріалами правоохоронних та контролюючих державних органів про виявлення фактів вчинення чи підготовчки до вчинення кримінальних правопорушень за ч.1 ст.14 ч.3 ст.187 КК України, готування до вчинення розбійого нападу; даними протоколів затриманнявід 06.10.2021 та 07.10.2021, ОСОБА_18 було затримано 06.10.2021 о 20:29 хв. у АДРЕСА_3 , а ОСОБА_7 - 06.10.2021 о 20:25 хв. у АДРЕСА_3 ; даними протоколу огляду речей від 12.10.2021 року,від 19.10.2021 року та від 22.10.2021 року; даними протоколу оглядумісця подіївід 06.10.2021року та фототаблицею до нього прооглядтериторії господарства потерпілого, депід час огляду будинку в загальному коридорі на відстані близько 30 см від вхідних дверей до кухні та 1 метр до шафи з дзеркалом на підлозі виявлено та вилучено захисну маску чорного кольору з резинками для тримання (медична маска). При подальшому огляді в спільному коридорі на підлозі на відстані 40 см від вхідних дверей до кухонної кімнати виявлено та вилучено предмет зовні схожий на пістолет, на якому міститься позначення «BLOW TR91402», «CAL 9mm P.A.K., НОМЕР_2 ». З рукоятки даного предмету відокремлено магазин в середині якого містяться 6 предметів, зовні схожих на набої, які також були вилучені. В спільному коридорі на відстані 30 см від вхідних дверей до кухні виявлено та вилучено з підлоги предмет, зовні схожий на розкладний ніж з металу сірого кольору, також на підлозі на відстані 30 см від шафи з дзеркалом виявлено та вилучено чоловічу кепку чорного кольору розміру «57» з логотипом на поверхні «Національна поліція України», а на шафі з дзеркалом - ліхтарик, на якому міститься маркування « TOLSEN60020 »; інформацією з рапорту заступника начальника відділу СУ ГУНП в Чернігівській області від 07.10.2021, про те, що 06.10.2021 в ході затримання ОСОБА_7 та ОСОБА_18 під час проведення ОМП за адресою: АДРЕСА_3 за місцем мешкання потерпілого ОСОБА_12 було виявлено та вилучено предмет схожий на пістолет; даними протоколу обшуку від 07.10.2021, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 06.10.2021, про вилучення за місцем реєстрації обвинуваченого ОСОБА_7 мобільний телефон, пакети операторів мобільного зв`язку, слоти від сім-карток, пластикову коробку чорного кольору в якій знаходився предмет, схожий на магазин до пістолету, документи щодо мобільного телефону, записну книжку. У протоколі зазначені зауваження ОСОБА_19 щодо вилученого мобільного телефону, який вона просила повернути сину ОСОБА_7 , даними протоколу огляду від 17.11.2021, про огляд флеш карти пам`яті, яка є додатком до протоколу обшуку від 07.10.2021, на якій зафіксовано хід та проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , даними протоколів огляду речей від 22.10.2021, 23.10.2021, висновком експертизи зброї № СЕ-19/125-21/10588-БЛ від 26.11.2021 про те,що предмет,наданий надослідження,є вогнепальноюзброєю,а чотири з шести патронів боєприпасами. Встановлено, що пістолет, який наданий на дослідження, є гладкоствольним самозарядним пістолетом, виготовленим шляхом переробки саморобним способом шумового пістолета «Blоw TR914 02» НОМЕР_4 », НОМЕР_2 виробництва турецької фірми «Blow (Zira Silah)», та, що предмет, зовні схожий на магазин, вилучений 07.10.2021 в ході проведення обшуку будинку за адресою: АДРЕСА_1 є частиною зброї - змінним магазином пістолета «Blow TR 914 02» калібру 9 мм Р.А.К.; даними протоколів огляду речей від 25.10.2021 про огляд медичної маски чорного кольору прямокутної форми, кепки чорного кольору,57 розміру, на лицьовій стороні якої мається пришита кокарда у вигляді шеврону круглої форми із зображенням знаку «Національна поліція України»; ліхтарика чорного кольору продовгуватої форми з жовтою смужкою, на корпусі якого мається маркування «TOLSEN60020», який у справному стані, при натисканні на кнопку "вмикання" загорається світло білого кольору; за даними реєстраційної картки ТЗ, власником автомобіля марки "BMW520І", державний номерний знак НОМЕР_1 є ОСОБА_18 , дата реєстрації ІНФОРМАЦІЯ_3 ; за інформацією аналітичного звіту ВКА ГУНП в Чернігівській області від 08.10.2021, 06.10.2021 з 07:00 год. автомобіль марки "BMW520І" д.н.