Справа № 487/3707/23
Провадження № 1-кс/487/3723/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.10.2023 року Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0001057 від 22.06.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.309 КК України, про зміну запобіжного заходу, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді з клопотанням про зміну запобіжного заходу, в якому просив змінити запобіжний захід підозрюваному ОСОБА_5 з застави на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Клопотання обґрунтоване тим, що 26.06.2023 року слідчим суддею Заводського районного суду м. Миколаєва підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави до 20.08.2023, покладено обовязки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України. 03.07.2023 року внесена застава в зв`язку з чим ОСОБА_5 був звільнений з під-варти. 23.08.2023року ухвалою Заводського районного суду міста Миколаєва клопотання прокурора про продовження покладених на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язків залишено без розгляду. Таким чином, з 20.08.2023 року обовязки, покладені на підозрюваного ОСОБА_5 є такими, що скасовані. ОСОБА_5 повністю визнає свою провину, не порушував обраний відносно нього запобіжний захід, виконував покладені на нього обовязки. Так, на думку захисника, з урахуванням даних про особу підозрюваного ОСОБА_5 , зокрема те, що останній має постійне місце проживання у місті Миколаєві, проживає однією сім`єю з ОСОБА_6 , є сиротою, здійснює догляд за своєю бабусею ОСОБА_7 , позитивно характеризується за місцем проживання, вважає, що, не зважаючи на обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні тяжкого злочину та передбачене за нього покарання, вірогідність ухилення підозрюваного від виконання процесуальних обов`язків не є надто високою, у зв`язку з чим до нього може бути застосований інший запобіжний захід, а саме - особисте зобов`язання, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, що зможе запобігти доведеному стороною обвинувачення під час розгляду клопотання ризику та забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і належ поведінки.

Підозрюваний та захисник в судовому засіданні клопотання про зміну запобіжного заходу підтримали та просили його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання вказавши, що досудове розслідування триває та на даний час відсутні підстави для зміни запобіжного заходу.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно з чч.1-3 ст. 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Судом встановлено, що 22.06.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001057, за матеріалами правоохоронних органів внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України.

22.06.2023 року ОСОБА_5 було затримано в порядку ст.206 КПК УКраїни за підозрою у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України.

23.06.2023 року постановою слідчого кримінальне правопорушення у даному кримінальному провадженні перекваліфіковано на ч.3 ст.309 КК України.

23.06.2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.309 КК України, а саме у незаконному придбанні та зберіганні психотропних речовин в особливо великих розмірах без мети збуту.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується наступними зібраними доказами: протоколом обшуку гаражного приміщення № НОМЕР_1 в АГК «Річник» за адресою вул. Індустріальна, 1 у м.Миколаїв від 22.06.2023 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 22.06.2023 року; висновком експерта: СЕ 19/115-23/8759 НЗВРАП від 23.06.2023 року; протоколом затримання ОСОБА_5 в порядку ст.208 КПК України від 22.06.2023 року.

Слідчим суддею Заводського районного суду м. Миколаєва 23.06.2023 року до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави строком до 20.08.2023, покладено обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

04.07.2023 року ОСОБА_5 був звільнений з під-варти в зв`язку із внесенням застави.

Слідчий суддя дійшов висновку, що продовжують існувати ризики, передбачені п. п. 1,5 ч.1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, можливість продовжити свої злочинні дії та вчинити інші кримінальні правопорушення.

На даний час триває досудове розслідування кримінального провадження, обставин, на які вказує сторона захисту не дають підстави для зміни запобіжного заходу.

Доводи сторони захисту щодо міцності соціальних зв`язків ОСОБА_5 досліджувались та враховувались слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу відносно підозрюваного.

Крім того, стороною захисту не надано доказів, які б свідчили про зникнення або зменшення ризиків, встановлених в ухвалі слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0001057 від 22.06.2023 року.

Враховуючи те, що в ході розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 не було встановлено обставин, які б вказували на відсутність або зменшення ризиків, встановлених при застосуванні запобіжного заходу відносно підозрюваного, слідчий суддя приходить до переконання, що у задоволенні клопотання сторони захисту слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 183, 177, 197, 199, 376 КПК України,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0001057 від 22.06.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.309 КК України, про зміну запобіжного заходу відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1