Житомирський апеляційний суд
Справа №296/1291/22 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.1 ст.258-3, ч.2 ст.260 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2023 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у спеціальному відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі матеріали кримінального провадження №296/1291/22 за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на вирок Корольовського районного суду міста Житомира від 12.09.2023 відносно

ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк, громадянина україни, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживаючого на території у Донецькій області, раніше несудимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 258-3, ч.2 ст. 260 КК України ,

в с т а н о в и в:

зазначеним вироком ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.258-3, ч.2 ст.260 КК України та призначено йому покарання у виді 12 (дванадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 вирішено рахувати з моменту його затримання.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз в сумі 4571 (чотири тисячі п`ятсот сімдесят одна) гривня 48 копійок.

Речові докази по даному кримінальному провадженню, після набрання вироком законної сили, а саме, оптичні диски зберігаються при матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до вироку суду першої інстанції, ОСОБА_8 , не сприймаючи державну владу України, підтримуючи злочинні наміри діючої на тимчасово окупованій території Донецької області терористичної організації «Донецька Народна Республіка» (далі - «ДНР»), керуючись власними переконаннями, будучи обізнаним про її протиправну діяльність, добровільно вступив до її підрозділу та брав активну участь в її діяльності за наступних обставин.

Так, керівниками терористичних груп, що діяли на території окремих районів Донецької області, 07 квітня 2014 року з метою продовження здійснення терористичної діяльності шляхом об`єднання даних груп у стійке об`єднання трьох і більше осіб з чітким розподілом функцій, встановленням правил поведінки, обов`язкових для цих осіб під час підготовки і вчинення терористичних актів, утворено злочинну організацію «Донецька Народна Республіка», яка відповідно до абз. 19 ст.1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом», є терористичною, та видано «Акт про проголошення державної самостійності «Донецької Народної Республіки».

Терористична організація «ДНР» має стабільний склад лідерів, які підтримують між собою тісні стосунки, централізоване підпорядкування учасників «політичного» та «силового» блоку лідерам організації, а також план злочинної діяльності та чіткий розподіл функцій учасників щодо його досягнення. Учасники «ДНР» займаються вчиненням терористичних актів, залякуванням населення, вбивством громадян та інших тяжких і особливо тяжких злочинів.

На виконання загального злочинного умислу учасники терористичної організації «ДНР» на території окремих районів Донецької області вчинили збройні напади на установи органів місцевого самоврядування, будівлі правоохоронних та інших державних органів, захопивши їх, та взяли під контроль зазначені території.

Чисельні злочини, вчинені представниками терористичної організації «ДНР» або за їх участі, відображені у зверненнях Верховної Ради України до міжнародних організацій та іноземних держав щодо визнання «ДНР» терористичною організацією. Зокрема, у зверненні до Організації Об`єднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї НАТО, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, Парламентської Асамблеї ГУАМ, національних парламентів держав світу про визнання Російської Федерації державою-агресором, затвердженому Постановою Верховної Ради України від 27 січня 2015 року за № 129-VIII, та зверненні до Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, національних парламентів держав-членів ЄЄ, США, Канади, Японії та Австралії щодо масового розстрілу людей під Волновахою в Україні, затвердженому Постановою Верховної Ради України від 14 січня 2015 року за №106-V11I, Постанові Верховної Ради України «Про Заяву Верховної Ради України «Щодо протидії поширенню підтриманого Російською Федерацією міжнародного тероризму» від 22 липня 2014 року за №1597-VII, Постанові Верховної Ради України «Про Заяву Верховної Ради України «Про відсіч збройній агресії Російської Федерації та подолання її наслідків» від 21 квітня 2015 року за №337-VIІI, Постанові Верховної Ради України «Про Заяву Верховної Ради України «Про трагічну загибель людей внаслідок терористичного акту над територією України» від 22 липня 2014 року за №1596-VIІ, Постанові Верховної Ради України «Про Заяву Верховної Ради України «Про визнання Україною юрисдикції Міжнародного кримінального суду щодо скоєння злочинів проти людяності та воєнних злочинів вищими посадовими особами Російської Федерації та керівниками терористичних організації «ДНР» та «ЛНР», які призвели до особливо тяжких наслідків та масового вбивства українських громадян» від 4 лютого 2015 року за №145-VIII, Законі України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» від 18 січня 2018 року за №2268-VIII.