з. НОМЕР_1 рухався з м. Одеса, об 11:56 год. був зафіксований у смт. Глеваха (Київська область), о 14.29 год. - у смт. Козелець, на фотозображеннях з камер системи "Безпечне місто" встановлено, що в автомобілі знаходяться двоє чоловіків, за зовнішніми ознаками обличчя на водійському місці може перебувати ОСОБА_8 , а поруч на пасажирському місці - ОСОБА_7 ; данимипротоколу обшуку від 07.10.2021, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 06.10.2021, прообшук автомобіля марки «BMW», моделі «520і», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходився поблизу будинку №18 по вул. Кутузова в м. Носівката належить обвинуваченому ОСОБА_20 ; даними протоколу огляду від 17.11.2021, про огляд флеш карти пам`яті, яка є додатком до протоколу обшуку віл 07.10.2021 року; данимипротоколів огляду речей від 20.10.2021, 21.10.2021, 22.10.2021 року; данимипротоколу про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - спостереження за особою від 08.09.2021р. про те, що 26 серпня 2021 року з метою виявлення та встановлення осіб, які можуть вчинити розбійний напад, встановлено візуальне спостереження за територією перехрестя вулиць Суворова-Центральна, м. Носівка, Ніжинський район, Чернігівська області, де о 18 год. 40 хв. було помічено двох чоловіків, які зустрілись та привітались, а саме, ОСОБА_21 , який котив велосипед та ОСОБА_7 , які йшли в бік вул. Суворова. О 19:00 год. цього ж дня останні були помічені на куту Свято-Троїцької та вул.Набережна, де ОСОБА_7 тримаючи сумку пішов до вул.Центральної, а ОСОБА_21 сів на велосипед та поїхав у невідомому напрямку; даними протоколу огляду від 19.11.2021з фототаблицеюдо нього про огляд дискуDVD+R «NANOTEX», на якому є один файл-зображення з розширенням «JPG» з назвами « НОМЕР_5 » на якому міститься зображення двох чоловіків ( ОСОБА_21 та ОСОБА_7 ); даними протоколу про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - спостереження за особою від 08.09.2021, за яким 26 серпня 2021 року з метою виявлення та встановлення осіб, які можуть вчинити розбійний напад, встановлено візуальне спостереження за адресою: АДРЕСА_3 , де о 18 год. 45 хв. було помічено двох чоловіків, а саме, ОСОБА_21 який котив велосипед та ОСОБА_7 , який з собою мав сумку бордового кольору; даними протоколу огляду від 18.11.2021з фототаблицею до нього про огляд диску DVD+R«VS» на якому є два файли-зображення з розширенням «JPG» з назвами « НОМЕР_6 » та « НОМЕР_7 » в яких міститься зображення двох чоловіків на одному фото ( ОСОБА_21 та ОСОБА_7 ) та одного чоловіка на другому фото ( ОСОБА_7 ). В судовому засіданні суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_7 не заперечував, що на фото він. Окрім того, зі змісту протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо,-відео контроль особи від 27.10.2021 з DVD-R диском, вбачається, що обвинувачений ОСОБА_7 ,спілкуючись 06.09.2021 зі співрозмовником обговорює розбійний напад на діда, який багатий, але дуже жадібний, живе у м. Носівка, має вдома цінні царські рушниці. Співрозмовнику також повідомляє, що ця інформація йому відома від ОСОБА_22 , колишнього прокурора, який проживає у м. Носівка, та хоче разом з ним прийняти участь у розбої на цього діда. ОСОБА_7 вважає, що вдома у діда може бути 30000 доларів США. Обговорюють як можна буде продати царські рушниці. Невідомий співрозмовник говорить, що зараз він робити нічого не може, потрібна ще одна людина. Зі змісту розмови можна зрозуміти, що ОСОБА_7 підшукує співучасників для цього злочину. З приводу розбійного нападу ОСОБА_7 обговорює як буде проникати до господарства та будинку потерпілого: «перелезу, постучу», зазначає, що, якщо будуть у формі, то потерпілий обов`язково їм відкриє, а коли зайдуть в будинок потерпілого зв`яжуть. З розмови особи, яка зазначена в протоколі, як обвинувачений ОСОБА_13 , можна зрозуміти, що дана особа з м.Одеса, цікавиться антикваріатом. 06.09.2021 в період часу розмови з 22 год.15 хв. по 22 год. 17 хв. вказує, що він доїжджає до м. Носівка, як зазначив, їде на розвідку; за змістомпротоколу від 18.10.2021 про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - спостереження за особою, а саме за ОСОБА_7 , останній 06.09.2021 о 22 годині 23 хвилин перебував у м. Носівка на перехресті вул. Центральна та вул. Мринський шлях в якості пасажира на автомобілі марки «Volkswagen Passat» д.н.з. не встановлений. За кермом невідомий чоловік. Вказані особи почали їздити вулицями м. Носівка, а саме, вул. Суворова, вул. Володимирівська, вул. Свято-Троїцька, вул. Богуна. О 22 год.59хв. ОСОБА_7 вийшов із автомобіля на перехресті вул. Кутузова та вул. Суворова,після чогопопрямував довул.Богуна. О 23год.01хв. ОСОБА_13 підійшов до двору № 36, по вул. Богуна, в м. .