Справа № 671/2446/23
03 листопада 2023 року
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2023 року м. Волочиськ

Волочиський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Волочиськ кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Поляни Волочиського району Хмельницької області, українки, громадянки України, непрацюючої, із середньою спеціальною освітою, яка фактично проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засуджена: 26.07.2022 Волочиським районним судом Хмельницької області за ч.ч. 1, 3 ст. 191, ч.ч. 2, 3, 4 ст. 358 КК України до 3 років 6 місяців обмеження волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із матеріальною відповідальністю, або посади, пов`язані із обліком, збереженням, управлінням та розпорядженням матеріальними цінностями, на строк 2 роки, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнена з іспитовим строком 2 роки; 16.05.2023 Волочиським районним судом Хмельницької області за ч.ч. 1, 3 ст. 191, ч.ч. 2, 3, 4 ст. 358, ч.ч. 1, 4 ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців обмеження волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із матеріальною відповідальністю, або посади, пов`язані із обліком, збереженням, управлінням та розпорядженням матеріальними цінностями, на строк 2 роки, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнена з іспитовим строком 2 роки,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч.ч. 3, 4 ст. 358 КК України,

встановив:

наказом директора ПП «Аграрна компанія 2004» б/н від 02.01.2020 ОСОБА_3 переведено на посаду фахівця соціального відділу ПП «Аграрна компанія 2004».

Відповідно до п.п. 3.1.1., 3.1.3., 3.1.4., 3.1.5., 8.1., 8.2. трудового договору, укладеного 02.01.2020 між ПП «Аграрна компанія 2004» в особі директора ОСОБА_7 з однієї сторони та ОСОБА_3 з іншої сторони, при виконанні своїх посадових обов`язків остання зобов`язана: виконувати свої трудові обов`язки відповідно до займаної посади, посадових інструкцій, а також чинного законодавства України; дбайливо ставитися до майна роботодавця, вживати заходів по запобіганню завдання шкоди; нести матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству; нести відповідальність за збереження матеріальних цінностей, що передані роботодавцем для виконання доручення, по завершенні виконання якого остання зобов`язана передати роботодавцю все отримане; у випадку невиконання чи неналежного виконання обов`язків, передбачених цим договором, правилам внутрішнього трудового розпорядку та посадових інструкцій сторони несуть відповідальність відповідно до чинного законодавства та цього договору; працівник несе повну матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну роботодавцю, внаслідок порушення покладених на нього трудових обов`язків. Цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до його припинення.

Окрім цього, відповідно до договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, укладеного 02.01.2020 між ПП «Аграрна компанія 2004» в особі директора ОСОБА_7 з однієї сторони та ОСОБА_3 з іншої сторони, виконуючи роботу відповідно до вищевказаного трудового договору, безпосередньо пов`язану із збереженням цінностей, переданих їй під час виконання покладених на неї трудових обов`язків, фахівець соціального відділу ОСОБА_3 приймає на себе повну матеріальну відповідальність за забезпечення збереження ввірених їй роботодавцем матеріальних цінностей, і у зв`язку із викладеним зобов`язується: дбайливо ставитися до переданих їй для збереження або з іншою метою матеріальних цінностей роботодавцем, вживати заходів для попередження збитків; своєчасно повідомляти роботодавця про всі обставини, що загрожують забезпеченню збереження ввірених їй матеріальних цінностей; вести облік, складати й передавати у визначеному порядку товарно-грошові та інші звіти про рух та рештки ввірених їй матеріальних цінностей; брати участь в інвентаризації ввірених їй матеріальних цінностей. У випадку незабезпечення з провини працівника збереження довірених йому матеріальних цінностей визначення розміру шкоди, заподіяної роботодавцю та її повернення виконується згідно з діючим законодавством. У випадку виявлення недостачі переданих їй товарно-матеріальних цінностей, зниження якості або псування з її вини, вона зобов`язується відшкодувати недостачу або вартість відсутніх чи зіпсованих з її вини матеріальних цінностей. Дія цього договору поширюється на весь час роботи з довіреними працівнику матеріальними цінностями роботодавця.

Таким чином, ОСОБА_3 , перебуваючи на посаді фахівця соціального відділу ПП «Аграрна компанія 2004» являлась матеріально-відповідальною особою за ввірені їй матеріальні цінності та гроші.

