Провадження № 1-кп/522/3405/23

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 грудня 2023 року Приморський районний суд м.Одеси у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працюючого, який є інвалідом 2-ї групи, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше не засудженого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 , -
ВСТАНОВИВ:
Перебуваючи у вказаному магазину у ОСОБА_3 виник умисел на таємне викрадення майна, що знаходилось у комісійному магазині.
Маючи намір на вчинення крадіжки чужого майна та переслідуючи ціль незаконного збагачення, ОСОБА_3 визначив об`єктом незаконного заволодіння туалетну воду чоловічу «Versace man EAU Fraiche» 100 ml, яка знаходилась на прилавку.
Усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді неправомірного заволодіння чужим майном, діючи умисно, з корисливих мотивів, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, а поряд відсутні сторонні особи, ОСОБА_3 підійшов до прилавку та взяв туалетну воду чоловічу «Versace man EAU Fraiche» 100 ml. та, зірвавши захисний чіп, поклав вказану туалетну воду до лівого внутрішнього карману куртки, в яку був одягнутий.
Надалі ОСОБА_3 з викраденою туалетною водою «Versace man EAU Fraiche» 100 ml покинув місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись вказаним на власний розсуд, спричинивши ТОВ «РУШ» матеріальну шкоду на загальну суму 1375 гривень 78 копійок.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 свою провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України визнав повністю, у вчиненому розкаявся і повністю підтвердив обставини провадження, встановлені судом, не оспорюючи наданих органами досудового слідства доказів щодо цих обставин.
Представник ТОВ «РУШ» в судове засідання не з`явилась, надавши клопотання, відповідно до якого просить розглядати обвинувальний акт за його відсутності та призначити покарання, необхідне для виправлення ОСОБА_3 із врахуванням обставин, які пом`якшують покарання.
За згодою учасників процесу, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються, та вирішено обмежитись допитом обвинуваченого ОСОБА_3 відносно фактичних обставин справи та дослідженням письмових доказів, які характеризують особистість обвинуваченого.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій не має, а також роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що провина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена поза розумним сумнівом і зібраних доказів достатньо для визнання його винуватим.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 185 КК України, за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , згідно ст. 67 КК України, суд не вбачає.
З урахуванням вказаних обставин, суд у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій вважає, що ОСОБА_3 необхідно для його виправлення та запобігання нових злочинів призначити покарання у виді позбавлення волі в межах строку покарання, передбаченого санкцією ч. 4 ст. 185 КК України.
В даному випадку, за переконанням суду, покарання у виді позбавлення волі повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Водночас, вирішуючи питання про необхідність реального відбування обвинуваченим покарання у виді позбавлення волі за вчинений злочин, судом враховується, що статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
Таким чином, враховуючи тяжкість вчиненого ОСОБА_3 злочину, обставини вчинення злочину, усвідомлення останнім протиправності своєї злочинної поведінки, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, дані про особу винного, а саме те, що ОСОБА_3 є інвалідом 2-ї групи, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства, тому на підставі ст.75 КК України вважає за можливе звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням.
Саме таке покарання суд вважає справедливим, пропорційним, необхідним і достатнім для виправлення винного та запобігання вчиненню ним нових злочинів і, в даному випадку мета застосування кримінального покарання буде досягнута при призначенні ОСОБА_3 саме такого виду покарання.
В силу положень ч. 1 ст. 76 КК України, суд звільняючи ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, покладає на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.
Керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі, строком на 5 (п`ять) років.
На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі із випробуванням, встановивши іспитовий строк на 1 (один) рік.
На підставі п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_3 обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 у вигляді домашнього арешту залишити без змін, а після вступу вироку в законну силу скасувати.
У відбутий термін покарання засудженому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зарахувати час знаходження під вартою з 20.07.2023 року по 23.07.2023 року.
Речові докази по справі:
-туалетну воду «Versace man EAU Fraiche» 100 мл. вважати повернутим за належністю представнику ТОВ «РУШ» - ОСОБА_5
-DVD-R диск, на якому знаходяться відео з камер відеоспостережень, що знаходяться у магазині «Eva» № 421 ТОВ «РУШ», за адресою: м. Одеса, пр. Шевченко, 8-А зберігати при матеріалах кримінального провадження.
На вирок може бути подана апеляція в Одеський апеляційний суд через районний суд протягом 30 діб від дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Приморського

районного суду м. Одеси ОСОБА_1