Провадження №1-кп/389/96/21
У Х В А Л А

14 вересня 2021 року Колегія суддів Знам`янського міськрайонного суду

Кіровоградської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 ,

- ОСОБА_3 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5 ,

потерпілого - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000021 від 21.01.2021 року, стосовно

ОСОБА_7 ,

обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, п.5 ч.2 ч.1 ст.115 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Знам`янського міськрайонного суду від 19 липня 2021 року ОСОБА_7 продовжений строк тримання під вартою до 16 вересня 2021 року.

В судовому засіданні прокурор просив продовжити обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою. Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, що карається позбавленням волі на строк до 15 років або довічним позбавленням волі, ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, які існували на час обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу під час досудового розслідування, не зникли.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник зазначили про необгрунтованість вищезазначеного клопотання прокурора та просили застосувати інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вислухавши в судовому засіданні думку учасників судового провадження, колегія суддів дійшла до наступного.

Виходячи з положень ст.ст.177,178,183,194 КПК України, ст.ст.5,6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та враховуючи матеріали справи, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, також те, що ОСОБА_7 обгрунтовано обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, що карається позбавленням волі на строк до 15 років або довічним позбавленням волі, одруженого, маючого на вихованні трьох малолітніх дітей, раніше не судимого, однак беручи до уваги обставини і характер вчиненого злочину, зокрема негативного його наслідку, яким є смерть потерпілого, із застосуванням заздалегідь підшуканого предмету, у тому числі обставини приховування слідів скоєного злочину, що вказує на цілком ймовірну можливість переховування обвинуваченого від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 колегія суддіввраховує вимоги п.п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Продовжуючи строк тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що повною мірою узгоджується з практикою Європейського суду.

Так, рішенням ЄСПЛ від 06 квітня 2000 року у справі «Лабіта проти Італії», в якому зазначено, що тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачується у носінні, зберіганні, придбанні вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, а також в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, вчиненому способом, небезпечним для життя багатьох осіб, тобто у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, п.5 ч.2 ст.115 КК України, оскільки це підтверджується вказаними у клопотанні доказами, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що обвинувачений міг вчинити ці злочини.

Такий висновок також повною мірою узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), відповідно до якої термін «обґрунтована підозра», зокрема викладеного у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування та судового розгляду, сприяти якому має й тримання під вартою.

Крім того, під час розгляду вищезазначеного клопотання у вказаному кримінальному провадженні встановлена наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, які на момент розгляду даного клопотання не зменшилися та не зникли.

Так, ОСОБА_7 може переховуватися від суду, оскільки обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, який закон класифікує як особливо тяжкий, яким передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 15 років або довічне позбавлення волі та беручи до уваги обставини і характер вчиненого злочину, зокрема негативного його наслідку, яким є смерть потерпілого, із застосуванням заздалегідь підшуканого предмету, у тому числі обставини приховування слідів скоєного злочину, що вказує на існування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до рішення ЄСПЛ від 20.05.2010 року у справі «Москаленко проти України», зазначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Також, зважаючи на те, що на даний час судом ще не допитано свідків, тому є вагомі підстави вважати, що з метою уникнення покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим, а також з урахуванням бажання уникнути відповідальності, усвідомлюючи тяжкість покарання може незаконно впливати на свідків, які ще не допитані з метою зміни та дачі показів останніми на його користь, що вказує на існування ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України.

Також, обвинувачений ОСОБА_7 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто вводити суд в оману, ухилятись від викликів прокурора та суду, що підтверджується приховуванням ОСОБА_7 , обставин скоєного відносно ОСОБА_9 злочину, та подальшій імітації злочину відносно себе, направленої на відведення підозри від себе, в тому числі укривати від слідства дійсні обставини та події, скоєння особливо тяжкого злочину та обставини необхідні для встановлення істини у провадженні, що вказує на існування ризику, передбаченого п.4 ч.1 ст.177 КПК України.

При цьому, розуміючи всю серйозність вчиненого злочину та наслідки, які можуть настати у разі доведення вини ОСОБА_7 у скоєних злочинах, тому обставини того, що він обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, не стануть для обвинуваченого перешкодою у вчиненні нового злочину.

Зазначене підтверджує, що заявлені раніше ризики не зменшились і це дає достатні підстави вважати, що у разі обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, вказане не забезпечить належного виконання останнім його процесуального обов`язку.

З огляду на викладене та заслухавши думку учасників судового провадження, колегія суддіввважає за доцільне продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів.

У відповідності з п.2 ч.4 ст.183 КПК України розмір застави в даному кримінальному провадженні не визначається.

Керуючись ст.ст.177,178,182,183,331,392 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Клопотання прокурора задовольнити.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с.Василівка Новотроїцького району Херсонської області, продовжитизапобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, який обчислювати з 15 години 00 хвилин 14 вересня 2021 року по 15 годину 00 хвилин 12 листопада 2021 року.

Копію ухвали, до відома, направити начальнику ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор», вручити прокурору та обвинуваченому.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3