Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/74/24 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 125 (106) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2024 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0002286 за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 30.10.2023, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

закрито кримінальне провадження №0002286 від 02.10.2019 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України на підставі п.10. ч.1 ст. 284 КПК України.

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 30.10.2023 закрито кримінальне провадження №0002286 від 02.10.2019 стосовно ОСОБА_6 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України на підставі п.10. ч.1 ст. 284 КПК України.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що сторона обвинувачення фактично відновила досудове розслідування у провадженні щодо ОСОБА_6 , але вже за кримінальний проступок, та вчинила ряд дій, а саме визначила групу прокурорів у цьому провадженні, доручила провадження досудового розслідування групі дізнавачів, в подальшому зупинила досудове розслідування у зв`язку з розшуком підозрюваного та відновила його, відкрила матеріали досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею ч. 2 ст. 290 КПК України, продовжила строки досудового розслідування кримінального проступку, тобто фактично провела додаткове розслідування, можливість якого не передбачена Кримінальним процесуальним Кодексом. Тобто такими діями сторона обвинувачення поновила перебіг строку досудового розслідування.

В апеляційній скарзі та доповненні до неї прокурор Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_7 просив ухвалу суду першої інстанції скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження і істотного порушення вимог кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд справи у суді першої інстанції.

Мотивує свої доводи наступним.

В ході досудового розслідування даного кримінального провадження, на підставі п.3 ч. 1 ст.276 КПК України, з причин наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні (на той час) злочину, 23.12.2019 слідчим СВ Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області в порядку ст.279 КПК України вручено ОСОБА_6 письмове повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, тим самим останньому оголошено про підозру у вчиненні даного злочину стосовно ОСОБА_8 .

З причин неможливості закінчити досудове розслідування кримінального провадження за підозрою ОСОБА_6 у двомісячний строк, тобто до 23.02.2020, керівником Олександрійської місцевої прокуратури 14.02.2020, на підставі п.1 ч. 3 ст.294 КПК України, продовжено строк досудового розслідування кримінального провадження до трьох місяців, тобто до 23.03.2020.

В подальшому визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акту стосовно ОСОБА_6 , отримавши 11.03.2020 відповідне доручення прокурора в порядку ч.1 ст.290 КПК України, в той же день, тобто 11.03.2020 слідчий повідомив підозрюваного ОСОБА_6 та потерпілого про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування, у зв`язку з чим саме 11.03.2020 слідчий відкрив матеріали іншій стороні, та почав виконувати обов`язки, передбачені ч.2 ст.290 КПК України, щодо надання доступу до матеріалів досудового розслідування, які є в його розпорядженні іншій стороні, та обов`язки, передбачені ч.7 ст.290 КПК України щодо вжиття заходів щодо реалізації права потерпілого на ознайомлення з матеріалами досудового розслідування.

Тим часом ч. 5 ст. 219 КПК України передбачає, що строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому ст.290 КПК України, не включається у строки, передбачені ст.219 КПК України.

Таким чином період з 12.03.2020 по 23.03.2020 (11 днів) відповідно ч.5 ст.219 КПК України не враховувався в строк досудового розслідування оскільки в цей час слідчим за дорученням прокурора виконувались вимоги ст.290 КПК України.

Після завершення ознайомлення в порядку ст.290 КПК України, тобто виконання обов`язків ч.ч.2,5 ст.290 КПК України перед підозрюваним і потерпілим, прокурором Олександрійської місцевої прокуратури Кіровоградської області 20.03.2020 в порядку ст.293 КПК України підозрюваному надано копію обвинувального акту, реєстру матеріалів досудового розслідування.

Тобто, повідомленням про завершення досудового розслідування, протоколи ознайомлення учасників кримінального провадження та сам обвинувальний акт, розписка про отримання його підозрюваним, що вивчено судом в підготовчому засіданні, підтверджують ознайомлення стороною обвинувачення в порядку ст.290 КПК України упродовж 8 днів, тобто з 12.03.2020 по 20.03.2020, що в свою чергу спростовує висновки суду зроблені щодо здійснення ознайомлення стороною обвинувачення в порядку ст.290 КПК України упродовж 5 днів, тобто з 12.03.2020 по 16.03.2020.

