Справа № 522/3288/22
Провадження № № 1-кп/522/625/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2024 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

здійснивши судовий розгляд у відкритому судовому засіданні у залі Приморського районного суду м. Одеси № 106 об`єднаного кримінального провадження за обвинувальними актами № 0000800 від 27.06.2021 року, №0000562 від 16.09.2021 року та №0000683 від 21.06.2022 року стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у м. Одеса, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

- 22.11.2011 року Малиновським районним судом м. Одеси за ч. 1 ст. 289, ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 190, на підставі ст. 70 КК України, до покарання у виді 7 років позбавлення волі. Звільнився 24.11.2016 року з Южної ВК №51 Одеської області по відбуттю строку покарання;

- 20.09.2022 року Київським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 263 КК України на підставі угоди до покарання у виді громадських робіт строком 240 годин;

- 14.12.2023 року Малиновським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік,

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 , -

ВСТАНОВИВ:

Так, 27.06.2021 року близько 02:53 годин, ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою вул. Італійський бульвар буд. 11, у Приморському районі м. Одеси, побачив припаркований транспортний засіб, автомобіль марки «ВАЗ» моделі «21063», в кузові бежевого кольору, з державним реєстраційним знаком НОМЕР_1 , до якого був приєднаний легковий причеп «ПП2.8», з державним номерним знаком НОМЕР_2 , що належить потерпілому ОСОБА_6 . Далі, ОСОБА_3 підійшов до зазначеного автомобіля, користуючись тим, щоза його діями ніхто не спостерігає наблизився до водійських дверей з лівого боку, які були не зачинені на замок, та відчинив їх. У салоні автомобіля ОСОБА_3 знайшов ключі та у цей час у останнього виник раптовий злочинний намір спрямований на повторне незаконне заволодіння вказаним вище транспортним засобом.

В подальшому близько 02:57 годин, 27.06.2021 року, ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, з метою катання по м. Одеса, шляхом незаконного заволодіння транспортним засобом, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи противоправний характер своїх дій, передбачаючи наслідки та бажаючи їх настання, за допомогою ключа, повернув замок запалювання, тим самим запустив двигун транспортного засобу, встановивши таким чином контроль над ним, та не маючи ні реального, а ні уявного права власності на автомобіль марки «ВАЗ» моделі «21063», в кузові бежевого кольору, 2008 року випуску, з державним реєстраційним знаком НОМЕР_1 , номер кузова (шасі) НОМЕР_3 , з легковим причепом «ПП 2.8», державний номерний знак НОМЕР_2 , номер шасі НОМЕР_4 , почав рух на ньому у невідомому напрямку та покинув місце вчинення кримінального правопорушення.

В результаті незаконних злочинних дій ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_6 , матеріальний збиток в розмірі 20 880 гривень 09 копійок.

Крім того, 13.09.2021 року близько 22:20 годин ОСОБА_3 перебуваючи за адресою вул. Грецька буд. 52, у Приморському районі м. Одеси, побачив припаркований транспортний засіб, мопед марки «Yamaha GEAR», червоного кольору, рама № НОМЕР_5 , на задньому бампері розташований термо-бокс з написом «Шаурмен», який належить потерпілому ОСОБА_7 . В цей час у ОСОБА_3 повторно виник раптовий злочинний намір спрямований на незаконне заволодіння вказаним вище транспортним засобом.

Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на власне незаконне збагачення, шляхом незаконного заволодіння транспортним засобом, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи противоправний характер своїх дій, передбачаючи наслідки та бажаючи їх настання, переконавшись, що його дії лишаються непоміченими для сторонніх осіб, ОСОБА_3 підійшов до вказаного мопеду, який знаходився біля будинку № 52 по вул. Грецька в м. Одеса та за допомогою фізичної сили рук та ніг став котити його по вул. Грецька в м. Одеса, встановивши таким чином контроль над транспортним засобом, та всупереч волі власника, не маючи ні реального, а ні уявного права власності на транспортний засіб мопед марки «Yamaha GEAR», червоного кольору, рама № НОМЕР_5 , на задньому бампері розташований термо-бокс з написом «Шаурмен» вартістю 15000 гривень, та покинув місце вчинення кримінального правопорушення в невідомому напрямку.

