Справа № 953/89/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" січня 2024 р. м.Харків

Слідчий суддя Київського районного суду м. Харкова - ОСОБА_1 ,

за участю прокурора - ОСОБА_2 ,

підозрюваного - ОСОБА_3 ,

захисників - адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання слідчого СВ ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000075 від 06.01.2024 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біловодськ Біловодського району Луганської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, військовослужбовця, який обіймає посаду командира 3 штурмового відділення командир машини 3 штурмового взводу 3 штурмової роти 1 штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «молодший сержант», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,

УСТАНОВИВ:

08 січня 2024 року до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого СВ ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000075 від 06.01.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, з визначенням ОСОБА_3 застави у розмірі 60 (шістдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Клопотання обґрунтовано тим, що СВ ХУРП №1 ГУНП в Харківській області проводить досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000075 від 06.01.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що 06 січня 2024 року близько 18 години 28 хвилин військовослужбовець в/ч НОМЕР_1 молодший сержант ОСОБА_3 знаходився у приміщенні магазину «Сільпо», що розташований за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 2-А ТРЦ "Нікольський", де у нього виник конфлікт з невстановленою досудовим розслідуванням особою. Перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у громадському місці, ОСОБА_3 , діючи з прямим умислом, в умовах воєнного стану, оголошеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та неодноразово продовженого, останній раз Указом Президента України від 12.08.2022 року № 573/2022, продовженого з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб, грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилось у зневажливому ставленні до громадського порядку та існуючих правил поведінки, норм моралі, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, які супроводжувались особливою зухвалістю, витягнув з правої кишені куртки предмет, візуально схожий на вогнепальну зброю, з якого здійснив 2 неприцільних постріли в повітря, тим самим порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства із застосуванням іншого предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, яку оточуючі громадяни, враховуючи обставини, що склалися, а саме: стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_3 , його агресивна поведінка, а також демонстрація ним предмета, візуально схожого на вогнепальну зброю, сприйняли як реальну загрозу для свого життя та здоров`я.

06 січня 2024 року о 20 годині 35 хвилин ОСОБА_3 затриманий у порядку ст. 208 КПК України.

07 січня 2024 року ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Слідчий зазначає, що обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_3 підозри підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, зокрема:

- рапортом інспектора чергової частини ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області від 06.01.2024 про вчинення кримінального правопорушення;

- протоколом огляду місця події від 06.01.2024;

- протоколом затримання ОСОБА_3 , в порядку ст. 208 КПК України;

- протоколом допиту представника потерпілого ОСОБА_9 від 06.01.2024;

- протоколами допитів свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ;

- довідкою АРМОР на ОСОБА_3 від 06.01.2024;

- протоколом огляду предметів від 06.01.2024.

Слідчий стверджує про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, враховуючи той факт, що ОСОБА_3 вчинив умисний тяжкий злочин, за який передбачено покарання від трьох до семи років позбавлення волі, що може спонукати підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Підозрюваний є військовослужбовцем та несе службу на території де тривають бойові дії, що свідчить про те, що він може в будь-який час змінити місце дислокації, а також може спробувати переховуватися від органу досудового розслідування. Також підозрюваний може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні з метою схиляння їх до надання неправдивих показань. Крім того, підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити свою протиправну діяльність, враховуючи, що ОСОБА_3 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти громадського порядку та моральності, характер діяння якого свідчить про особливий цинізм його вчинення та реальну можливість продовження підозрюваним його злочинної діяльності.