Поряд з цим, взагалі не зрозуміло яким чином суд прийшов висновку щодо тривання строку ознайомлення в порядку ст.290 КПК України у даному кримінальному провадженні в період 5 днів, оскільки в ухвалі від 30.10.2023 стосовно цього висновку містяться істотні суперечності.

Так, суд в ухвалі від 30.10.2023 сам зазначає, що період ознайомлення тривав з 12.03.2020 по 16.03.2023, тобто три роки та 5 днів, а не 5 днів, як вказує суд. Період ознайомлення з 12.03.2020 по 16.03.2023, тобто три роки взагалі не відповідає дійсності, що не підтверджується ні якими доказами у кримінальному провадженні, вивченими судом в ході підготовчого судового засідання.

Тим чином вказані матеріали кримінального провадження, вивченні судом, підтверджують, що період ознайомлення відповідно матеріалів наданих на виконання суду тривав з 12.03.2020 по 20.03.2020 (8 днів), та відповідно ч.5 ст.219 КПК України не увійшли в строки досудового розслідування оскільки в цей час слідчим за дорученням прокурора виконувалось вимогою ст.290 КПК України.

Тим часом, з урахуванням рішення керівника місцевої прокуратури про продовження строку досудового розслідування до 23.03.2020, та беручи до уваги завершення ознайомлення і вручення обвинувального акту 20.03.2020, починаючи з 20.03.2020 сплив строків досудового розслідування поновився.

Проте, після вручення обвинувального акту загальний строк досудового розслідування все одно склав 11 днів, тобто (8 днів періоду здійснення слідчим ознайомлення, а це з 12.03.2020 по 20.03.2020, а також 3 дні продовженого керівником прокуратури строку з 20.03.2020 по 23.03.2020).

Тим часом в порядку п. 2 ч. 2 ст.283 КПК України прокурор20.03.2020 звернувся до суду з обвинувальним актом шляхом направлення його досуду, який в суд зайшов 26.03.2020, тобто на 6 день, після відновлення строку з причин виконання вимог ст.290 КК України перед учасниками кримінального провадження.

З урахуванням залишення 11 днів строку досудового розслідування, станом на 26.03.2020, тобто на день надходження обвинувального акту до суду, залишалось ще 8 днів досудового розслідування кримінального провадження, з урахуванням періоду ознайомлення в порядку ст.290 КПК України, і строків продовження керівником строків досудового розслідування, що підтверджується постановою керівника прокуратури про продовження строку розслідування, протоколами ознайомлення учасників кримінального провадження, обвинувальним актом, супровідним листом до суду, що вивчено судом, в підготовчому засіданні, тому дані матеріали спростовують зроблені судом висновки, як щодо кінцевого строку досудового розслідування даного кримінального провадження, а саме: 27.03.2020, так і щодо звернення стороною обвинувачення в перший раз з обвинувальним актом до суду в передостанній день строку досудового розслідування.

Поряд з цим, взагалі не зрозуміло яким чином суд прийшов висновку щодо кінцевого строку досудового розслідування даного кримінального провадження, саме: 27.03.2020, оскільки в ухвалі від 30.10.2023 стосовно цього висновку містяться істотні суперечності.

Так, суд в ухвалі від 30.10.2020 сам зазначає, що обвинувальний акт стосовно ОСОБА_6 складено 20.03.2020 та отриманий Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області 26.03.2020 (а.с.89-90), з чого виходить, що кінцевим строком досудового розслідування є 26.03.2020. Визначення судом кінцевим строком досудового розслідування, саме 27.03.2020 не відповідає дійсності, що спростовується вивченим у суді доказом супровідним листом прокуратури про направлення обвинувального акту до суду, вивченими судом в ході підготовчого судового засідання.