В результаті незаконних злочинних дій ОСОБА_3 , спричинив потерпілому ОСОБА_7 , матеріальний збиток в розмірі 15000 гривень.

Так, 16.09.2021 року об 11 годині 52 хвилин, більш точний час судом не встановлено, ОСОБА_3 , знаходячись по вулиці Асташкіна, біля будинку №11, у Приморському районі міста Одеси, де побачив моторолер марки «Honda» модель FORZA, д/н НОМЕР_6 , синього кольору, який був припаркований біля зазначеного будинку, після чого у ОСОБА_3 виник раптовий злочинний намір направлений на повторне незаконне заволодіння вказаним вище транспортним засобом.

16.09.2021 року об 11 годині 52 хвилин, більш точний час судом не встановлено, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на власне незаконне збагачення шляхом повторного незаконного заволодіння транспортним засобом, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи противоправний характер своїх діянь, передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання ОСОБА_3 приступив до реалізації свого злочинного наміру направленого на незаконне заволодіння моторолером марки «Honda» модель FORZA, д/н НОМЕР_6 , синього кольору, який належить ОСОБА_8 на праві приватної власності, вартістю 50 000 гривен, підійшов до моторолера марки «Honda» модель FORZA та взявся за кермо вказаного транспортного засобу, тим самим встановив контроль над даним моторолером, та почав котити його за допомогою фізичної сили рук та ніг, у напрямку скверу Орджонікідзе у м. Одесі, тим самим зник з місця вчинення кримінального правопорушення, та своїми злочинними діями спричинив матеріальну шкоду ОСОБА_8 в розмірі 50 000 гривень.

Так, 21.06.2022 року приблизно о 14:30 годині, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , завідомо знаючи, що на території України впроваджено воєнний стан, відповідно до Указу Президента України та Верховного головнокомандувача ОСОБА_9 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року №64/2022, затверджений Законом України від 24.02.2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указами від 14.03.2022 №133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 №2119-IX, та від 18.04.2022 №259/2022, затвердженим Законом України від 21.04.2022 №2212-IX, та від 17.05.2022 №341/2022, затверджений Законом України від 22.05.2022 № 2263-ІХ) та відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство» №2117-ІХ від 03.03.2022 року, знаходився за адресою: м. Одеса, вул. Преображенська, буд. 52, біля кафе «Буду Суши», де підшукував майно, яким можливо незаконно заволодіти. Після чого ОСОБА_3 помітив велосипед марки «Optima» блакитного кольору, який знаходився біля вищевказаного кафе, належний потерпілому ОСОБА_10 . У цей час у ОСОБА_3 раптово виник злочинний намір направлений на таємне викрадення чужого майна, а предметом свого злочинного посягання він визначив велосипед потерпілого.

Приступивши до реалізації свого умислу, ОСОБА_3 скористався тим, що його дії непомічені та носять таємний характер, розуміючи протиправність своїх дій, а також бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, таємно викрав велосипед марки «Optima» блакитного кольору, який знаходився біля кафе «Буду Суши», за адресою: м. Одеса, вул. Преображенська, 52.

Виконавши всі дії ОСОБА_3 , з метою доведення свого злочинного наміру до кінця, місце вчинення кримінального правопорушення залишив, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Своїми умисними злочинними діями ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_10 матеріальний збиток на суму 5400 гривень.

