Справа №760/1720/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2024 року Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , захисника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Київської обласної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000383, відомості про яке внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань 28.09.2022, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 438 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчим управлінням Головного управління здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000383, відомості про яке внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань 28.09.2022, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 438 КК України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні порушення законів та звичаїв війни, що поєднані з умисним вбивством, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 438 КК України.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 438 ККУ ОСОБА_6 вчинив за наступних обставин.

Так, ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем збройних сил Російської Федерації, командиром 2-го батальйону 104-го гвардійського десантно-штурмового полку 76-ї гвардійської десантно-штурмової дивізії Повітряно-десантних військ Збройних сил Російської Федерації, підполковник, у період з 24.02.2022 по 04.03.2022, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлений, під прикриттям широкомасштабного російського вторгнення з території АДРЕСА_1 , пересуваючись на різній військовій техніці, обладнаній озброєнням та з використанням особистої зброї, у складі зазначеного військового формування вторгся на територію України.

При цьому, ОСОБА_8 , як офіцер - військовий командир так і військовослужбовці 2-го батальйону 104-го гвардійського десантно-штурмового полку 76-ї гвардійської десантно-штурмової дивізії Повітряно-десантних військ Збройних сил Російської Федерації, що протягом тривалого часу перебували на службі у ЗС РФ, були обізнані із законами та звичаями війни, передбаченими та закріпленими, зокрема, в положеннях міжнародного законодавства, тобто віддаючи вказані накази підпорядкованим військовослужбовцям та контролюючи їх виконання, останні чітко усвідомлювали їх злочинний характер.

Внаслідок воєнних дій збройні сили та інші військові формування Російської Федерації окупували Бучанський район Київської області, а безпосередньо військовослужбовці 2-го батальйону 104-го гвардійського десантно-штурмового полку 76-ї гвардійської десантно-штурмової дивізії Повітряно-десантних військ Збройних сил Російської Федерації, до складу якого входив ОСОБА_8 , застосовуючи військову силу, окупували територію м. Буча Київської області, яка у період з 25.02.2022 по 31.03.2022, тобто під час міжнародного збройного конфлікту, перебувала частково під контролем збройних сил та інших військових формувань Російської Федерації.

Під час часткової окупації м. Буча Київської області, тобто у період з 25.02.2022 по 31.03.2022, невстановлені особи зі складу 2-го батальйону 104-го гвардійського десантно-штурмового полку 76-ї гвардійської десантно-штурмової дивізії Повітряно-десантних військ Збройних сил Російської Федерації, діючи під керівництвом ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, грубо порушуючи вимоги міжнародного гуманітарного права, умисно убили цивільну особу ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який не брав участі у воєнних діях і перебував під захистом Женевської Конвенції IV, як особи, які у будь-який момент та за будь-яких обставин опиняються, у разі конфлікту чи окупації, під владою сторони конфлікту або окупаційної держави, громадянами яких вони не є.

Так, 04.03.2022 приблизно о 09 год. 11 хв., командир 2-го батальйону

104-го гвардійського десантно-штурмового полку 76-ї гвардійської десантно-штурмової дивізії Повітряно-десантних військ збройних сил російської федерації (далі - командир батальйону) ОСОБА_6 , разом з підпорядкованими йому невстановленими досудовим слідством військовослужбовцями 2-го батальйону 104-го гвардійського десантно-штурмового полку 76-ї гвардійської десантно-штурмової дивізії Повітряно-десантних військ збройних сил Російської Федерації, перебуваючи військовому форменому одязі ЗС РФ та будучи озброєні вогнепальною зброєю та бойовою технікою, діючи умисно, з метою здійснення фільтраційних та інших заходів, прибули на вулицю Києво-Мироцьку, яка знаходиться у місті Буча, що була частково окупована ЗС РФ та почали рух по зазначеній вулиці у бік центра міста Буча.

Однак, командир батальйону ОСОБА_6 та невстановлені військовослужбовці 2-го батальйону 104-го гвардійського ДШП 76-ї гвардійської ДШД ПДВ ЗС РФ, здійснюючи рух по вул. Києво-Мироцькій в м. Буча, приблизно о 10 год. 30 хв. того ж дня зупинились поблизу будинку №170 по вул. Києво-Мироцька, у зв`язку із тим, що проїжджу частину дороги перегороджував екскаватор, який не дозволяв здійснити проїзд броньованої техніки ЗС РФ.