З урахуванням викладеного, повністю погоджуючи з висновком суду щодо звернення стороною обвинувачення з обвинувальним актом в перший раз відбулось в межах строку досудового розслідування, проте, це зроблено не в передостанній день досудового розслідування, як це зазначено в ухвалі суду від 30.10.2023, оскільки після направлення в перший раз обвинувального акту залишилось 5 днів досудового розслідування, з урахуванням строку виконання стороною обвинувачення обов`язків ч.ч.2,5 ст.290 КПК України перед підозрюваним і потерпілим з 12.03.2020 по 20.03.2020, а також, строку визначеного керівником прокуратури до 23.03.2020.

Викладені доводи суду першої інстанції щодо обґрунтування прийнятого 30.10.2023 рішення про закриття, в частині строків ознайомлення, та підрахунку кінцевого строку досудового розслідування перед першим направлення обвинувального акту до суду, є такими що не відповідають дійсності, та суперечать матеріалам кримінального провадження, вивченими судом першої інстанції в ході судового засідання. Та на ряду наявності у рішенні суду від 30.10.2023 вищевказаних суперечностей, вказують на необґрунтованість в цілому, рішення в даній частині.

На момент направлення обвинувального акту стосовно ОСОБА_6 , тобто станом на 26.03.2020 в кримінальному провадженні таких вимог законодавства щодо вчинення дій направлених на притягнення особу до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України, не було передбачено, тому 10.03.2023 Петрівський районний суд Кіровоградської області при поверненні прокурору обвинувального акту з реєстром матеріалів досудового розслідування в кримінальному провадженні №0002286 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України, і акцентував увагу прокурора, що даний акт повертається для внесення з урахуванням вимог глави 25 КПК України.

Тобто, пряме посилання суду в резолютивній частині ухвали від 10.03.2023 щодо врахування прокурором при внесенні обвинувального акту після повернення, саме глави 25 КПК України, вказує на те, що прокурор при направленні даного акту, після повернення, повинен керуватись вимогами визначеними даною главою КПК України.

Враховуючи те, що на момент направлення обвинувального акту стосовно ОСОБА_6 , тобто станом на 26.03.2020, останньому висунуто обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, а притягнення ОСОБА_6 в кримінальному провадженні розпочато з повідомлення йому підозри у вчиненні саме злочину (а не проступку), передбаченого ч.1 ст.125 КК України, то зміна і направлення обвинувального акту стосовно ОСОБА_6 у вчиненні проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, без повідомлення останньому підозри у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, потягнуло б порушення порядку висунення обвинувачення, передбаченого КПК України.

Також, вчинення таких дій прокурором, прямо суперечили резолютивній частині ухвали суду від 10.03.2023, яка прокурору прямо вказувала на те, що обвинувальний акт, після повернення, необхідно надати з урахуванням глави 25 КПК України.

Зазначає, що поновлене після повернення обвинувального акту досудове розслідування тривало 4 дні, тобто в період з 27.04.2023 по 30.04.2023.

Тобто 01.05.2023 з причин не встановлення місця перебування, - підозрюваного ОСОБА_6 , останнього оголошено в розшук, а дізнання, як того вимагає положення глави 27 КПК України (ч.З ст.298-5, 280 КПК України), а також, вимоги суду в ухвалі від 10.03.2023, зупинено.

08.05.2023 після встановлення місця перебування підозрюваного ОСОБА_6 , дізнання кримінального провадження відновлено.

Тобто, період з 01.05.2023 по 07.05.2023 у строки дізнання у даному кримінальному провадженні відповідно вимог ч.4 ст.298-5 КПК України не входять.

Тим часом, з причин наявності проведення додаткових слідчих і розшукових дій, як того вимагають положення глави 25 КПК України (ч.1 ст.298-5 КПК України), а також, вимоги суду в ухвалі від 10.03.2023, прокурором у кримінальному провадженні 09.05.2023 продовжено строк дізнання до 20 діб, тобто до 29.05.2023 про що винесено відповідну постанову.