Носівка, почав його оглядати та зазирати через паркан і через 2-3 хвилини пішов до авто. О 23год.11хв. ОСОБА_13 сів до автомобіля, який виїхав з м.Носівка. Окрім цього, 06 жовтня 2021 року, 15 год. 10 хв., при в`їзді до смт. Козелець в напрямку до м.Носівка був помічений обвинувачений ОСОБА_13 , який перебував в якості пасажира в автомобілі «ВМW520» сірого кольору д.н.з. НОМЕР_1 , зареєстрований на обвинуваченого ОСОБА_20 , за кремом якого і знаходився останній. О 15 год. 18 хв. останні проїхали с.Лихолітки в напрямку м.Носівка, депотім звернулив поле. О 19 год. 17 хв. при в`їзді до м. Носівка, Ніжинського району був помічений ОСОБА_13 ,який знаходивсяза пасажирав ВМW520 , а за кермом перебував ОСОБА_20 . О 19 год. 30 хв. проїхавши вулицями міста Носівка, останні проїхали біля буд.№ 36 по вул.Богуна і через одну хвилину зупинилися по вул.Кутузова в чагарниках та почали чекати. О 19 год. 33 хв. останні вийшли із автомобіля і через вісім хвилин підійшли до буд. АДРЕСА_3 та почали оглядати паркан даного подвір`я, зазирати до двору. Через 3-5хвилин ОСОБА_13 та ОСОБА_23 повернулися досвого автомобіля. О 20год.03хв. ОСОБА_13 та ОСОБА_20 вийшли із автомобіля у формі ізсимволікою «Національноїполіції України»і, підійшовшидо буд. АДРЕСА_3 ,почали оглядатиподвір`я,зазирати додвору звул.Богуна. О 20 год. 07 хв. ОСОБА_13 та ОСОБА_20 перелізли через паркан та зайшли до буд. АДРЕСА_3 , де ОСОБА_13 був безпосередньо затриманий у будинку, а ОСОБА_20 при спробі втечі затриманий неподалік господарства 36 по вул. Богуна; за змістом протоколу від18.10.2021про результатипроведення негласноїслідчої (розшукової)дії спостереження за територією домогосподарства за адресою: буд. АДРЕСА_3 , 06.10.2021 близько 19 год. 30 хв. за цією адресою біля будинку було помічено обвинуваченого ОСОБА_13 та обвинуваченого ОСОБА_20 , які пересувалися на автомобілі марки «ВМW520», за кермом якого перебував останній. О 19 год 33 хв. ОСОБА_13 та ОСОБА_20 вийшли з автомобіля та почали оглядати паркан даного господарства та зазирати на подвір`я. Через 3-5 хв. останні повернулися до автомобіля. О 20 год. 03 хв. ОСОБА_13 та ОСОБА_20 підійшли до паркану переодягнені в одяг з символікою Національної поліції України і почали оглядати паркан та зазирати на подвір`я. О 20 год. 07 хв. ОСОБА_13 та ОСОБА_20 перелізли через паркан і зайшли до будинку, після чого ОСОБА_13 був затриманий безпосередньо в будинку, а ОСОБА_20 затриманий неподалік цього господарства при спробі втечі; даними протоколу огляду від 20.11.2021 року, про огляд диску DVD+R «NANOTEX» на якому розміщена одна папка з назвою «06102021», з інформацією про фіксування обстановки навколо господарства АДРЕСА_3 , 06.10.2021 перед моментом вчинення злочину та після ; Даними протоколу від27.10.2021 за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо, -відеоконтроль особи та досліджених в судовому засіданні суду першої інстанції флеш карт пам`яті, які є додатком до протоколу, встановлено: з камерибудинку: 06.10.2021 о 20 год. 11 хв. 17 сек. у дверний дзвінок будинку АДРЕСА_3 подзвонили дві особи. Запитання: «Хто там? Ніхто не відповів, після чого - почали стукати у вхідні двері будинку. На повторне запитання: «Хто там? Обвинувачений ОСОБА_13 відповів: «Відділ поліції Носівка, відчиніть будь-ласка». На що було сказано: «Проходьте». 06.10.2021 о 20 год. 11 хв. 17 сек. до даного будинку зайшли обвинувачені: першим ОСОБА_13 , другим -ОСОБА_20 . Обидва були у формі співробітників Національної поліції України та в захисних масках чорного кольору. ОСОБА_13 зайшовши до будинку відразу пішов в його середину, лівою рукою намагаючись щось витягнути із-за поясу в цей час, а ОСОБА_20 , зайшовши до будинку, розвернувшись до вхідних дверей намагався їх зачинити із середини. О 20 год. 12 хв. 26 сек. працівники спецпідрозділу КОРД почали затримання, а саме скориставшись моментом неочікуваності, гучно подали команду: «Всім лежати, работаєт поліція!». З використанням ліхтарів, здійснили затримання ОСОБА_13 . У цей час, ОСОБА_20 стояв біля вхідних дверей будинку, почувши та побачивши працівників спецпідрозділу КОРД, вибіг з будинку на вулицю, після чого працівники КОРД почали його переслідувати на вулиці. З камери з двору господарства: 06.10.2021 о 20 год. 07 хв. 22 сек. до господарства потерпілого , перелізши через паркан, проникли обвинувачені першим ОСОБА_13 , другим ОСОБА_24 . Обидва були у формі співробітників Національної поліції України та в захисних масках чорного кольору. Після чого вони підійшли до вікон будинку, де горіло світло та почали спостерігати за вікнами та за будинком і прилеглою вуличною територією цього господарства. 