В невстановлений досудовим розслідуванням період часу, однак не пізніше 20.05.2016 року, ОСОБА_8 , перебуваючи на території Донецької області, будучи достовірно обізнаним про вищевказану злочинну діяльність терористичної організації «ДНР», добровільно став її учасником, вступивши до неодноразово реорганізованого її підрозділу - «Гвардійської оперативно-тактичної групи «Кольчуга» 1 Армійського корпусу Міністерства оборони терористичної організації «ДНР» (військова частина НОМЕР_1 )», (далі-ГОТГ «Кольчуга»), попередні назви: «Окрема бригада особливого призначення «Кальміус» Корпусу народної міліції Міністерства оборони «ДНР»; «1 артилерійська бригада особливого призначення «Кальміус» Корпусу народної міліції Міністерства оборони «ДНР»; «Гвардійська оперативно-тактична група «Кольчуга» 1 Армійського корпусу Міністерства оборони терористичної організації «ДНР».

У складі ГОТГ «Кольчуга» ОСОБА_8 перебував на одній із рядових посад протитанкового дивізіону у псевдо військовому званні «старшого лейтенанта» та використовує позивний «Веселий».

Водночас встановлено, що ГОТГ «Кольчуга» має організовану структуру військового типу, з притаманними їй ознаками, а саме: єдиноначальність, підпорядкованість, чітку ієрархічність та дисципліну; у ньому проводиться військова, стройова та фізична підготовка; незаконно має на озброєнні придатну для використання вогнепальну зброю, бойові припаси, вибухівку.

Особовий склад ГОТГ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » використовує військову техніку та інше військове майно. Учасникам вказаних не передбачених законом збройних формувань присвоюються військові звання та вони призначаються на військові посади. За ГОТГ «Кольчуга» закріплено окремі знаки розрізнення, бойові прапори, бланки, печатки, військові квитки.

До складу ГОТГ «Кольчуга» входять наступні підрозділи: штаб, протитанковий дивізіон, гарматний артилерійський дивізіон, гаубичний артилерійський дивізіон, реактивний артилерійський дивізіон, зенітно-ракетний взвод, служба радіаційного, хімічного та бактеріологічного захисту, фінансова служба, медична служба, відділ психологічного забезпечення та інші підрозділи, які підпорядковуються командиру та його заступникам.

Керівниками ГОТГ «Кольчуга» визначено механізм вступу до нього, порядок проходження служби, в кожному структурному підрозділі ставляться завдання щоденної діяльності, які полягають в збройному опорі правоохоронним органам України і Збройним Силам України, знищенні їх живої сили і матеріальних засобів, а також скоєнні інших тяжких і особливо тяжких злочинів.

Створення ГОТГ «Кольчуга» не передбачено жодними нормативно - правовими актами України.

Згідно ч.6 ст.17 Конституції України, на території України забороняється створення і функціонування будь-яких збройних формувань, не передбачених законом.

З огляду на вищевикладені обставини, ГОТГ «Кольчуга» являється не передбаченим законом збройним формуванням.

При цьому, ОСОБА_8 в період з липня 2014 року (точної дати органом досудового розслідування не встановлено) по даний час, будучи учасником ГОТГ «Кольчуга», перебуваючи на території Донецької області, відповідно до своїх функціональних обов`язків, зокрема:

-чинив збройний опір та незаконну протидію виконанню службових обов`язків співробітниками правоохоронних органів України і військовослужбовцями Збройних Сил України, задіяними у проведенні антитерористичної операції та операції Об`єднаних сил, шляхом безпосередньої участі у бойових діях проти них;

-здійснював бойові чергування на позиціях ГОТГ «Кольчуга» та у місцях їх дислокації;

-брав участь у проведенні військової, стройової та фізичної підготовки вказаного не передбаченого законом збройного формування;

-брав участь у заходах, направлених на популяризацію діяльності ГОТГ «Кольчуга» серед цивільного населення.