Вже, 10.05.2023 у зв`язку із відмовою ОСОБА_6 з ознайомленням з матеріалами дізнання, відповідно положень ч.5 ст.301 КПК України, прокурором складено відповідний протокол а копії матеріалів дізнання направлені поштовим зв`язком за останнім відомим місцем мешкання ОСОБА_6 , а обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні вже кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, з врахуванням положень глави 25 КПК України, як того вимагав суд в ухвалі від 10.03.2023, прокурор звернув до суду, в межах строків визначених ч.2 ст.301, ч. 1 ст.298-5 КПК України, з врахуванням положень глави 25 КПК України, як того вимагав суд в ухвалі від 10.03.2023.

Враховуючи викладене, прокурором в повному обсязі виконано вимоги ухвали від 10.03.2023, після повернення акту прокурор направив його до суду з урахуванням вимог глави 25 КПК України у відведені для цього процесуальні строки.

Постанова Верховного суду України від 18.10.2022 у справі №753/6486/21 та від 08.11.2022 у справі №636/336/21, мають правові висновки стосовно спливу строків досудового розслідування (слідства а не дізнання) та щодо повернення обвинувального акту і відновлення досудового розслідування у кримінальних провадженнях за фактом вчинення злочинів (а не проступків), зокрема: за ч.2 ст.286 КК України та за ч.2 ст.367 КК України, де обвинувальні акти прокурорам повернуто судами для приведення їх у відповідність вимог ст.291 КПК України, а не для звернення з цими актами відповідно глави 25 КПК України.

У зв`язку з чим застосування правових висновків, викладених у зазначених постановах Верховного суду України, до кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 , є безпідставним.

В підготовчому судовому засіданні, при прийнятті судом першої інстанції ухвали від 30.10.2023 про закриття кримінального провадження №0002286 від 02.10.2019 за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч. 1 ст.125 КК України на підставі п. 10 ч.1 ст.284 КПК України, був відсутній потерпілий

Вважає, що проведення підготовчого судового засідання, у даному кримінальному провадженні, згідно ч.2 ст.314 КПК України, повинно було проводитись за обов`язкової участі потерпілого, заслухано його думку щодо заяви обвинуваченого ОСОБА_6 про перевірку судом дотримання прокурором вимог ст.219 КПК України, у частині направлення обвинувального акту в межах строку досудового розслідування та відповідно при ухваленні судового рішення враховуватись думка потерпілої сторони.

Будь-якої письмової заяви потерпілим ОСОБА_8 про проведення підготовчого судового засідання у даному кримінальному провадженні без його участі до суду не надавалось, причини неявки особи у судове засідання не з`ясовані, клопотання прокурора про накладення грошового стягнення на потерпілого ОСОБА_8 за неявку до суду, відповідно до положень ст.325 КПК України, судом проігноровано та належним чином не вирішено.

Заслухавши суддю-доповідача, висновок прокурора, який вимоги апеляційної скарги підтримав в повному обсязі, дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши та оцінивши апеляційні доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу, і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 283 КПК України визначені форми закінчення досудового розслідування: закриття кримінального провадження; звернення до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності чи з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Відповідно до п.10 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Згідно ч.1 ст.219 КПК України, строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань або винесення постанови про початок досудового розслідування у порядку, встановленому статтею 615 цього Кодексу, до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотанням про закриття кримінального провадження або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань або винесення постанови про початок досудового розслідування у порядку, встановленому статтею 615 цього Кодексу, до дня повідомлення особі про підозру становить: 1) дванадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину; 2) вісімнадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Як зазначено в п.4 ч.3 ст.219 КПК, з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину. При цьому, частиною 4 статті 219 КПК передбачено, що строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 Глави 24 цього Кодексу.

Законодавцем у ч.5 ст.219 КПК передбачено, що строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження у порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею. Строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею, крім дня прийняття відповідної постанови та дня повідомлення підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

При цьому слід зазначити, що згідно зі ст.113 КПК України процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Законодавцем визначено в ст. 283 КПК, що прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій: (1) закрити кримінальне провадження; (2) звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; (3) звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Згідно з положеннями ст. 293 КПК одночасно з переданням обвинувального акту до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати їх копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу), його захиснику, законному представнику.