При цьому, приблизно о 10 год. 41 хв. 04.03.2023 по АДРЕСА_2 зі сторони центру міста в напрямку місця зупинки батальйону 104-го гвардійського ДШП 76-ї гвардійської ДШД ПДВ ЗС РФ у складі невстановлених досудовим розслідуванням військовослужбовців та командира батальйону ОСОБА_6 рухався транспортний засіб марки «Mitsubishi», моделі «Eclipse» з номерним знаком НОМЕР_4 , під керуванням цивільної особи ОСОБА_10 , який не мав будь яких знаків розрізнення та приналежності до сил оборони України. Після встановлення зорового контакту з вказаним транспортним засобом, всупереч положень ст. 1 Женевської Конвенції про захист цивільного населення під час війни, на виконання наказу командира батальйону ОСОБА_6 про здійснення обстрілу цивільного транспортного засобу невстановлені досудовим розслідуванням військовослужбовці 2-го батальйону 104-го гвардійського ДШП 76-ї гвардійської ДШД ПДВ ЗС РФ здійснили напад на цивільне населення, шляхом хаотичних пострілів у бік цивільного транспортного засобу марки «Mitsubishi» із стрілецької (вогнепальної) зброї, яка перебувала на озброєнні вказаного підрозділу ЗС РФ в бік транспортного засобу, який перебував у русі. Внаслідок чого, вказаний транспортний засіб через значні пошкодження та пожежу здійснив зупинку навпроти будинку АДРЕСА_2 . У той же час, за вказаною адресою проживав та перебував за місцем свого проживання ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який побачивши вищевказаний транспортний засіб вирішив вийти та надати допомогу особам, які, можливо, знаходились в салоні вказаного транспортного засобу. Так, ОСОБА_9 вийшовши на проїжджу частину вулиці Києво-Мироцька поблизу свого будинку №129, де знаходився транспортний засіб марки «Mitsubishi», моделі «Eclipse» з номерним знаком НОМЕР_4 за допомогою свого мобільного телефону марки «Samsung» моделі «Galaxy M31» синього кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_5 , ІМЕІ 2: НОМЕР_6 зафіксував шляхом здійснення фотографування його пошкодження. Надалі, близько 10 год. 42 хв. виявивши відсутність будь яких осіб, в середині вказаного транспортного засобу ОСОБА_9 помітив, що поруч з екскаватором, який перегороджував проїзд по вул. Києво-Мироцькій, на відстані близько 126,7 метрів перебували військовослужбовці ЗС РФ.

У подальшому, з метою реалізації свого протиправного умислу, спрямованого на умисне вбивство цивільної особи командир батальйону ОСОБА_6 , побачивши потерпілого ОСОБА_9 достовірно розуміючи, що він є цивільною особою, оскільки останній був одягнений у цивільний одяг, не мав ознак приналежності до будь яких військових підрозділів, приблизно о 10 год. 42 хв. 04.03.2022, всупереч положень статей 3, 32, 147 Женевської Конвенції про захист цивільного населення під час війни та ст. ст. 43, 44, 51, 75 додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року, віддав наказ невстановленим військовослужбовцям 2-го батальйону 104-го гвардійського ДШП 76-ї гвардійської ДШД ПДВ ЗС РФ на здійснення нападу на цивільне населення, а саме умисного вбивства, шляхом здійснення пострілу у вказану цивільну особу. На виконання наказу командира батальйону ОСОБА_6 невстановлені військовослужбовці 2-го батальйону 104-го гвардійського ДШП 76-ї гвардійської ДШД ПДВ ЗС РФ здійснили прицільні постріли у напрямку розташування цивільної особи - ОСОБА_9 із зразків стрілецької зброї, яка перебувала на озброєнні вказаного підрозділу ЗС РФ, у зв`язку з чим, потерпілому ОСОБА_9 завдано наскрізне вогнепальне поранення в область голови, що потягло за собою смерть останнього.

Вищевказане свідчить про те, що є прямий причинний зв`язок між отриманими вогнепальними ушкодженнями та настанням смерті ОСОБА_9 за вказаних вище обставин.

