Справа № 715/3880/23
Провадження № 1-кп/715/45/24
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.01.2024 смт. Глибока

Глибоцький районний суд Чернівецької області в складі

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3

обвинувачений ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження № 0004524 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця по національності, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 263 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

24 листопада 2023 року близько 11 год. 00 хв. в межах населеного пункту смт. Глибока по вул. Привокзальна поліцейськими СРПП відділення поліції №5 (смт. Глибока) Чернівецького РУП УЖІ в Чернівецькій області за порушення правил дорожнього руху, зупинено транспортний засіб марки "Audi А4", реєстраційний номерний знак « НОМЕР_1 », під керуванням громадянина ОСОБА_4 , в ході проведення огляду транспортного засобу, згідно ст. 34 «Про Національну поліцію України», в салоні автомобіля, а саме в речовому ящику виявлено та вилучено предмет, який, згідно висновку криміналістичної експертизи холодної зброї №СЕ-19/126-23/10420-ХЗ від 29 листопада 2023 року, являється холодною зброєю ударно-дробильної дії - кистнем поліцейського (міліцейського) зразка, виготовленим промисловим способом. Встановлено, що ОСОБА_4 , маючи у своїй власності зазначений кистень, на протязі певного періоду часу здійснював носіння даного кистеню без передбаченого законом дозволу, у тому числі перевозив його у вищевказаному автомобілі.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 263 КК України, тобто незаконне носіння холодної зброї, без передбаченого законом дозволу.

19.01.2024 року від фізичної особи підприємця ОСОБА_5 до суду найшло клопотання, згідно якого вказує, що ОСОБА_4 із 28 червня 2023 року працює кур`єром у нього, як фізичної особи підприємця. Вказує, що за період роботи ОСОБА_4 зарекомендував себе як добросовісний, відповідальний та дисциплінований працівник, трудову дисципліну не порушував, свої трудові обов`язки виконував чесно і сумлінно, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Враховуючи позитивні характеристики ОСОБА_4 15 грудня 2023 року на засіданні Загальних зборів трудового колективу фізичної особи підприємця ОСОБА_5 було вирішено взяти ОСОБА_4 на поруки під контроль трудового колективу і здійснювати щодо нього заходи виховного характеру протягом строку поруки, а тому просить суд звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України та передати ОСОБА_4 на поруки трудовому колективу фізичної особи підприємця ОСОБА_5 .

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав дане клопотання та просив його задовольнити, надавши пояснення в суді, згідно яких він повністю та беззастережно визнає свою вину у вчиненому злочині, передбаченому ч.2 ст. 263 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення даного клопотання.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані суду матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до положень пункту 1 частини другої статті 284 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Зі змісту частини першої статті 285 КПК випливає, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. При цьому частиною третьою статті 285 КПК визначено, що у разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

Крім того, частиною четвертою статті 286 КПК визначено, що у разі, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Суд звертає увагу на те, що Верховний Суд України (далі ВСУ) у пункті 1 постанови Пленуму № 12 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» (далі Постанова від 23.12.2005) зазначив, що звільнення від кримінальної відповідальності це відмова держави від застосування щодо особи, котра вчинила злочин, установлених законом обмежень певних прав і свобод шляхом закриття кримінальної справи, яке здійснює суд у випадках, передбачених КК, у порядку, встановленому КПК.

Закриття кримінальної справи зі звільненням від кримінальної відповідальності можливе лише в разі вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК, та за наявності визначених у законі правових підстав, вичерпний перелік яких наведено у частині першій статті 44 КК, а саме: у випадках, передбачених цим Кодексом, а також на підставі закону України про амністію чи акта помилування.

У абзаці п`ятому пункту 2 наведеної Постанови від 23.12.2005 року зазначено, що при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд (суддя) під час попереднього, судового, апеляційного або касаційного розгляду справи повинен переконатися (незалежно від того, надійшла вона до суду першої інстанції з відповідною постановою чи з обвинувальним висновком, а до апеляційного та касаційного судів з обвинувальним вироком), що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також, що наявні умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності, передбачені КК. Тільки після цього можна постановити (ухвалити) у визначеному КПК порядку відповідне судове рішення.

Згідно з роз`ясненнями, наданими в абзаці четвертому пункту 2 Постанови від 23.12.2005 року підставою такого звільнення може бути або певна поведінка особи після вчинення злочину, яку держава заохочує (дійове каяття, примирення винного з потерпілим, припинення злочинної діяльності та добровільне повідомлення про вчинене тощо), або настання певної події (наприклад, зміна обстановки, закінчення строків давності).

Разом з тим, суд вважає за доцільне зауважити, що відповідно до частини першої статті 47 КК особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та щиро покаялася, може бути звільнено від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу підприємства, установи чи організації за їхнім клопотанням за умови, що вона протягом року з дня передачі її на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.

Необхідно також зазначити, що у абзаці другому пункту 5 Постанови від 23.12.2005 року ВСУ зазначив, що підставою звільнення від кримінальної відповідальності з передачею на поруки є щире розкаяння особи, яке свідчить про її бажання спокутувати провину перед колективом підприємства, установи чи організації та виправити свою поведінку.