Враховуючи формулювання п.10 ч.1 ст.284 КПК, строк досудового розслідування необхідно відраховувати з дня притягнення особи до кримінальної відповідальності як стадії кримінального провадження, яка згідно з п. 14 ч. 1 ст. 3 КПК починається з моменту повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Як неодноразово зазначав Верховний Суд, кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, яке як етап кримінального провадження законодавець пов`язує у часі зі зверненням з обвинувальним актом до суду (його фактичним направленням).

А тому в рамках строку досудового розслідування обвинувальний акт має бути не лише складено, затверджено та вручено, а й безпосередньо направлено на адресу суду (постанови ВС від 26.05.2020 у справі №556/1381/18, від 01.07.2021 у справі №752/3218/20, ухвали ВС від 26.05.2020 у справі №712/6375/18, від 15.03.2021 у справі №676/6116/18, від 05.04.2021 у справі №676/804/20, від 21.04.2021 у справі №991/6516/20.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 КПК України: «Строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти.

При цьому, колегія суддів враховує положення ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо врахування Висновків щодо застосування норм права, викладених у постановах Верховного Суду, при застосуванні таких норм права.

Згідно із правовим висновком Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеному в ухвалі від 28.09.2021 у справі №758/12538/20: «В строк досудового розслідування не включається весь період часу з моменту направлення або безпосереднього вручення повідомлення стороні захисту про завершення досудового розслідування у порядку, визначеному см. 290 КПК України, та відкриття матеріалів провадження для ознайомлення до моменту закінчення ознайомлення цієї сторони з матеріалами досудового розслідування».

Відповідно, у строк ознайомлення з матеріалами провадження включається все крім окремих днів, а саме дня повідомлення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Вивчення матеріалів справи та надані під час апеляційного розгляду прокурором докази, дають підстави вважати, що в даному випадку висновки суду про наявність у кримінальному провадженні № 0002286 порушень строків слідства під час виконання вимог ст.290 КПК України є необґрунтованими та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі п.3 ч. 1 ст.276 КПК України, з причин наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні (на той час) злочину, 23.12.2019 слідчим СВ Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області в порядку ст.279 КПК України вручено ОСОБА_6 письмове повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, тим самим останньому оголошено про підозру у вчиненні даного злочину стосовно ОСОБА_8 .

З причин неможливості закінчити досудове розслідування кримінального провадження за підозрою ОСОБА_6 у двомісячний строк, тобто до 23.02.2020, керівником Олександрійської місцевої прокуратури 14.02.2020, на підставі п.1 ч. 3 ст.294 КПК України, продовжено строк досудового розслідування кримінального провадження до трьох місяців, тобто до 23.03.2020.

В подальшому визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акту стосовно ОСОБА_6 , отримавши 11.03.2020 відповідне доручення прокурора в порядку ч.1 ст.290 КПК України, в той же день, тобто 11.03.2020 слідчий повідомив підозрюваного ОСОБА_6 та потерпілого про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування, у зв`язку з чим саме 11.03.2020 слідчий відкрив матеріали іншій стороні, та почав виконувати обов`язки, передбачені ч.2 ст.290 КПК України, щодо надання доступу до матеріалів досудового розслідування, які є в його розпорядженні іншій стороні, та обов`язки, передбачені ч.7 ст.290 КПК України щодо вжиття заходів щодо реалізації права потерпілого на ознайомлення з матеріалами досудового розслідування.

Таким чином період з 12.03.2020 по 23.03.2020 (11 днів) відповідно ч.5 ст.219 КПК України не враховувався в строк досудового розслідування оскільки в цей час слідчим за дорученням прокурора виконувались вимоги ст.290 КПК України.

Після завершення ознайомлення в порядку ст.290 КПК України, тобто виконання обов`язків ч.ч.2,5 ст.290 КПК України перед підозрюваним і потерпілим, прокурором Олександрійської місцевої прокуратури Кіровоградської області 20.03.2020 в порядку ст.293 КПК України підозрюваному надано копію обвинувального акту, реєстру матеріалів досудового розслідування.