Отже, ОСОБА_6 віддав наказ підпорядкованим військовослужбовцям ЗС РФ на здійснення умисного вбивства ОСОБА_9 , тим самим вчинив віддання наказу на напад на цивільне населення, поєднане з умисним вбивством, чим порушив вимоги ст.ст. 3, 27, 32, 147 Женевської Конвенції про захист цивільного населення під час війни та ст. ст. 51, 75 додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол I) від 8 червня 1977 року.

Зазначені злочинні дії ОСОБА_6 спричинили порушення законів та звичаїв війни, поєднанні з умисним убивством, що призвело до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 438 КК України.

Крім того, ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем збройних сил Російської Федерації, командиром 2-го батальйону 104-го гвардійського десантно-штурмового полку 76-ї гвардійської десантно-штурмової дивізії Повітряно-десантних військ Збройних сил Російської Федерації, підполковник, у період з 24.02.2022 по 04.03.2022, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлений, під прикриттям широкомасштабного російського вторгнення з території Російської Федерації та Республіки Білорусь, пересуваючись на різній військовій техніці, обладнаній озброєнням та з використанням особистої зброї, у складі зазначеного військового формування вторгся на територію України.

Внаслідок воєнних дій збройні сили та інші військові формування Російської Федерації окупували АДРЕСА_3 , а безпосередньо військовослужбовці 2-го батальйону 104-го гвардійського десантно-штурмового полку 76-ї гвардійської десантно-штурмової дивізії Повітряно-десантних військ Збройних сил Російської Федерації, до складу якого входив ОСОБА_8 , застосовуючи військову силу, окупували територію м. Буча Київської області, яка у період з 25.02.2022 по 31.03.2022, тобто під час міжнародного збройного конфлікту, перебувала частково під контролем збройних сил та інших військових формувань Російської Федерації.

Поряд з тим, під час часткової окупації м. Буча Київської області, тобто у період з 25.02.2022 по 31.03.2022, невстановлені особи зі складу 2-го батальйону 104-го гвардійського десантно-штурмового полку 76-ї гвардійської десантно-штурмової дивізії Повітряно-десантних військ Збройних сил Російської Федерації, діючи під керівництвом ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, грубо порушуючи вимоги міжнародного гуманітарного права, умисно убили ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які не брали участі у воєнних діях і перебували під захистом Женевської Конвенції IV як особи, які у будь-який момент та за будь-яких обставин опиняються, у разі конфлікту чи окупації, під владою сторони конфлікту або окупаційної держави, громадянами яких вони не є.

Так, 04.03.2022, приблизно о 09 год. 11 хв., командир 2-го батальйону 104-го гвардійського десантно-штурмового полку 76-ї гвардійської десантно-штурмової дивізії Повітряно-десантних військ збройних сил російської федерації (далі - командир батальйону) ОСОБА_6 , разом з підпорядкованими йому невстановленими досудовим слідством військовослужбовцями 2-го батальйону 104-го гвардійського десантно-штурмового полку 76-ї гвардійської десантно-штурмової дивізії Повітряно-десантних військ збройних сил Російської Федерації, перебуваючи військовому форменому одязі ЗС РФ та озброєні вогнепальною зброєю, та бойовою технікою, діючи умисно, з метою здійснення фільтраційних та інших заходів, прибули на вулицю Києво-Мироцьку, яка знаходиться у місті Буча, що була частково окупована зс рф та почали рух по зазначеній вулиці у бік центра міста Буча.

При цьому, командир батальйону ОСОБА_6 та невстановлені військовослужбовці 2-го батальйону 104-го гвардійського ДШП 76-ї гвардійської ДШД ПДВ ЗС РФ, здійснюючи рух по вул. Києво-Мироцькій в м.Буча, приблизно о 10 год. 30 хв. того ж дня зупинились поблизу будинку

№ 170 по вул. Києво-Мироцька, у зв`язку із тим, що проїжджу частину дороги перегороджував екскаватор, який не дозволяв здійснити проїзд броньованої техніки зс рф.