Прокурор ОСОБА_2 у судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити, посилаючись на наявність ризиків, передбачених саме п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Зазначив, що підозрюваний вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення у період воєнного стану у громадському місці, де перебувала значна кількість осіб, у тому числі і дітей, що свідчить про особливий цинізм інкримінованого йому діяння, яке супроводжувалося демонстративною неповагою до загальноприйнятих норм моралі. Зауважив на тому, що підорюваний є військовослужбовцем та у бідь-який час може вчинити дії, спрямовані на переховування від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Підозрюваний ОСОБА_3 у судовому засіданні просив обрати стосовно нього запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, вважаючи пред`явлену ОСОБА_3 підозру за ч. 4 ст. 296 КК України необґрунтованою та не підтвердженою жодними доказами. Зазначив, що дії підозрюваного повинні бути кваліфіковані за ч. 1 ст. 296 КК України, оскільки ОСОБА_3 дійсно здійснив два постріли з пістолета у громадському місці, що він і визнає, але це стало наслідком нападу на нього і його побиття іншими невідомими особами, про що за заявою ОСОБА_3 було внесено відомості до ЄРДСРза ч.1 ст.125 КК України. Крім того, вказав, що ризики на які посилається слідчий та прокурор в обґрунтування клопотання не підтверджені жодними доказами, зокрема просив врахувати, що всі свідки допитані, а тому ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КК України, відсутній. Акцентував увагу на тому, що ОСОБА_3 є військовослужбовцем та несе військову службу, а тому відсутні підстави стверджувати про наявність ризику його переховування від органу досудового розслідування та суду. З урахуванням викладеного просив застосувати до свого підзахисного запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою. Просив обрати стосовного його підзахисного більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою.

Записник ОСОБА_5 у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, вважаючи ризики, на які посилається слідчий у своєму клопотанні та прокурор у судовому засіданні, необґрунтованими. Просив обрати стосовного його підзахисного більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою.

Слідчий суддя, вислухавши думку осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, включаючи Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження за № 0000075 від 06.01.2024, у рамках якого було подано клопотання, дійшов такого висновку.

06 січня 2024 року о 20 годині 35 хвилин ОСОБА_3 затриманий у порядку ст. 208 КПК України.

07 січня 2024 року ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Кримінальним процесуальним Кодексом України визначено мету, підстави та обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органу досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Вимогами ст. 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, зокрема тяжкість покарання, яке загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, у тому числі наявність родини та утриманців, наявність постійного місця роботи, наявність судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались раніше та інші обставини.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Підставою для звернення з даним клопотанням стало те, що у діях ОСОБА_3 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, і під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме - можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Пред`явлена ОСОБА_3 підозра обґрунтовується наданими стороною обвинувачення доказами: рапорт інспектора чергової частини ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області від 06.01.2024 про вчинення кримінального правопорушення; заява про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_18 ; протокол огляду місця події від 06.01.2024 з фототаблицею; протокол допиту представника потерпілого ОСОБА_9 від 06.01.2024; протоколи допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , протокол огляду предметів від 06.01.2024; протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 06 січня 2024 року.

Слідчий суддя відхиляє доводи сторони захисту про необґрунтованість пред`явленої ОСОБА_3 підозри та неналежність наданих органом досудового розслідування доказів причетності ОСОБА_3 до інкримінованого правопорушення, з огляду на те, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті. Зокрема, слідчий суддя, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

При цьому, слідчий суддя зазначає, що факти, які підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Так, слідчий суддя зауважує, що повідомлена ОСОБА_3 підозра ґрунтується на зібраних в ході досудового розслідування та досліджених під час судового розгляду клопотання про застосування до останнього запобіжного заходу доказах. Отже слідчий суддя вважає підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, обґрунтованою, докази можливої причетності ОСОБА_3 до вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення достатніми.

З огляду на такий обсяг відомостей кримінального провадження, який об`єктивно свідчить, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права підозрюваного, як вжиття запобіжних заходів у зв`язку з наявністю саме обґрунтованої підозри, так як наявні в матеріалах провадження докази формують внутрішнє переконання причетності ОСОБА_3 до вчинення кримінального правопорушення.

У судовому засіданні стороною обвинувачення підтверджені ризики того, що ОСОБА_3 може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, оскільки він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти громадського порядку та моральності, за яке передбачене покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до семи років, не одружений, будь-яких осіб на своєму утриманні не має, що свідчить про відсутність міцних соціальних зав`язків.