Умисні дії ОСОБА_8 судом кваліфіковано:

- за ч.1 ст. 258-3 КК України, як участь у терористичній організації,

- за ч.2 ст.260 КК України, як участь у діяльності непередбаченого законом збройного формування.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 просить скасувати вирок суду першої інстанції, у зв`язку із не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи, та закрити кримінальне провадження. Посилається на те, що оскаржуваний вирок є помилковим та необґрунтованим і підлягає скасуванню з підстав порушення норм матеріального і процесуального права; невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження; неповноти судового розгляду; неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність. Зазначає, що процесуальні дії суду призвели до недотримання гарантованих Конвенцією основоположних прав провівши судовий розгляд за відсутності обвинуваченого ОСОБА_8 . Вказує на те, що під час судового розгляду стороною обвинувачення не деталізовано у обвинувальному акті яким чином ОСОБА_8 чинив збройний опір та незаконну протидію виконанню службових обов`язків співробітникам правоохоронних органів України і військовослужбовцям Збройних сил України, а тому немає жодного доказу, який би беззаперечно вказував на факти викладені в обвинувальному акті.

Прокурор в поданих запереченнях на апеляційну скаргу вважає викладені захисником апеляційні доводи на скасування вироку безпідставними, а оскаржений вирок обґрунтованим та законним.

Судовий розгляд кримінального провадження як в суді першої, так і в суді апеляційної інстанції щодо ОСОБА_8 проведено у відсутності обвинуваченого, оскільки провадження за його обвинуваченням здійснено в порядку спеціального судового провадження (in absentia), з дотриманням вимог КПК про належне повідомлення його про час та місце судового розгляду шляхом опублікування судового виклику у ЗМІ загальнодержавної сфери розповсюдження - «Урядовий кур`єр» та на офіційному веб-сайті Судової влади.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення захисника ОСОБА_7 в підтримку своєї апеляційної скарги, заперечення прокурора проти задоволення апеляційних вимог захисника, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, а також вирок суду першої інстанції в межах, передбачених ст.404 КПК України, колегія суддів прийшла до висновку, що в задоволенні поданої апеляційної скарги слід відмовити з таких підстав.

Згідно ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до положень статей 7, 9 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження. Під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене з дотриманням вимог кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст.94 цього Кодексу, з наведенням належних та достатніх мотивів і підстав його ухвалення.

Апеляційний суд вважає, що вказані вимоги кримінально-процесуального закону судом першої інстанції дотримані.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає вирок суду першої інстанції в межах поданої апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.258-3, ч.2 ст.260 КК України, а саме в участі у терористичній організації та у діяльності не передбаченого законом збройного формування, за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджуються доказами, які були досліджені під час судового розгляду та оцінені судом у відповідності до вимог ст.94 КПК України.

Зокрема, встановлені судом першої інстанції обставини злочинів підтверджуються наведеними у вироку даними:

- повідомленням про підозру від 09.09.2021р., протоколів огляду від 15.09.2021р. та рапорту від 15.09.2021р. було вручено матері ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , повідомлення про підозру ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у кримінальному провадженні №0000023 від 05 липня 2017 року в участі з 2016 року по даний час у терористичній організації «Донецька народна республіка» та в участі у діяльності не передбаченого законом збройного формування «Гвардійської оперативно-тактичної групи «Кольчуга» 1 Армійського корпусу Міністерства оборони терористичної організації «Донецька Народна Республіка»» (військова частина НОМЕР_1 )», тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 258-3, ч.2 ст. 260 КК України, для передачі ОСОБА_8 . В подальшому ОСОБА_9 заявила, що передасть вказані документи своєму сину;

- рапортом слідчого СВ УСБУ в Житомирській області від 15.09.2021р. під час телефонних розмов з номеру телефону, що належить ОСОБА_9 , був здійснений дзвінок на номер телефону, який належить ОСОБА_10 (одруженій з ОСОБА_8 ), з метою повідомлення про підозру ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 258-3, ч.2 ст.260 КК України. ОСОБА_10 було повідомлено, що ОСОБА_8 викликається на вказані дати та час до СВ УСБУ в Житомирській області для отримання письмового повідомлення про підозру, допиту та проведення інших необхідних слідчих та процесуальних дій;