06.10.2021 о 20 год. 07 хв. 58 сек. ОСОБА_13 та ОСОБА_24 стояли біля вікон будинку, розвернулись та пішли на задню сторону будинку. 06.10.2021 о 20 год. 10 хв. 46 сек. обійшовши будинок ОСОБА_13 та ОСОБА_24 підійшли до ганку та піднялись по сходах до вхідних дверей. ОСОБА_13 подивився у праве вікно, а ОСОБА_24 в цей час піднявшись по сходах стояв позаду його. Після чого ОСОБА_13 почав стукати у вхідні двері будинку та гучно викрикувати: «Відділ поліції Носівка, відчиніть будь-ласка». О 20 год. 12 хв. 18 сек. ОСОБА_13 , відкривши вхідні двері проник перший в будинок, а ОСОБА_24 відразу зайшов за ним та зачинив із середини вхідні двері. Після чого почались гучні крики: «Всім лежати, работаєт поліція!». О 20 год. 12 хв. 27 сек. ОСОБА_24 швидко вибіг з будинку та побіг до вхідних дверей паркану, і в цей час вибігши працівники КОРД з метою затримання ОСОБА_24 почали його переслідування. З камери з ганку будинку потерпілого: 06.10.2021 о 20 год. 11 хв. 56 сек. ОСОБА_13 постукав у вхідні двері будинку, гучно викрикнув: «Відділ поліції Носівка, відчиніть будь-ласка» О 20 год. 12 хв. 26 сек. почулись гучні крики: «Всім лежать, работаєт поліція, руки вверх». Після чого о 20 год. 12 хв. 28 сек. ОСОБА_24 вибіг з будинку та швидко побіг до вхідних дверей паркану господарства, і в цей час із будинку вибігли працівники спецпідрозділу КОРД та із лівого кута будинку вибігли працівники ГУНП та з метою затримання ОСОБА_24 почали його переслідувати за межами даного господарства. Зі змісту протоколу про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж (електронних інформаційних систем) від 19 листопада 2021 року з DVD-Rдиском, який був оглянутий слідчим відповідно до протоколу огляду від 12.01.2022 та досліджений судом, доводиться причетність ОСОБА_13 до вчинення розбійного нападу. Так, у розмовах з абонентами ОСОБА_13 підшукує особу для певних дій, 22.09.2021 говорить, що йому потрібна форма поліцейського, та цікавився у співрозмовника, чи є така можливість; 25.09.2021 ОСОБА_13 повідомляє співрозмовнику, що збирається за покупкою у магазин спецодягу; 06.10.2021 о 08:06 год .повідомляє, що вже виїхав, коли доїде до Київа відключить телефон. В судовому засіданні суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_13 не заперечував, що розмовляв він. Судом першої інстанціїналежним чином перевірялися доводи сторони захисту щодо неправильної кваліфікації дій засуджених за ч. 3 ст. 187 КК, що були спростовані з наведенням докладних мотивів прийнятого рішення з огляду на наступне. За загальним визначенням розбій, як кримінальне правопорушення проти власності, це напад із метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства. Розбій відноситься до формального (усіченого) складу злочину, вважається завершеним з моменту вчинення самого нападу. У разі вчинення розбою посягання відбувається на основний безпосередній об`єкт - право власності, на який насамперед спрямований цей злочин, та на додатковий безпосередній об`єкт, у зв`язку із посяганням на право власності, - життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу. Однією з ознак, що характеризують розбій, є саме насильство, метою якого є намір одразу подолати опір потерпілого й упередити його протидію нападу. Встановлені судом першої інстанції обставини вказують на те, що дії засуджених ОСОБА_13 та ОСОБА_24 були послідовними, узгодженими і охоплювалися єдиним умислом. Із відображеної у рішенні суду першої інстанції хронології та послідовності описаних діянь, які передували вчиненню обвинуваченими інкримінованих злочинів убачається, що задум (намір) обвинувачених здійснити розбійний напад на потерпілого і сама реалізація цього задуму відбулися, так як обвинувачені почали виконувати об*єктивну сторону злочину. Судом першої інстанції встановлено, що обвинувачені прибули на автомобілі з м. Одеса у м. Носівка, Чернігівської області, подолавши відставань понад 500 км. До господарства потерпілого зайшли після того, як на вулиці стемніло, та коли впевнились, що в будинку горить світло і є господар. Перед тим як потрапити до господарства потерпілого обвинувачені переодягнулися у поліцейську форму, одягнули маски та рукавички. При собі