Провадження № 1-кс/537/1079/2023
Справа № 537/5529/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2023 слідчий суддя Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника скаржника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження,

установив:

11.12.2023 на адресу суду надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження відповідно до вимог якої, скаржник прохає скасувати постанову дізнавача СД ВП№1 Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_5 від 30.10.2023 про закриття кримінального провадження №0000349 від 28.09.2023 року.

В обґрунтування поданої скарги зазначено, що 30.10.2023 дізнавачем СД ВП№1 Кременчуцького РУП ГУ НП України в Полтавській області ОСОБА_5 винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000349 від 28.09.2023, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. Скаржник зазначає, що копію зазначеної постанови про закриття кримінального провадження від 30.10.2023 вона отримала 08.12.2023 року через свого представника - адвоката ОСОБА_4 , що підтверджується відповідним листом від 07.12.2023, тому строк на подачу скарги не пропущено. ОСОБА_3 не погоджується із постановою про закриття кримінального провадження та вважає, що така постанова підлягає скасуванню. Під час досудового розслідування не було отримано достатніх даних про причетність інших осіб до спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_3 27.09.2023. Згідно судово-медичної експертизи №1135 в неї виявлені тілесні ушкодження у вигляді синців в ділянці правого та лівого передпліччя, про які у своєму допиті вказувала потерпіла. Крім того, виявлено смугасте садно в ділянці правої гомілки, про що потерпіла повідомила дізнавачу, він записав, але не врахував при винесені своєї постанови. У той же час, під час винесення оскаржуваної постанови було порушено порядок збирання доказів та надання їм правової оцінки. Дізнавачем не були виконані необхідні слідчі дії, а саме: ??не були вчинені інші процесуальні дії спрямовані на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження; ??потерпіла не була допитана об?єктивно та деталізовано з приводу неправомірних дій двох чоловіків, окрім ОСОБА_6 , неправомірні дії яких могли спричинити зазначені в експертизі тілесні ушкодження. Відтак, рішення дізнавача про закриття кримінального провадження від 30.10.2023 є необгрунтованим, протиправним, незаконним та таким, що не відповідає завданню кримінального провадження, передбаченого ст. 2 КПК України, у зв`язку з чим скаржник звернулась до слідчого судді з даною скаргою.

Скаржник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином.

Представник скаржника ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні скаргу підтримав в повному обсязі з підстав у ній зазначених.

Дізнавач ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином, надав заяву відповідно до якої просить судове засідання проводити без його участі, матеріали кримінального провадження №0000349, що були витребувані ухвалою від 11.12.2023, слідчому судді надав.

Слідчий суддя, вислухавши представника скаржника, дослідивши наявні матеріли поданої скарги та матеріали кримінального провадження, дійшов таких висновків.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Як достовірно встановлено в судовому засіданні постанову дізнавача СД ВП №1 Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_5 від 30.10.2023 про закриття кримінального провадження №0000349 ОСОБА_3 отримала 07.12.2023.

Згідно з ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частиною 2 ст. 9 КПК України передбачено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно вимог ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

У свою чергу, слідчий суддя, на якого КПК України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод і інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови.

Так, слідчим суддею достовірно встановлено, що СД ВП №1 Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області здійснювало досудове розслідування кримінального правопорушення внесеному 28.09.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000349, правова кваліфікація ч. 1 ст. 125 КК України.

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, вбачається, що 28.09.2023 за заявою ОСОБА_3 внесено відомості такого змісту: «27.09.2023 року близько 17:30 години, перебуваючи за адресою: м. Кременчук, вул.. Світанкова, поблизу буд. 12, невстановлена особа, на грунті раптово виниклих неприязних відносин, завдала тілесних ушкоджень ОСОБА_3 ».

Постановою дізнавача СД ВП №1 Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_5 від 30.10.2023 кримінальне провадження №0000349 від 28.09.2023 закрите у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення.

Обґрунтовуючи постанову, дізнавач СД ВП №1 Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_5 посилається на те, що в ході досудового розслідування не було встановлено суб`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, оскільки ОСОБА_6 захищалась, тому тримала ОСОБА_3 за руки й разом з нею впала. Дізнавач вказує на те, що заподіяння легкого тілесного ушкодження внаслідок необережної вини не є караним за ч. 1 ст. 125 КК України, тому не становить складу вказаного кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 25 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Згідно з ч. 1 ст. 401 КПК України дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого.

Згідно ч. 2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора.

Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом (ч. 2 ст. 93 КПК України). Жоден доказ не має наперед встановленої сили (ч. 2 ст. 94 КПК України).

Згідно ч. 5 ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Практика ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (див. рішення у справі «Олександр Ніконенко проти України», «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Проаналізувавши оскаржувану постанову, дослідивши матеріали кримінального провадження №0000349, слідчий суддя вважає, що дана постанова не містить обґрунтованих висновків про встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення, оскільки органом досудового розслідування не було здійснено необхідних дій для належного встановлення всіх обставин провадження, не виконано вимог щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження цих обставин і надання їм відповідної оцінки.

Отже, з матеріалів кримінального провадження №0000349 вбачається, що під час проведення досудового розслідування не було проведено повне, всебічне та неупереджене дослідження обставин даного кримінального правопорушення.

Окрім того, в порушення вимог ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова про закриття кримінального провадження не містить зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотивів прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.

Як слідує з положень ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Враховуючи викладене, в судовому засіданні з розгляду скарги не було встановлено доказів, які б підтверджували, що обставини даного кримінального провадження досліджено всебічно та повно, в зв`язку з чим слідчий суддя дійшов висновку, що постанову про закриття кримінального провадження винесено передчасно, без наявності для того законних та обґрунтованих підстав.

Отже, скарга ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 303-307, 376 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження задовольнити.

Скасувати постанову дізнавача СД ВП №1 Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_5 від 30.10.2023 про закриття кримінального провадження №0000349 від 28.09.2023.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та оголошено 19.12.2023.

Слідчий суддя ОСОБА_1