- постановою від 20.09.2021р., якою оголошено розшук, в тому числі міжнародний, підозрюваного у кримінальному провадженні №0000023 громадянина України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 ;

- протоколами огляду від 30.01.2022 та 01.02.2022 згідно яких було проведено огляд інформації, яка розміщена у мережі Інтернет щодо публікації в газеті « ОСОБА_11 » повісток про виклик підозрюваного ОСОБА_8 та публікації повідомлень ОСОБА_8 про здійснення спеціального досудового розслідування;

- копією протоколу огляду від 13.01.2017р., оглянуто інформацію інтернет-ресурсу stopterror.in.ua, а саме, публікацію від 24.10.2015 під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_4 », в/ч НОМЕР_1 . У публікації міститься опис, історія створення та функціонування відповідного НЗФ, його структура, підтверджуючі фото та відеоматеріали, у тому числі щодо наявності вогнепального озброєння, військової техніки, шевронів, тактичних знаків тощо;

- копією протоколу огляду від 28.06.2018р., відповідно до якого було проведено огляд інформації, розміщеної на Інтернет-ресурсі «YouTube.com», яка містить відомості щодо обставин вчинення кримінального правопорушення та відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Переглянуто відеоролік під назвою «Акт о провозглашении государственной самостоятельности ДНР» тривалістю 04 хв. 50 сек. та встановлено, що у вказаному відеоматеріалі зафіксовано обставини проведення заходу у приміщенні адміністративної будівлі, в якій присутні ряд осіб. За результатами проведення огляду вказаного відеоматеріалу встановлено, що захід, зафіксований у ньому, проведено у формі виступів осіб з трибуни та в президії, а також подальшого голосування всіх присутніх у приміщенні осіб;

- копією протоколу огляду від 28.12.2016р. здійснено вхід на інтернет-ресурс «YouTube», за введеними посиланнями було переглянуто відеоматеріали під назвами: «Артиллерийская бригада Кальмиус», « ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_12 . Правда ДНР», «В агенстве NewsFront Бояркин получил медаль за боевые заслуги.9 марта», «Воинская присяга в артиллерийской бригаде «Кальмиус», Захар Прилепин общается с бойцами армии ДНР на передовой под Донецком», «Новости от Ватника: принятие присяги 28.03.2015», «Операция «Ватник» - доставка бушлатов бойцам ДНР.Батальон «Калмиус», «Принятие присяги 31 марта 2015 03.04.15», «Русские своих не бросают». Концерт в бригаде особого назначения «Кальмиус». Донецк 08.11.2016г.» Усі відеозаписи записані на оптичний носій інформації;

- копією відповіді ВКР УСБУ в Житомирській області №45/3204 від 20.12.2018 на доручення слідчого в рамках кримінального провадження №0000023 щодо історії створення, перейменування та структури НЗФ ГОТГ «Кольчуга»;

- листом ВКР УСБУ в Житомирській області №45/864 від 23.03.2018 (з додатками) на доручення слідчого в рамках кримінального провадження №0000023 щодо отримання інформації стосовно учасника ГОТГ «Кольчуга» ОСОБА_8 ;

- протоколом огляду від 23.03.2018р., було поведено огляд відеозапису, розміщеного в мережі Інтернет на відеохостингу «Youtube» під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_6 ». З 07 хв. 07 сек. по 09 хв. 13 сек. на відео зображено інтерв`ю особи у військовій формі, яка представляється на позивний « ОСОБА_13 » та ідентифікована як ОСОБА_8 ;

- протоколом огляду від 07.04.2021, було проведено огляд оптичного диску DVD-R, що є додатком до протоколу огляду від 23.03.2018, та інформацію, що міститься на ньому, а саме, відеофайл під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_7 ». У ході огляду виготовлено скріншот з портретним фото ОСОБА_8 та у текстовій формі відтворено діалог останнього з чоловіком на ім`я ОСОБА_14 . ОСОБА_8 розповідає про бойову обстановку, організацію харчування та побуту на позиції;