ОСОБА_13 мав зброю та ніж. Автомобіль обвинувачені залишили неподалік господарства потерпілого. Обвинувачені зайшли у приміщення будинку потерпілого у темну пору доби, потерпілого раніше не знали і знайомі не були, а отже мали умисел не на повернення боргу одному з нападників, як вони зазначили в своїх показаннях суду, і не на грабіж чи крадіжку, а саме на вчинення розбою, тобто нападу з метою заволодіння майном потерпілогопоєднаному із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, за попередньою змовою групою осіб, з проникненням у житло. Свої дії на реалізацію вказаного умислу вони не довели до кінця з причин, що не залежали від їхньої волі, а саме через припинення їхніх дій працівниками поліції відразу після проникнення в будинок і до висловлення потерпілому погрози застосування небезпечного для життя і здоров`я насильства. При цьому встановлено, що ОСОБА_13 та ОСОБА_20 мали умисел не на залякування потерпілого для того, щоб він повернув борг одному з нападників, як вони зазначили в своїх показаннях суду, і не на грабіж чи крадіжку, а саме на вчинення розбою, тобто нападу з метою заволодіння майном потерпілого, поєднаному із погрозою застосування насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, за попередньою змовою групою осіб, з проникненням у житло. За таких обставин, доводи апеляцйних скарг щодо відсутності в діях обвинувачених саме нападу на потерпілого є безпідставними. Не вбачається з огляду на викладене також і підстав для перекваліфікації дій обвинувачених на ч.2 ст. 355 ККУкраїни, як про те просить захисник в апеляційній скарзі. Щодо доводів апеляційних скарг сторони захисту про відсутність кваліфікуючої ознаки, як вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб, колегія відмічає наступне. Співучастю у злочині є умисна спільна участь декількох осіб (суб`єктів злочину) у вчиненні умисного злочину. Злочин визнається вчиненим за попередньою змовою групою осіб, якщо його спільно вчинили декілька осіб (дві або більше), які заздалегідь, тобто до початку злочину, домовилися про спільне його вчинення. Домовленістю групи осіб про спільне вчинення злочину є узгодження об`єкту злочину, його характеру, місця, часу, способу вчинення та змісту виконуваних функцій, яке може відбутися у будь-якій формі - усній, письмовій, за допомогою конклюдентних дій, що висловлені не у формі усної чи письмової пропозиції, а безпосередньо через поведінку, з якої можна зробити висновок про такий намір. Отже, вчинення діяння, яке кваліфікується за ч. 3 ст.187 КК, обома обвинуваченимипідтверджуються:частково самими ОСОБА_13 та ОСОБА_20 , показаннями потерпілого, письмовими доказами. Суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність єдиної спільної мети та узгодженості дій засуджених, що свідчить про їх попередню домовленість і що засуджені діяли як співучасники вчиненого кримінального правопорушення та без розподілу ролей. Зазначене спростовує твердження апелянтів про відсутність у діях обвинувачених такої кваліфікуючої ознаки інкримінованого їм кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 187 КК, як попередня змова на вчинення злочину групою осіб. Доводи захисника та обвинувачених в цій частині, зокрема про те, що ОСОБА_24 здійснював лише перевезення ОСОБА_13 та не був обізнанй щодо його планів є надуманими та стростовуються сукупністю досліджених судом першої інстанції доказів. ОСОБА_24 разом з ОСОБА_13 виконував об*єктивну сторону злочину, переодягнувся в форму поліції та проник в домоволодіння з метою розбійного нападу. Окрім цього, суд першої інстанції належним чином перевірив версію сторони захисту про відсутність кваліфікуючої ознаки проникнення, обґрунтовано не погодився з такою версією, спростувавши її сукупністю досліджених доказів. Обвинуваченні заходили до будинку потерпілого саме з незаконною метою - здійснення розбійного нападу, що режим доступу до житла був обмежений, перебування обвинувачених у будинку потерпілого було без законних на то підстав, протиправність входження (потрапляння) у будинок та перебування в ньому обвинуваченні усвідомлювали.