Однак, в порушення своїх посадових обов`язків, умов вказаного вище трудового договору та договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, ОСОБА_3 , перебуваючи на посаді фахівця соціального відділу ПП «Аграрна компанія 2004», діючи умисно, з корисливих мотивів, будучи матеріально-відповідальною особою, з метою покращення свого матеріального становища за рахунок їх використання у власних цілях, привласнила грошові кошти в сумі 5 000 гривень, які їй були ввірені та призначались для виплати ПП «Аграрна компанія 2004» одноразової безповоротної матеріальної допомоги для вирішення сімейно-побутових питань власнику земельного паю ОСОБА_8 , шляхом підроблення та використання офіційного документу за наступних обставин.

Так, 17.06.2020, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_3 , являючись фахівцем соціального відділу ПП «Аграрна компанія 2004», будучи матеріально-відповідальною особою, у відповідності до вказаних вище договорів, перебуваючи в приміщенні бухгалтерії ПП «Аграрна компанія 2004» за адресою: Хмельницька область, Хмельницький район, м. Волочиськ, вул. Котляревського, 7, відповідно до видаткового касового ордеру від 17.06.2020, отримала від головного бухгалтера ПП «Аграрна компанія 2004» ОСОБА_9 під звіт грошові кошти в сумі 25 000 гривень з яких 5 000 гривень були призначені для доставки та виплати одноразової безповоротної матеріальної допомоги для вирішення сімейно-побутових питань жителю с. Поляни Волочиської ОТГ Хмельницького району Хмельницької області ОСОБА_8 .

Того ж дня, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, у ОСОБА_3 , яка користуючись тим, що у неї перебували ввірені ПП «Аграрна компанія 2004» невиплачені готівкові кошти одноразової безповоротної матеріальної допомоги для вирішення сімейно-побутових питань в сумі 5 000 гривень, які вона зобов`язана була доставити та видати ОСОБА_8 , повторно виник умисел на привласнення вказаних грошових коштів на свою користь, у зв`язку з чим доставку та виплату зазначених грошових коштів останньому ОСОБА_3 не провела, а перенесла їх до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

В подальшому, цього ж дня, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, розуміючи їхню протиправність, діючи умисно, переслідуючи корисливі мотиви, повторно привласнила грошові кошти в сумі 5 000 гривень, що були їй ввірені ПП «Аграрна компанія 2004», витративши їх на власні потреби, внісши при цьому власноручно у відомість на видачу готівкою безповоротної матеріальної допомоги завідомо неправдиву інформацію щодо отримання ОСОБА_8 грошових коштів в сумі 5 000 гривень.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_3 повторно привласнила грошові кошти в сумі 5 000 гривень, які їй були ввірені ПП «Аграрна компанія 2004» та призначались для виплати одноразової безповоротної матеріальної допомоги для вирішення сімейно-побутових питань ПП «Аграрна компанія 2004» власнику земельного паю ОСОБА_8 , завдавши при цьому ПП «Аграрна компанія 2004» майнової шкоди на вказану суму.

Окрім цього, 17.06.2020, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, розуміючи їхню протиправність, діючи умисно, переслідуючи корисливі мотиви, з метою подальшого привласнення ввірених їй ПП «Аграрна компанія 2004» грошових коштів в сумі 5 000 гривень, повторно склала завідомо підроблений офіційний документ, який посвідчує певний факт, що має юридичне значення відомість на видачу готівкою безповоротної матеріальної допомоги, де власноручно, в графі «Підпис» внесла завідомо неправдиву інформацію шляхом підроблення від імені одержувача вказаних коштів ОСОБА_8 його підпису про отримання ним грошових коштів в сумі 5 000 гривень.

Також, в другій половині червня 2020 року, більш точний день та час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_3 , будучи фахівцем соціального відділу ПП «Аграрна компанія 2004», усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, розуміючи їхню протиправність, діючи умисно, переслідуючи корисливі мотиви, з метою привласнення ввірених їй ПП «Аграрна компанія 2004» грошових коштів, повторно використала шляхом подання для звіту у відділ земельно-майнових відносин ПП «Аграрна компанія 2004» за адресою: Хмельницька область, Хмельницький район, м. Волочиськ, вул. Котляревського, 7, завідомо підроблений для неї офіційний документ відомість на видачу готівкою безповоротної матеріальної допомоги про отримання ОСОБА_8 грошових коштів в сумі 5 000 гривень, в якій містилась неправдива інформація про отримання останнім вказаних вище коштів.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 3 ст. 191 КК України, як привласнення чужого майна, яке було ввірене особі, вчинене повторно, за ч. 3 ст. 358 КК України, як складання працівником юридичної особи незалежно від форми власності, який не є службовою особою завідомо підробленого офіційного документу, який посвідчує певні факти, що мають юридичне значення, вчинене повторно, за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документу.