- протоколом огляду від 24.08.2021, було проведено огляд сторінки відеохостингу «Youtube», на якій розміщено відеозапис на під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_6 ». Встановлено, що відеозапис опублікований 20.05.2016. Відеозапис завантажено з мережі Інтернет та записано на оптичний диск;

- протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 23.03.2020 з додатками (описом вилучених речей та диском), зафіксовано вилучення інформації з ПАТ КБ «ПриватБанк» щодо ОСОБА_8 , зокрема сканкопії аркушів паспорта громадянина України НОМЕР_2 на ім`я останнього та його фотозображення при отриманні кредитної картки;

-висновком експерта № 8/29 від 30.03.2020 за результатами проведення судової портретної експертизи, на представлених для дослідження фото та відеоматеріалах, та на фото у паспорті громадянина України на ім`я ОСОБА_8 серії НОМЕР_2 зображена одна і та ж особа;

-висновком експерта №1563/21-25 від 15.07.2021 за результатами проведення судової психологічної експертизи, на представленому для дослідження відеоматеріалі «Смогут ли ВСУ взять Донецк штурмом Константин Долгов», психологічні особливості, які дають підстави для визначення ознак здійснення впливу (примусу) на ОСОБА_8 , відсутні.

- протоколом обшуку від 09.09.2021, зафіксовано проведення обшуку за місцем проживання матері ОСОБА_8 - ОСОБА_9 , у ході якого остання надала для огляду свій мобільний телефон, у якому виявлено контакт ОСОБА_10 - дружини ОСОБА_8 . ОСОБА_9 повідомила, що син перебуває у м. Моспине Донецької області (являється тимчасово окупованими територіями), та з ним підтримує зв`язок через невістку;

- копією актового запису про шлюб № 48 від 07.06.2010, ОСОБА_8 перебуває в зареєстрованому шлюбі з громадянкою РФ ОСОБА_10 , та іншими доказами.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги захисника щодо не надання стороною обвинувачення жодного доказу, який би беззаперечно вказував на факти, викладені в обвинувальному акті, не знайшли свого підтвердження та повністю спростовуються матеріалами кримінального провадження.

При цьому, всі фактичні дані у цьому провадженні, що досліджені судом, отримані стороною обвинувачення в цілому із застосуванням належної правової процедури, позаяк, виходять із належних процесуальних джерел, зібрані уповноваженими суб`єктами і у належному процесуальному порядку за наявності на те правових підстав.

Надаючи оцінку апеляційним доводам сторони захисту про те, що обвинувальний акт містить недеталізоване обвинувачення за ч.1 ст.258-3, ч.2 ст.260 КК України, за яким суд першої інстанції визнав ОСОБА_8 винуватим у вчиненні цього кримінального провадження, апеляційний суд визнає їх необґрунтованими з огляду на наступне.

Згідно з вимогами ст. 91 КПК України доказуванню у кримінальному провадженні підлягає, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.

Обов`язок доказування зазначених обставин покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК випадках, - на потерпілого.

Зазначені вимоги закону, на переконання апеляційного суду, стороною обвинувачення було дотримано.

Відповідно до п.13. ч.1 ст.3 КПК України, обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку встановленому цим Кодексом.

Згідно з ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.

Європейський суд з прав людини зазначив, що: "Обвинувачений у вчиненні злочину має бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь "детальності" інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту» ( справа "Маттоціа проти Італії").

Вище вказане узгоджується і з позицією Верховного Суду, викладену в постанові від 03 листопада 2022 року, справа № 461/7741/16-к, провадження № 51-1703 км 22.

Таким чином, висунуте особі обвинувачення повинно бути зрозумілим як сторонам кримінального провадження, так і суду. Саме в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту згідно ст.337 КПК України, суд першої інстанції здійснює судовий розгляд.