Таким чином, встановлені достатні підстави вважати винним ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану; та за ч. 2 ст. 289 КК України за ознаками: незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 185 КК України, визнав в повному обсязі та підтвердив обставини справи, які описані у обвинувальних актах та пояснив суду наступне. Вказав, що точну дату та час вчинення злочинів не пам`ятає, у зв`язку із тривалим перебуванням під вартою. Всі протиправні дії вчиняв протягом 2021-2022 років у Приморському районі, в центрі міста Одеси, в різний період доби. Так, автомобіль «ВАЗ», білого кольору побачив біля готелю «Паладіум», яким вирішив незаконно заволодіти, сів в нього, завів та поїхав. Двома мопедами, які були залишені без нагляду, також незаконно заволодів в центрі міста, які відкотив власноруч. Щодо крадіжки велосипеда пояснив, що не пам`ятає марку та колір, однак коли його побачив, то в нього виник намір його викрасти поки за ним ніхто не спостерігає. Крім того, пояснив, що йому було відомо про введений в Україні воєнний стан. Злочини вчиняв, щоб отримати грошові кошти та викраденим майном розпоряджався на власний розсуд.

Просив суд суворо його не карати, врахувати його стан здоров`я, щире каяття у вчинених кримінальних правопорушень, що він дійсно душе шкодує про вчинене та те, що шкоду частково відшкодовано шляхом повернення майна потерпілим, а також готовий відшкодувати спричинену шкоду в подальшому, та призначити йому покарання із застосуванням положень ст. 69 та 75 КК України.

Прокурор просив призначити покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 289 КК України у виді 6 років позбавлення волі без конфіскації майна, та на підставі ч. 1, 4 ст. 70 КК України з урахуванням вироку Малиновського районного суду м. Одеси від 14.12.2023 року призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 6 років 1 місяця позбавлення волі без конфіскації майна.

Захисник просив призначити обвинуваченому найбільш м`яке покарання із застосуванням положень ст. 69 та 72 КК України, тобто з урахуванням строку перебування його підзахисного під вартою.

Потерпілі в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином. Суд враховує наявні заяви від потерпілих про розгляд кримінального провадження за їх відсутності.

Суд з`ясував, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи, та упевнився у добровільності їх позиції. Їм було роз`яснено про те, що якщо докази не будуть досліджені, у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

У зв`язку із зазначеними обставинами, за згодою учасників кримінального провадження, які визнали недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з урахуванням визнання вини обвинуваченим, докази у судовому провадженні не досліджувалися, згідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

Приймаючи до уваги вищевказане, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 185 КК України, повністю доведена.

Суд дійшов висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 містять склад кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289 КК України та суд кваліфікує їх за ознаками: незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно; за ч. 4 ст. 185 КК України та суд кваліфікує їх за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне та достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до абз. 3 п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року, досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

Крім того, як неодноразово наголошував у своїх висновках Верховний Суд, що суди не повинні допускати спрощений та однаковий підхід до розгляду справи та застосовувати індивідуалізацію покарання, з урахуванням конкретних обставин кожної справи. Індивідуалізація покарання - конкретизація виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і його суб`єкта (постанова Верховного Суду від 22.03.2018 року у справі №207/5011/14-к (провадження №51-1985км 18)).

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, який, є громадянином України, з середньою освітою, проживає в м. Одеса, не одружений, офіційно не працевлаштований, раніше судимий, у лікаря на наркологічному та психіатричному обліку не значиться, та те, що він обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів.

Відповідно до ст. 66 КК України, до обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд враховує те, що він щиро розкаявся у вчиненні кримінальних правопорушень, добровільно відшкодував завдану потерпілим шкоду, шляхом повернення викраденого майна.

Призначаючи ОСОБА_3 покарання, суд враховує, що як під час досудового розслідування так і під час судового розгляду останній винним себе у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнавав стабільно, що свідчить про надання допомоги правоохоронним органам і суду у встановленні обставин кримінального провадження і активне сприяння у розкритті кримінальних правопорушень, що на підставі ст. 66 КК України визнається пом`якшуючою покарання обставиною.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Санкцією ч. 4 ст. 185 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Санкцією ч. 2 ст. 289 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна або без такої.

При призначені покарання суд враховує, що ОСОБА_3 вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 14.12.2023 року засуджено до покарання у виді 1 року позбавлення волі.

Положеннями ст. 70 КК України визначений порядок призначення покарання за сукупністю злочинів.