Слідчий суддя зазначає, що тяжкість обвинувачення хоча і не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Так, слідчий суддя враховує, що на даний час не всі ділянки державного кордону України контролюються українською владою, а тому, на переконання слідчого судді, ОСОБА_3 може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, з огляду на те, що він хоча й фактично мешкає у м.Харкові, але не має зареєстрованого місця проживання у м.Харкові та Харківської області.

Крім того, у судовому засіданні слідчим та прокурором підтверджений ризик того, що ОСОБА_3 може впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, враховуючи процедуру отримання свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні.

Одночасно з цим, слідчий суддя зауважує, що стороною обвинувачення у ході судового розгляду клопотання не доведений ризик того, що ОСОБА_3 може вчинити інше кримінальне правопорушення, з огляду на те, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягався.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Так, слідчий суддя відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України враховує дані про особу підозрюваного ОСОБА_3 , який неодружений, має місце реєстрації у Луганській області, однак до затримання фактично мешкав за адресою: АДРЕСА_2 , є військовослужбовцем, раніше не судимий, проте, наразі підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, за який передбачене покарання у разі визнання його винним у виді позбавленні волі строком від трьох до семи років.

З огляду на викладене, під час розгляду клопотання слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що обставини, визначені п. п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про наявність встановлених стороною обвинувачення ризиків у даному кримінальному провадженні, обґрунтованість підозри, недостатність застосування менш суворого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам є обґрунтованими, оскільки вони належним чином вмотивовані та доведені слідчим та прокурором, при цьому підтверджуються матеріалами справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Слідчий суддя, враховуючи конкретні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_3 , а також відомості про особу підозрюваного у їх сукупності, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_3 вважає за необхідне застосувати до нього запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Під час розгляду клопотання слідчий суддя вивчав можливість застосування стосовно ОСОБА_3 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, однак, з огляду на встановлені обставини, зокрема, те, що ОСОБА_3 хоча і є раніше не судимими (інших відомостей в ході досудового розслідування не встановлено), проте на даний час обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти громадського порядку та моральності, вчиненого в умовах воєнного стану, покарання за яке, за умови визнання його винуватим, передбачене у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років позбавленням волі, слідчий суддя дійшов висновку, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, щоб запобігти спробам вчинити дії, передбачені пунктами 1 та 5 частини першої статті 177 КПК України.

Даних щодо неможливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою за станом здоров`я слідчому судді не надано.

Доводи сторони захисту щодо доцільності обрання більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не усуває зазначених вище ризиків, та як наслідок, можливості ухилення від кримінальної відповідальності, тому слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання захисника.

Положеннями частини 3 ст. 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Нормами п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України визначений розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Слідчий суддя, з урахуванням конкретних обставин справи, характеру та обставин вчинення інкримінованих підозрюваному діяння, як воно сформульовано стороною обвинувачення, враховуючи особу підозрюваного та беручи до уваги положення п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, вважає за доцільне визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, що пов`язані з застосуванням запобіжних заходів, у розмірі 60 (шістдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 181 680 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят) гривень.

Всі інші питання - фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 197 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000075 від 06.01.2024 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_3 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі "Харківський слідчий ізолятор" на 60 днів у межах строку досудового розслідування до 05 березня 2024 року включно.

Визначити ОСОБА_3 суму застави у розмірі 60 (шістдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 181 680 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят) гривень, яку можливо внести на відповідний депозитний рахунок Територіального управління державної судової адміністрації України в Харківській області.

Підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент протягом строку дії відповідного запобіжного заходу внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_3 з-під варти - звільнити.

У разі внесення застави на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

2) не відлучатися із пункту постійної дислокації військової частини проходження підозрюваним військової служби, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання або перебування;

4) утримуватися від спілкування зі свідками у цьому кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у цій ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави має бути наданий уповноваженій службовій особі.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, яка не може тривати більше одного робочого дня, уповноважена службова особа негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_3 з-під варти та повідомити письмово прокуратуру і слідчого суддю Київського районного суду м. Харкова.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави ОСОБА_3 вважається таким, щодо якого застосований запобіжний захід у виді застави.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Строк дії ухвали встановити до 05 березня 2024 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_3 - у той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Повний текст ухвали складений 09 січня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1