Колегією суддів встановлено, що викладене судом формулювання обвинувачення відповідає формулюванню обвинувачення, яке міститься в обвинувальному акті, при цьому в самому обвинувальному акті зазначені всі обов`язкові відомості, про які йдеться в ч.2 ст.291 КПК України, тобто цей процесуальний документ за своєю формою та змістом повністю відповідає вимогам вищезазначеної статті Кримінального процесуального кодексу України, так як слідчий з достатньою повнотою відобразив фактичні обставини кримінального правопорушення, які вважав встановленими, його правову кваліфікацію з посиланням на положення КК України, сформулював обвинувачення, які є зрозумілими та містять дані про кримінальні правопорушення у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_8 , в тому числі час, місце, спосіб та інші обставини їх вчинення.

Так, в обвинувальному акті чітко вказано спосіб участі ОСОБА_8 в терористичній організації «ДНР», а саме, в її підрозділі «Гвардійська оперативно-тактична група «Кольчуга» 1 Армійського корпусу Міністерства оборони терористичної організації «ДНР» (військова частина НОМЕР_1 )», колишня назва «Окрема бригада особливого призначення «Кальміус» Корпусу народної міліції Міністерства оборони «ДНР»; «1 артилерійська бригада особливого призначення «Кальміус» Корпусу народної міліції Міністерства оборони «ДНР»; «Гвардійська оперативно-тактична група «Кольчуга» 1 Армійського корпусу Міністерства оборони терористичної організації «ДНР» та участь останнього у підрозділі терористичної організації «ДНР» перебував на одній із рядових посад противотанкового дивізіону у псевдо військовому званні старшого лейтенанта, в період з липня 2014 року по даний час, будучи учасником ГОТГ «Кольчуга», перебуваючи на території Донецької області, відповідно до своїх функціональних обов`язків чинив збройний опір та незаконну протидію виконанню службових обов`язків співробітниками правоохоронних органів України і військовослужбовцями Збройних Сил України, задіяними у проведенні антитерористичної операції та операції Об`єднаних сил, шляхом безпосередньої участі у бойових діях проти них, здійснював бойові чергування на позиціях ГОТГ «Кольчуга» та у місцях їх дислокації, брав участь у проведенні військової, стройової та фізичної підготовки вказаного не передбаченого законом збройного формування, брав участь у заходах, направлених на популяризацію діяльності ГОТГ «Кольчуга» серед цивільного населення.

Крім того, апеляційний суд враховує, що в силу положень ст.314 КПК України сторона захисту мала можливість заявити клопотання про незрозумілість та неконкретність такого обвинувачення під час підготовчого провадження у суді, проте таке питання не піднімала.

Всі досліджені у цьому провадженні докази, як кожен окремо, так і у їх сукупність, підтверджують обставини, що регламентовані ст.91 КПК України щодо події кримінального правопорушення (його часу, місця, способу, обставин його вчинення), причетності обвинуваченого до учинення інкримінованих йому діянь, його винуватості, форми вини, та водночас дають повне уявлення щодо усіх елементів і ознак інкримінованих ОСОБА_8 у даному провадженні кримінальних правопорушень.

Колегія суддів визнає безпідставними доводи апелянта, щодо порушення судом першої інстанції гарантованих Конвенцією основоположних прав провівши судовий розгляд за відсутності обвинуваченого ОСОБА_8 , оскільки як зазначалося вище, судовий розгляд кримінального провадження як в суді першої, так і в суді апеляційної інстанції щодо ОСОБА_8 проведено у відсутності обвинуваченого, оскільки провадження за його обвинуваченням здійснено в порядку спеціального судового провадження (in absentia), з дотриманням вимог КПК про належне повідомлення його про час та місце судового розгляду шляхом опублікування судового виклику у ЗМІ загальнодержавної сфери розповсюдження - «Урядовий кур`єр» та на офіційному веб-сайті Судової влади.

З огляду на викладене, рішення суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, передбачених ч.1 ст.258-3, ч.2 ст.260 КК України, на думку апеляційного суду, прийнято згідно з критерієм доведеності «поза розумним сумнівом», який застосовується Європейським судом з прав людини (рішення «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, «Веренцов проти України» від 11 липня 2013 року), підстави для задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 за обставин, викладених нею у апеляційний скарзі, відсутні.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Корольовського районного суду міста Житомира від 12.09.2023 відносно ОСОБА_8 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена учасниками судового розгляду справи до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Судді :