Крім того, переодягання обвинувачених у поліцейську форму та представлення працівником поліції свідчить про намір проникнення обвинувачених в будинок потерпілого шляхом обману. Твердження обвинувачених, що вони не перелізали через огорожу, як написано в обвинувальному акті, а заходили до господарства потерпілого через отвір у паркані, спростовується протоколом огляду місця події від 06.10.2021, яким під час огляду господарства потерпілого не було встановлено наявність отворів у паркані. У протоколі зазначено, що територія господарства по всьому периметру огороджена парканом, а саме, лицева сторона має паркан із цегли, тильна сторона господарства огороджена металевою сіткою, бокові частини містять огородження у вигляді паркану виготовленого із дерева.Також з показів обвинуваченого ОСОБА_8 та дослідженого судом 4 відеофайлу на оптичному носії (DVD-R), що є додатком до протоколу від 18.10.2021 рокувстановлено, що, ОСОБА_8 , під час його переслідування покинув господарство потерпілого шляхом перестрибуння через паркан (огорожу), із чого слідує про можливість потрапляння обвинувачених до господарства потерпілого таким же шляхом - перелізаня через огорожу. Згідно з обвинувальним актом дії ОСОБА_13 та ОСОБА_24 в частині вчинення розбійного нападу стосовно потерпілого кваліфіковані зачастиною 4 статті 187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному із проникненням у житло, спрямованому на заволодіння майном у великих розмірах. Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 91 КПК України вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, належать до обставин, що підлягають доказуванню. В цій справі встановлення розміру шкоди безпосередньо впливає на правильність кваліфікації діяння обвинувачених, як кримінального правопорушення. Враховуючи, що в обвинувальному акті взагалі не зазначається сума, якою обвинувачені мали намір заволодіти, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що прокурором не доведено наявність в діях обвинувачених кваліфікуючої ознаки розбою, як заволодіння майном у великих розмірах, а тому правильно перекваліфікував дії обвинувачених на частину 3 статті 187 КК України. З такими висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд. Судом першої інстанції проаналізована сукупність досліджених доказів, які узгоджуються між собою, та зроблено правильний висновок про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України. Посилання обвинуваченого ОСОБА_13 про те, що виявлений та вилучений під час його затримання пістолет йому підкинули працівники поліції були предметом перевірки суду першої інстанції та не знайшли свого підтвердження. Суд першої інстанції вказав, що твердження обвинуваченого, що на пістолеті не були виявлені відбитки його пальців не вказує на його непричетність до злочину, оскільки як встановлено судом та не заперечувалося самими обвинуваченими, вони були в перчатках. Суд критично оцінив покази свідка ОСОБА_19 про те, що обшук був проведено у її господарстві вибірково та, що коробку для пістолета було підкинуто, оскільки остання є матір`ю обвинуваченого ОСОБА_13 та зацікавленою особою. До тогож її покази спростовуються протоколом обшуку від 07.10.2021, який проведено на підставі ухвали слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 06.10.2021, а тому дана слідча дія носить законний характер і зазначений протокол обшуку є належним й допустиим доказом у справі. Також, як свідчить вказаний протокол обшуку та оглянутий в судовому засіданні суду першої інстанції відеозапис цього обшуку, у свідка ОСОБА_19 не було зауважень щодо проведення обшуку, виявлення і вилучення пластикової коробки в якій знаходився предмет, схожий на магазин до пістолету. З такими висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд та вважає необгрунтованими доводи апеляційних скарг в цій частині. Доводи обвинуваченого ОСОБА_13 щодо провокаційних дії правоохоронних органів, які повідомили " Заходьте ! Двері відкриті!" є безпідставними. Для відмежування провокації від допустимої поведінки правоохоронних органів Європейський суд з прав людини виробив ряд критеріїв, такі як: a) змістовний критерій, b) процесуальний критерій. При цьому під змістовним критерієм розуміється наявність/відсутність суттєвих змістовних ознак, притаманних провокації правоохоронних органів, а під процесуальним - наявність у суду можливості перевірити відомості про ймовірну провокацію під час судового засідання з дотриманням принципів змагальності та рівності сторін. Так, для визначення провокації злочину Європейський суд встановив, зокрема, такі критерії розмежування контролю за вчиненням злочину і провокації правоохоронних органів такі: - провокацією є допомога особі вчинити злочин, який вона б не