Частина 1 ст. 70 КК України передбачає, що при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

За таких обставин, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно призначити покарання за ч. 2 ст. 289 КК України - у виді позбавлення волі строком на 6 років без конфіскації майна; та за ч. 4 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді 6 років позбавлення волі без конфіскації майна.

При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

При цьому, суд при ухваленні вироку, враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У своєму рішенні Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного суду України по справі №511/37/16- к, зазначила таке: виходячи з приписів кримінального закону правила призначення покарання, передбачені ч. 4 ст. 70 КК, застосовуються в разі, якщо після постановлення вироку у справі буде встановлено, що особа винна ще й в іншому злочині, вчиненому нею до постановлення попереднього вироку. У такому випадку суд може при призначенні покарання за другим вироком як поглинути покарання за першим вироком, так і приєднати його повністю або частково, однак таким чином, щоб обраний захід примусу не перевищував максимального покарання, встановленого статтею (частиною статті), за якою особу засуджено, і водночас не був меншим строку покарання, визначеного за перший злочин. При цьому суд зобов`язаний в остаточне, призначене за сукупністю злочинів, покарання зарахувати покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст. 72 цього Кодексу.

Таким чином, з огляду на те, що ОСОБА_3 вчинив інкриміновані йому кримінальні правопорушення 27.06.2021 року, 13.09.2021 року, 16.09.2021 року, 21.06.2022 року, до постановлення відносно нього попереднього вироку, суд вважає за необхідне визначити ОСОБА_3 остаточне покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, застосувавши в даному випадку принцип часткового приєднання покарання за попереднім вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 14.12.2023 року, яким останнього засуджено до покарання у виді 1 року позбавлення волі.

Врахувавши в сукупності наведені вище обставини та характер вчинення злочинів, кількість епізодів, особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючих покарання обставин, а саме щире каяття, часткове відшкодування шкоди, відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд вважає за необхідне призначити покарання на підставі ч.1 ст. 70 шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим за даним вироком у виді 6 років позбавлення волі без конфіскації майна; та на підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання покарань за вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 14.12.2023 року, остаточно призначивши ОСОБА_3 до відбування покарання у виді шести років та одного місяця позбавлення волі без конфіскації майна.

Суд вважає, що вказаний вид покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

На підставі вище зазначеного, суд вважає, що таке покарання буде законним, достатнім і справедливим для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та відповідатиме меті призначення покарання.

Сторона захисту посилалася на погіршення стану здоров`я обвинуваченого, однак жодних медичних документів на підтвердження цих даних суду надано не було.

З урахуванням наведеного, підстав для застосування до ОСОБА_11 положень ст. 69 та 75 КК України судом не встановлено.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 374 КПК України у резолютивній частині вироку зазначається рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили.

В судовому засіданні прокурор просив залишити без змін запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 до вступу вироку в закону силу, проти чого сторона захисту заперечувала.

Враховуючи особу обвинуваченого, суд вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави згідно ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 23.01.2024 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 необхідно залишити без змін до вступу вироку в законну силу.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати в строк покарання ОСОБА_3 термін його попереднього ув`язнення у період з 16.09.2021 року по 01.03.2022 року та з 21.06.2022 року по день набрання вироком законної сили включно.

На підставі ст. 174 КПК України, накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 28.09.2021 року, арешт на тимчасове вилучене майно а саме: кросівки сіро-зеленого кольору, упаковані в сейф пакет №SUD3056983, джинси сині, майка чорна без рукав з жовтими полосами, рукавички сірі, кепка чорна з червоним написом поміщені в сейф - пакет №EXPO426463, підлягає скасуванню.

Відповідно до положень ст. 122, 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, а також інші процесуальні витрати.