В подальшому, приблизно о 11 год. 45 хв. 04.03.2023 по вул. Києво-Мироцькій зі сторони центру міста в напрямку місця зупинки батальйону 104-го гвардійського ДШП 76-ї гвардійської ДШД ПДВ ЗС РФ у складі невстановлених досудовим розслідуванням військовослужбовців та командира батальйону ОСОБА_6 рухався цивільний транспортний засіб марки «BMW», моделі «Х5» з номерним знаком НОМЕР_7 , під керуванням цивільної особи ОСОБА_13 , в якому перебували цивільні особи ОСОБА_11 , що знаходилася на задньому пасажирському сидінні та ОСОБА_12 , що знаходився на передньому пасажирському сидінні, також вказаний транспортний засіб не мав будь яких знаків розрізнення та приналежності до сил оборони України. Після встановлення зорового контакту з вказаним транспортним засобом приблизно о 11 год. 45 хв. 04.03.2022, всупереч положень ст.ст. 3, 27, 32, 147 Женевської Конвенції про захист цивільного населення під час війни та ст. ст. 51, 75 додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року, командир батальйону ОСОБА_6 віддав наказ невстановленим військовослужбовцям 2-го батальйону 104-го гвардійського ДШП 76-ї гвардійської ДШД ПДВ ЗС РФ на здійснення нападу на цивільне населення, а саме розстрілу вказаного цивільного транспортного засобу та цивільних осіб, які перебували в ньому, тобто на умисне вбивство цивільних осіб. У зв`язку із чим, на виконання вказаного наказу командира батальйону, невстановлені досудовим розслідуванням військовослужбовці 2-го батальйону 104-го гвардійського ДШП 76-ї гвардійської ДШД ПДВ ЗС РФ здійснили прицільні постріли із стрілецької (вогнепальної) зброї, яка перебувала на озброєнні вказаного підрозділу ЗС РФ в бік вказаного транспортного засобу, який рухався. Внаслідок ураження вказаного транспортного засобу, останній здійснив зупинку на відстані близько 250 м до екскаватора, який перегороджував дорогу по вулиці Києво-Мироцька, та біля якого перебували невстановлені військовослужбовці ЗС РФ, які здійснили постріли по вказаному транспортному засобу. В результаті таких пострілів, три цивільні особи, які перебували у салоні зазначеного транспортного засобу отримали вогнепальні ушкодження.

Так, ОСОБА_11 отримала множинні наскрізні вогнепальні кульові поранення тіла з ушкодженням внутрішніх органів та кісток скелету, внаслідок чого настала смерть останньої.

ОСОБА_13 отримав множинні вогнепальні кульові поранення грудної клітини та кінцівок з ушкодженням внутрішніх органів та розвитку шоку, крововтрати, внаслідок чого настала смерть останнього.

ОСОБА_12 отримав наскрізне вогнепальне кульове поранення голови внаслідок чого настала смерть останнього.

Отже, ОСОБА_6 віддав наказ підпорядкованим військовослужбовцям ЗС РФ на здійснення умисного вбивства ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , тим самим вчинив віддання наказу на напад на цивільне населення, поєднане з умисним вбивством, чим порушив вимоги ст.ст. 3, 27, 32, 147 Женевської Конвенції про захист цивільного населення під час війни та ст.ст. 51, 75 додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол I) від 8 червня 1977 року.

Надалі, 14.11.2023 належним чином повідомлено про підозру ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_5 у м. Псков, Псковської області, Російської Федерації, громадянину Російської Федерації, військовослужбовцю збройних сил Російської Федерації, командиру 2-го батальйону 104-го гвардійського десантно-штурмового полку 76-ї гвардійської десантно-штурмової дивізії Повітряно-десантних військ, підполковнику, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 438 КК України.

У зв`язку з цим, 23.11.2023 підозрюваного ОСОБА_6 оголошено у розшук, про що слідчим винесено відповідну постанову.

У ході проведених оперативно-розшукових заходів встановлено, що ОСОБА_6 ймовірно перебуває на території рф.

Постановою Верховної Ради України «Про комплекс невідкладних заходів щодо практичної реалізації міжнародно-правової відповідальності Російської Федерації за збройну агресію проти України» від 20 березня 2018 року № 2356-VIII, Російську Федерацію визнано державою-агресором.