вчинила, якби правоохоронні органи або особи, що діють за їх дорученням, цьому не сприяли б або не впливали б з тією ж метою на поведінку особи насильством, погрозами, шантажем; - якщо дії агентів, що працюють під прикриттям, спонукали людину вчинити злочин, і ніщо не передбачало, що злочин був би скоєний без цього втручання, то такі дії агентів виходять за рамки допустимих і є провокацією; - кожен факт і обставина при здійсненні контролю за вчиненням злочину повинні мати відповідне документальне підтвердження, а тому такий контроль повинен бути належним чином задокументовано. Разом з цим, перевіркою матеріалів даного кримінального провадження колегією суддів встановлено, що органи досудового розслідування не підбурювали обвинуваченихдо вчинення злочину. Тобто, дії працівників правоохоронних органівне призвели до підбурювання, через призму прецедентної практики ЄСПЛ стосовно п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а наявні в матеріалах справи докази в сукупності підтверджують той факт, що обвинувачені за попередньою змовою між собою реалізуючи домовленість про напад на потерпілого, проникли в його домогосподарство. Доводи апелянтів щодо недопустимості окремих доказів належним чином перевірені судом першої інстанції, який вказав, що наявні у матеріалах провадження додатки до протоколу (DVDдиск), на якому зафіксовано запис розмов ОСОБА_13 зі співрозмовником, є оригіналом, а доводи захисту в цій частині є безпідставними. Факт невстановлення особи іншого співрозмовника, на що вказував захисник, жодним чином не впливає на допустимість протоколу НСРД як доказу, зважаючи на те, що ухвалою слідчого судді Апеляційного суду Чернігівської області від 27.08.2021 надано дозвіл на проведення НСРД - аудіо,-відеоконтроль особи ОСОБА_13 , на виконання цієї ухвали, розмову ОСОБА_13 із невстановленою особою, зафіксовано на оптичний диск, складено відповідний протокол, що в подальшому разом із документам, які стали правовою підставою для НСРД, досліджено в судовому засіданні. Тобто аудіоконтроль був встановлений виключно щодо підозрюваного ОСОБА_13 , НСРД проведено у законний спосіб. Такі висновки суду є обгрунтованими, з ними погоджується апеляційний суд. Обвинувачений ОСОБА_13 в апеляційній скарзі вказує на недопустиміть доказів, отриманих внаслідок проведення обшуку автомобіля, через відсутність ОСОБА_24 під час проведення цієї слідчої дії. Як обгрунтовано зазначив суд першої інстанції,відсутність власника автомобіля не впливає на допустимість даного доказу, оскільки обшук автомобіля було проведено на підставі ухвали слідчого судді, за участю захисника, з відеофіксацією, при цьому, жодних порушень власника автомобіля допущено не було, а тому підстав сумніватися у законності проведення зазначеної слідчої дії, а також вважати протокол обшуку недопустимим доказом, у колегії суддів не має. Доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними. Були також предметом перевірки суду першої інстанції посилання обвинуваченого ОСОБА_13 на недозволені методи працівників правоохоронних органів під час його затримання. Суд першої інстанції посилався на кримінальне провадження за фактом можливого спричинення тілесних ушкоджень під час затримання, на підставі заяв ОСОБА_13 та ОСОБА_20 № 0000196 від 07.10.2021 за ч.2 ст.365 КК України, яке 27 квітня 2023 року постановою слідчого П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Чернігові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, закрито, у зв`язку з відсутністю в діях працівників поліції складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України. Окрім цього в судовому засіданні апеляційного суду прокурором надано постанову слідчого П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Чернігові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, від 31.10.23р., якою кримінальне провадження № 0000196 від 07.10.2021 закрито, у зв`язку з відсутністю в діях працівників поліції складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 365 КК України. Враховуючи, що ці обставини були предметом перевірки як суду першої інстанції так і органу досудового розслідування, обставин, про які зазначають обвинувачені, не встановлено, а враховуючи, що жодних зізнавальних показань, які б лягли в основу вироку обвинувачені не давали, доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_13 в цій частині не спростовують правильність висновків суду першої