Вказана кваліфікація на думку суду є правильною.

30 жовтня 2023 року між прокурором Волочиської окружної прокуратури Хмельницької області ОСОБА_2 та обвинуваченою ОСОБА_3 за участю захисника ОСОБА_4 укладена угода про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст.ст. 468, 469, 472 КПК України.

Представник потерпілого приватного підприємства «Аграрна компанія 2004» ОСОБА_10 надав письмову заяву прокурору про згоду на укладення угоди про визнання винуватості. Будь-які претензії матеріального характеру до обвинуваченої відсутні.

Згідно вказаної угоди ОСОБА_3 беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч.ч. 3, 4 ст. 358 КК України в обсязі обвинувачення. Також, вказаною угодою сторони погодили покарання за ч. 3 ст. 191 КК України у виді 3 років обмеження волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з матеріальною відповідальністю або посади, пов`язані з обліком, збереженням, управлінням та розпорядженням матеріальними цінностями на строк 2 роки, за ч. 3 ст. 358 КК України у виді обмеження волі на строк 2 роки, за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточне покарання визначено шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та визначено покарання у виді 3 років обмеження волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з матеріальною відповідальністю або посади, пов`язані з обліком, збереженням, управлінням та розпорядженням матеріальними цінностями на строк 2 роки.

На підставі ч.ч. 1, 4 ст. 70 КК України остаточне покарання визначено шляхом часткового складання покарання, визначеного вироком Волочиського районного суду Хмельницької області від 16.05.2023 та призначено покарання у виді 4 років обмеження волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з матеріальною відповідальністю або посади, пов`язані з обліком, збереженням, управлінням та розпорядженням матеріальними цінностями на строк 2 роки 6 місяців.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

В судовому засіданні прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченій узгоджену міру покарання.

Обвинувачена підтвердила факт укладення добровільно угоди про визнання винуватості, визнала обставини інкримінованих кримінальних правопорушень, розуміє узгоджене покарання та просила затвердити угоду про визнання винуватості.

Захисник просила затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене сторонами покарання.

Представник потерпілого не брав участь під час досудового розслідування та з приводу затвердження угоди не заперечував.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходив з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 474 КПК України якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.

Обвинувачена за місцем мешкання характеризується позитивно, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, добровільне відшкодування шкоди.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановлено.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Суд, переконавшись, що укладення угоди є добровільним, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не суперечать вимогам закону та інтересам суспільства, правова кваліфікація кримінальних правопорушень є правильною, узгоджена міра покарання відповідає характеру і тяжкості обвинувачення, суд вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості, визнати ОСОБА_3 винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч.ч. 3, 4 ст. 358 КК України, та призначити їй узгоджене сторонами покарання.

Керуючись ч. 2 ст. 373, ст.ст. 374, 474, 475 КПК України, суд, -

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, що укладена між прокурором Волочиської окружної прокуратури Хмельницької області ОСОБА_2 та підозрюваною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за участю захисника ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000231від 09.06.2023 за ч. 3 ст. 191, ч.ч. 3, 4 ст. 358 КК України.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч.ч. 3, 4 ст. 358 КК України та призначити їй узгоджене сторонами покарання:

ч. 3 ст. 191 КК України у виді 3 років обмеження волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з матеріальною відповідальністю або посади, пов`язані з обліком, збереженням, управлінням та розпорядженням матеріальними цінностями на строк 2 роки;

за ч. 3 ст. 358 КК України у виді обмеження волі на строк 2 роки;

за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточне покарання визначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 3 років обмеження волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з матеріальною відповідальністю або посади, пов`язані з обліком, збереженням, управлінням та розпорядженням матеріальними цінностями на строк 2 роки.

На підставі ч.ч. 1, 4 ст. 70 КК України остаточне покарання визначити шляхом часткового складання покарання, визначеного вироком Волочиського районного суду Хмельницької області від 16.05.2023 та призначити остаточне покарання у виді 4 років обмеження волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з матеріальною відповідальністю або посади, пов`язані з обліком, збереженням, управлінням та розпорядженням матеріальними цінностями на строк 2 роки 6 місяців.

Вирок може бути оскаржено до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим (підозрюваним) може бути оскаржений в апеляційному порядку:

- обвинуваченим, його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, у тому числі, не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода не може бути укладена.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити обвинуваченій, прокурору, захиснику.

Суддя