Так, аналізуючи зібрані в процесі документування злочинної діяльності відомості про особу підозрюваного, отриману доказову базу на підтвердження винуватості останнього у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, сторона обвинувачення приходить до висновку, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється в учиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років.

Указані докази є вагомими та дають обґрунтовані підстави для підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину. Повідомлення про підозру ОСОБА_6 повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990, п. 32, Series A, N 182).

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).

Крім того, 18.12.2023 ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва обрано ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Поряд з цим, 23.01.2024 ОСОБА_6 оголошено в міжнародний розшук.

Прокурор в судовому засіданні підтримав заявлене клопотання, просив задовольнити з підстав зазначених в клопотанні.

Захисник ОСОБА_3 заперечив, щодо заявленого клопотання, просив відмовити.

Враховуючи думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання та кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ст. 297-1 КК України передбачено, що спеціальне досудове розслідування (in absentia) здійснюється стосовно одного чи декількох підозрюваних згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цієї глави.

Спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених статтями 109, 110, 110-2, 111, 111-1, 111-2, 112, 113, 114, 114-1, 114-2, 115, 116, 118, частиною другою статті 121, частиною другою статті 127, частинами другою і третьою статті 146, статтями 146-1, 147, частинами другою - п`ятою статті 191 (у випадку зловживання службовою особою своїм службовим становищем), статтями 209, 255-258-6, 348, 364, 364-1, 365, 365-2, 368, 368-2, 368-3, 368-4, 369, 369-2, 370, 379, 400, 408, 436, 436-1, 437, 438, 439, 440, 441, 442, 443, 444, 445, 446, 447 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.

Спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого підозрюваним, стосовно якого уповноваженим органом прийнято рішення про передачу його для обміну як військовополоненого та такий обмін відбувся.

Здійснення спеціального досудового розслідування щодо інших злочинів не допускається, крім випадків, коли злочини вчинені особами, які переховуються від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошені у міжнародний розшук, та розслідуються в одному кримінальному провадженні із злочинами, зазначеними у цій частині, а виділення матеріалів щодо них може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду.

Положеннями ч. 2 ст. 297-2 КПК України, визначено, що у клопотанні про здійснення

спеціального досудового розслідування з підстав, передбачених цим Кодексом, крім передбачених абзацом другим частини другої статті 297-1 цього Кодексу, зазначаються: 1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; 2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) виклад обставин, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на обставини; 4) відомості про те, що підозрюваний виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або відомості про оголошення підозрюваного в міжнародний розшук; 5) виклад обставин про те, що підозрюваний переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності; 6) перелік свідків,яких слідчий, прокурор вважає за необхідне допитати під час розгляду клопотання.

Згідно з ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому

статтями 276 - 279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру,однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

За таких підстав, беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_6 ухиляється від явки до органу досудового розслідування, що перешкоджає проведенню з ним слідчих та процесуальних дій із забезпеченням прийняття законного процесуального рішення у даному кримінальному провадженні в розумні строки, підозрювана особа оголошена в міжнародний розшук, оскільки перебуває за межами України, орган досудового розслідування вважає необхідним застосування процедури спеціального досудового розслідування.

Так, аналізуючи зібрані в процесі документування злочинної діяльності відомості про особу підозрюваного, отриману доказову базу на підтвердження винуватості останнього у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, сторона обвинувачення приходить до висновку, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється в учиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років.

Указані докази є вагомими та дають обґрунтовані підстави для підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину. Повідомлення про підозру ОСОБА_6 повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990, п. 32, Series A, N 182).

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 36, 40, 139, 297-1, 297-2 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

Надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000383 від 28.09.2022 ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_5 , народженого у м. Псков, Псковської області, Російської Федерації, громадянину Російської Федерації, військовослужбовцю збройних сил Російської Федерації, командиру 2-го батальйону 104-го гвардійського десантно-штурмового полку 76-ї гвардійської десантно-штурмової дивізії Повітряно-десантних військ, підполковнику, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 .

Роз`яснити, що у разі якщо підозрюваний, стосовно якого слідчим суддею постановлено ухвалу про здійснення спеціального досудового розслідування, затриманий або добровільно з`явився до органу досудового розслідування, подальше досудове розслідування щодо нього здійснюється із загальними правилами, передбаченими КПК України.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1