УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2023 року Володимир-Волинський міський суд Волинської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

потерпілих - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

представника потерпілих ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання цивільних позивачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_5 про накладення арешту на майно з метою забезпечення цивільних позовів у кримінальному провадженні №0000001 від 01.01.2023, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.118 КК України,

ВСТАНОВИВ

У провадженні Володимир-Волинського міського суду Волинської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 в умисному вбивстві ОСОБА_11 при перевищенні меж необхідної оброни, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.118 КК України.

В рамках вказаного кримінального провадження потерпілими ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_5 заявлені цивільні позови до обвинуваченого ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої злочином. При цьому потерпіла ОСОБА_5 просить стягнути з обвинуваченого в свою користь матеріальні збитки пов`язані з похованням загиблого ОСОБА_11 у розмірі 50 000,00 грн, моральну шкоду у розмірі 1 000 000,00 грн, яка пов`язана з втратою близької людини, а також витрати, пов`язані з оплатою послуг з правової/правничої допомоги адвоката у розмірі 20 000,00 грн. Потерпілі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 зі своєї сторони просять стягнути з обвинуваченого моральну шкоду, завдану їм внаслідок втрати близької людини, у розмірі по 1 000 000,00 грн кожному, а також витрати, пов`язані з оплатою послуг з правової/правничої допомоги адвоката у розмірі по 10 000,00 грн кожному.

21 грудня 2023 року потерпілі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_5 звернулися до суду із заявами про забезпечення позову, які фактично є клопотаннями про накладення арешту на майно, в яких вони просять накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно, належне обвинуваченому ОСОБА_7 , з метою забезпечення заявлених ними цивільних позовів про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, оскільки на їх думку невжиття таких заходів, може стати причиною породження нового спору, та унеможливить або утруднить в подальшому, у разу задоволення позову, виконання рішення суду.

У судовому засіданні потерпілі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та представник потерпілих ОСОБА_6 підтримали клопотання про накладення арешту на майно обвинуваченого та просили їх задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 залишили вирішення клопотань потерпілих на розсуд суду.

Вислухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який полягає у тимчасовому, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавленні за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження (ч.2 ст.131, ч.1 ст.170 Розділу ІІ КПК України).

Згідно ст.ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ цього Кодексу з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження (ч.6 ст.170 КПК України).

При цьому, вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (ч.8 ст.170 КПК України).

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема: правову підставу для арешту майна; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

На підставі наведеного, враховуючи наявність цивільних позовів потерпілих у даному кримінальному провадженні, беручи до уваги розмір заявленої потерпілими моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також те, що не застосування арешту може призвести до приховування чи відчуження майна, що в подальшому може ускладнити або взагалі унеможливити виконання рішення суду в частині відшкодування шкоди, враховуючи наслідки арешту майна для обвинуваченого, виходячи із засад розумності та співмірності розміру шкоди, заявленої в позові, вартості майна, на яке накладається арешт, суд вважає можливим клопотання потерпілих задовольнити частково та накласти арешт на рухоме та нерухоме майно, що належить обвинуваченому ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Володимир-Волинський, Волинської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , житель АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_1 ), в межах заявлених позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, що складає 5 000 000,00 грн, шляхом заборони розпоряджатися вказаним майном. Такий спосіб арешту майна на думку суду буде найменш обтяжливим для обвинуваченого.

При цьому, при вирішенні питання про накладення арешту на майно обвинуваченого суд не враховує розмір матеріальної шкоди, заявленої потерпілою ОСОБА_5 , оскільки він належним чином не обґрунтований та не доведений останньою, а також розмір витрат, пов`язаних з оплатою потерпілими послуг з правової/правничої допомоги адвоката, оскільки ці витрати є такими, що понесені потерпілими у зв`язку із реалізацією своїх процесуальних прав при розгляді справи в суді. Такі витрати процесуальним законом віднесено до судових витрат, вони відшкодовуються в порядку, передбаченому відповідним процесуальним законом, і їх не можна визнати збитками чи шкодою у розумінні положень цивільного законодавства.

Керуючись ст.ст.170-174 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання цивільних позивачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_5 про накладення арешту на майно з метою забезпечення цивільних позовів - задовольнити частково.

Накласти арешт на рухоме та нерухоме майно, що належить обвинуваченому ОСОБА_7 , ІПН НОМЕР_2 , в межах позовних вимог заявлених цивільними позивачами, а саме в межах 5 000 000 (п`яти мільйонів) гривень, шляхом заборони розпоряджатися вказаним майном.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Арешт майна є тимчасовим, до скасування у встановленому КПК України порядку заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Копію ухвали не пізніше наступного робочого дня після її постановлення направити цивільним позивачам та обвинуваченому для відома, у Володимирський відділ державної виконавчої служби у Володимирському районі Волинської області Західного міжрегіонального Міністерства юстиції (м.Львів) для виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом пяти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складений 26.12.2023.

Головуючий ОСОБА_1