У абзаці третьому пункту 5 Постанови від 23.12.2005 року ВСУ роз`яснив, що звільнення від кримінальної відповідальності за статтею 47 КК можливе лише за клопотанням колективу підприємства, установи чи організації, членом якого є особа, про передачу її на поруки.

Відповідно до роз`яснень, наданих у четвертому пункту 5 Постанови від 23.12.2005 року, за наявності зазначених вище обставин, а також належно оформленого клопотання суд вправі (але не зобов`язаний) звільнити особу від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу.

Загальні засади такого звільнення було наведено вище, тому у зазначеному кримінальному провадженні слід вирішити питання щодо їх дотримання при зверненні з наведеним вище клопотанням.

Вирішуючи питання щодо наявності правових підстав для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку з передачею на поруки трудовому колективу фізичної особи підприємця ОСОБА_5 , суд враховує таке.

Окрім наведених вище роз`яснень, наданих у Постанові від 23.12.2005 року, ВС 13.02.2018 року (справа № 161/13242/16-к) зауважив, що передача особи на поруки є правом, а не обов`язком суду і є виправданою лише тоді, коли суд дійде висновку про те, що виправлення конкретної особи, яка вчинила злочин, є можливим без фактичного застосування до неї заходів кримінально-правової репресії.

Судом вже вище зазначено, що ОСОБА_4 згідно з наданими суду матеріалами є особою, яка, з огляду на положення ст. 89 КК України, вперше вчинила кримінально каране діяння (злочин). Відтак, вимогу частини першої статті 47 КК в цій частині дотримано.

Відповідно до приписів частини другої статті 12 КК України вчинене ОСОБА_4 діяння відноситься до нетяжких злочинів, за яке передбачене покарання у виді штрафу від однієї тисячі до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від ста двадцяти до двохсот сорока годин, або арешт на строк від трьох до шести місяців, або обмеження волі на строк від двох до п`яти років, або позбавлення волі на строк до трьох років.

Отже, застереження щодо неможливості застосування приписів частини першої статті 47 КК щодо тяжкості інкримінованого ОСОБА_4 діяння також відсутні. Також судом встановлено наявність у ОСОБА_4 щирого каяття.

Слід при цьому зауважити, що частиною другою статті 47 КК встановлено ряд застережень, за наявності яких звільнена від кримінальної відповідальності особа має бути притягнута до кримінальної відповідальності. Наявність таких застережень, на переконання суду, буде додатковим стримуючим фактором з метою попередження вчинення обвинуваченим будь-якого протиправного діяння.

Отже, аналізуючи надані суду матеріали, доводи учасників кримінального провадження, суд вважає, що правових перешкод для задоволення клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності з передачею на поруки трудовому колективу в судовому засіданні встановлено не було. Саме тому суд вважає за доцільне клопотання фізичної особи підприємця ОСОБА_5 задовольнити та звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 263 КК, на підставі частини першої статті 47 КК у зв`язку з його передачею на поруки колективу за його (трудового колективу) клопотанням за умови, що обвинувачений протягом року з дня передачі його на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку. На переконання суду, сама по собі процедура притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності, досудове розслідування та судовий розгляд справили на нього необхідний та достатній виховний вплив з метою недопущення ним вчинення в майбутньому протиправних діянь та виконання встановлених в суспільстві правил поведінки, в тому числі й при виконання своїх службових обов`язків.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до приписів статті 100 КПК.

Вирішуючи питання щодо наявності правових підстав для покладення на обвинуваченого процесуальних витрат, суд враховує таке.

Відповідно до частини другої статті 124 КПК у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Разом з тим, частиною першою статті 126 КПК визначено, що суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

ВС у постанові від 17.06.2020 року (справа № 598/1781/17) зауважив, що КПК не обмежує процесуальну форму вирішення питання щодо розподілу процесуальних витрат, у тому числі витрат на правову допомогу, виключно обвинувальним вироком. Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Саме тому суд дійшов до переконання, що згідно з частиною другою статті 124 та частиною першою статті 126 КПК процесуальні витрати необхідно покласти на обвинуваченого.

Керуючись статтями 284, 371 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання фізичної особи підприємця ОСОБА_5 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.263 Кримінального кодексу України, у зв`язку з передачею на поруки трудовому колективу фізичної особи підприємця ОСОБА_5 , за умови, що він протягом року з дня передачі його на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.263 Кримінального кодексу України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.11.2023 року за №0004524 закрити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення експертизи холодної зброї в розмірі 956 (дев`ятсот п`ятдесят шість) гривень 00 копійок.

Речові докази:

- холодну зброю ударно-дробильної дії кистень поліцейського (міліцейського) зразка, упакований в спеціальний пакет Експертної служби МВС України № 3190899, який зберігається в камері зберігання речових доказів ВП № 5 ( смт. Глибока) ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області за адресою: смт. Глибока, вул. 10- ї річниці Незалежності України, 9 Чернівецького району Чернівецької області конфіскувати в дохід держави;

- один компакт диск DVD залишити в матеріалах справи.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду через Глибоцький районний суд Чернівецької області протягом 7-ми днів з дня її проголошення всіма учасниками процесу.

Суддя