В обвинувальному акті зазначено, що під час досудового розслідування були здійсненні витрати на проведення судової трасологічної експертизи від 28.07.2021 року №СЕ-19/116-21/12509-Д, на загальну суму 1372 (одна тисяча триста сімдесят дві) гривні 96 (дев`яносто шість) копійок, та автотоварознавчої експертизи за експертною спеціальністю 12.2 «Визначення вартості колісних транспортних засобів та розміру збитку, завданого власнику транспортного засобу» №СЕ-19/116-21/12335-АВ від 12.08.2021 року, на загальну суму 2745 (дві тисячі сімсот сорок п`ять) гривень 92 (дев`яносто дві) копійки, на підтвердження чого прокурором були надані відповідні довідки в судовому засіданні, які підлягають стягненню з обвинуваченого.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Питання щодо речових доказів судом вирішується в порядку вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 5, 50, 63, 65, 70, 72, 185, 289 КК України, ст. 100, 122, 124, 174, ч. 3 ст. 349, 367-371, 373, 374, 376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання за:

- ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років;

- ч. 2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років без конфіскації майна;

У відповідності до ч. 1 ст. 70 КК України при призначенні покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань, до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 14.12.2023 року, та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 6 (шести) років 1 (одного) місяця позбавлення волі без конфіскації майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з 26.01.2024 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати в строк покарання ОСОБА_3 термін його попереднього ув`язнення у період з 16.09.2021 року по 01.03.2022 року та з 21.06.2022 року по день набрання вироком законної сили включно.

Продовжений ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 23.01.2024 року запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з визначенням розміру застави, стосовно ОСОБА_3 до набрання даним вироком законної сили - залишити без змін.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави судові витрати, витрачені на залучення експертів, у зв`язку з проведенням судової трасологічної експертизи від 28.07.2021 року №СЕ-19/116-21/12509-Д, на загальну суму 1372 (одна тисяча триста сімдесят дві) гривні 96 (дев`яносто шість) копійок, та автотоварознавчої експертизи за експертною спеціальністю 12.2 «Визначення вартості колісних транспортних засобів та розміру збитку, завданого власнику транспортного засобу» №СЕ-19/116-21/12335-АВ від 12.08.2021 року, на загальну суму 2745 (дві тисячі сімсот сорок п`ять) гривень 92 (дев`яносто дві) копійки.

На підставі ст. 174 КПК України, накладений арешт на тимчасово вилучене майно на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 28.09.2021 року- скасувати.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- цифровий диск «DVD-R», сірого кольору; цифровий диск «CD-R»; диск сірого кольору з маркувальним написом «AXENT DVD+R»; два оптичні диски з відеозаписами з камер відеоспостереження КУ «Центр інтегрованої системи відеоспостереження та відеоаналітики м. Одеси»; цифровий диск з відеозаписами з камер відеоспостереження; оптичний цифровий диск з відеозаписами з камер відеоспостереження з фасаду будинку Одеської національної музичної академії ім. А.В. Нежданової, - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

- моторолер марки «HONDA» модель FORZA, д/н НОМЕР_6 , синього кольору, - вважати повернутим власнику - ОСОБА_8 ;

- автомобіль марки «ВАЗ 21063», д/н НОМЕР_1 , - вважати повернутим власнику ОСОБА_12 ;

- легковий причеп, сірого кольору, д/н НОМЕР_2 , - вважати повернутим власнику - ОСОБА_12 ;

- спортивний велосипед марки «Optima», блакитного кольору, з вставками рожевого кольору та наліпками білого кольору - вважати повернутим власнику - ОСОБА_13 ;

- кросівки сіро-зеленого кольору поміщені в сейф - пакет №SUD3056983, джинси сині, майка чорна без рукав з жовтими полосами, рукавички сірі, кепка чорна з червоним написом поміщені в сейф - пакет №EXPO426463 - повернути власнику - ОСОБА_3 ;

- фрагмент сліду пальця руки; три змиви з керма, один змив з коробки передач; один змив з ручки двері та один ключ замка запалювання автомобіля, які передані на зберігання до камери схову Відділу поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області - знищити;

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження та на нього може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня проголошення вироку через Приморський районний суд м. Одеси до Одеського апеляційного суду.

Суддя Приморського районного

суду м. Одеси ОСОБА_1