інстанції. Незгода обвинуваченого ОСОБА_20 з вироком суду в частині розподілу судових витрат та вирішення долі речових доказів не грунтується на вимогах закону. Незважаючи на те, що ОСОБА_20 не засуджений за ст. 263 КК України, проте він засуджений за ч.3 ст. 187 КК України, де обвинувачені діяли маючи при собі вогнепальну зброю. Доля речових доказів судом вирішена відповідно до вимог КПК України. ОСОБА_13 в апеляційній скарзі оспорює ухвали суду першої інстанції за результатами розгляду клопотань та заяв про відводи прокурору, суду, які окремому апеляційному оскарженню не підлягають. Апеляційний суд, виходячи з доводів апеляційної скарги, не вбачає порушень під час розгляду цих клопотань та заяв, за наслідками розгляду яких винесені вмотивовані ухвали. Щодо доводів апеляційної скарги ОСОБА_13 про неповноту судового розгляду, то вони не конкретизовані та належним чином не вмотивовані. Суд першої інстанції в достатньому обсязі дослідив обставини справи та прийняв законне, обгрунтоване та вмотивоване рішення, яке за доводами апеляційних скарг скасуванню не підлягає. Відповідно до ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_13 та ОСОБА_20 , судом першої інстанції не встановлено. Обставиною, що обтяжує покарання обвинувачених суд визнаввчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку. Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_13 , суд врахувавступінь тяжкості вчинених ним злочинів, кількість епізодів злочинної діяльності, ставлення обвинуваченого до скоєного, особу обвинуваченого, який раніше судимий, його сімейний стан: одружений, майновий стан обвинуваченого, його стан здоров`я, вік, формально позитивну характеристику за зареєстрованим місцем мешкання, позитивку характеристику «Спілки громадських організацій України «Народна Рада», членом якої він являється з 2017 року, те, що на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за наявності обставини, що обтяжує його покарання, у зв`язку з чим, вважавза необхідне призначити остаточне покарання обвинуваченому у вигляді позбавлення волі з конфіскацією всього майна, окрім житла, що є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових злочинів, як самим обвинуваченим, так і іншими особами. Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_20 , суд врахував ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, кількість епізодів злочинної діяльності, ставлення обвинуваченого до скоєного, особу обвинуваченого, який має погашену судимість, його сімейний стан: неодружений, майновий стан: офіційно не працює, його стан здоров`я, вік, позитивну характеристику за місцем проживання, те, що має матір похилого віку, на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за наявності обставини, що обтяжує його покарання, у зв`язку з чим, колегія суддів вважав за необхідне призначити остаточне покарання обвинуваченому у вигляді позбавлення волі з конфіскацією всього майна, окрім житла, що є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових злочинів, як самим обвинуваченим, так і іншими особами. При призначенні покарання суд першої інстанції достатньою мірою врахував всі обставини, дані, що характеризують обвинувачених, зокрема і ті, на які посилається в своїй апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_13 . Призначене обвинуваченимпокарання є необхідним і достатнім для їх виправлення та попередження вчинення ними нових злочинів, відповідає його меті й загальним засадам, визначеним у статтях 50, 65 КК. Отже, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції об`єктивно та неупереджено розглянувши дане кримінальне провадження. Оскількикримінальний закон застосовано правильно, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону не допущено, а призначене покарання узгоджується зі ст.ст.50, 65 КК України, апеляційні скарги слід залишити без задоволення, а вирок суду- без змін. Керуючись ст.ст.404, 405,407 КПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 , прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_11 - залишити без задоволення. Вирок на вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області щодо обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 - залишити без змін. Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженими, які тримаються під вартою - з моменту вручення копії ухвали.

Судді:

___________ _______________ ________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4