Колегія суддів погоджується з обґрунтованістю доводів прокурора, що повідомленням про завершення досудового розслідування, протоколи ознайомлення учасників кримінального провадження та сам обвинувальний акт, розписка про отримання його підозрюваним, що вивчено судом в підготовчому засіданні, підтверджують ознайомлення стороною обвинувачення в порядку ст.290 КПК України упродовж 8 днів, тобто з 12.03.2020 по 20.03.2020, що в свою чергу спростовує висновки суду зроблені щодо здійснення ознайомлення стороною обвинувачення в порядку ст.290 КПК України упродовж 5 днів, тобто з 12.03.2020 по 16.03.2020.

Разом з цим є помилковим висновок суду з приводу тривання строку ознайомлення в порядку ст.290 КПК України у даному кримінальному провадженні в період 5 днів, оскільки з вказаних матеріалів кримінального провадження, підтверджується, що період ознайомлення відповідно матеріалів наданих на виконання суду тривав з 12.03.2020 по 20.03.2020 (8 днів), та відповідно ч.5 ст.219 КПК України не увійшли в строки досудового розслідування оскільки в цей час слідчим за дорученням прокурора виконувалось вимогою ст.290 КПК України.

Тим часом, з урахуванням рішення керівника місцевої прокуратури про продовження строку досудового розслідування до 23.03.2020, та беручи до уваги завершення ознайомлення і вручення обвинувального акту 20.03.2020, починаючи з 20.03.2020 сплив строків досудового розслідування поновився.

Проте, після вручення обвинувального акту загальний строк досудового розслідування все одно склав 11 днів, тобто (8 днів періоду здійснення слідчим ознайомлення, а це з 12.03.2020 по 20.03.2020, а також 3 дні продовженого керівником прокуратури строку з 20.03.2020 по 23.03.2020).

Тим часом в порядку п. 2 ч. 2 ст.283 КПК України прокурор20.03.2020 звернувся до суду з обвинувальним актом шляхом направлення його досуду, який в суд зайшов 26.03.2020, тобто на 6 день, після відновлення строку з причин виконання вимог ст.290 КК України перед учасниками кримінального провадження.

З урахуванням залишення 11 днів строку досудового розслідування, станом на 26.03.2020, тобто на день надходження обвинувального акту до суду, залишалось ще 8 днів досудового розслідування кримінального провадження, з урахуванням періоду ознайомлення в порядку ст.290 КПК України, і строків продовження керівником строків досудового розслідування, що підтверджується постановою керівника прокуратури про продовження строку розслідування, протоколами ознайомлення учасників кримінального провадження, обвинувальним актом, супровідним листом до суду, що вивчено судом, в підготовчому засіданні, тому дані матеріали спростовують зроблені судом висновки, як щодо кінцевого строку досудового розслідування даного кримінального провадження, а саме: 27.03.2020, так і щодо звернення стороною обвинувачення в перший раз з обвинувальним актом до суду в передостанній день строку досудового розслідування.

Крім того, колегія суддів погоджується з вимогами прокурора в апеляційній скарзі, щодо кінцевого строку досудового розслідування даного кримінального провадження, саме: 27.03.2020, оскільки обвинувальний акт стосовно ОСОБА_6 складено 20.03.2020 та отриманий Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області 26.03.2020 (а.с.89-90), з чого виходить, що кінцевим строком досудового розслідування є 26.03.2020. Визначення судом кінцевим строком досудового розслідування, саме 27.03.2020 не відповідає дійсності, що спростовується вивченим у суді доказом супровідним листом прокуратури про направлення обвинувального акту до суду, вивченими судом в ході підготовчого судового засідання.

З вищезазначеного випливає, що звернення стороною обвинувачення з обвинувальним актом в перший раз відбулось в межах строку досудового розслідування, проте, це зроблено не в передостанній день досудового розслідування, як це зазначено в ухвалі суду від 30.10.2023, оскільки після направлення в перший раз обвинувального акту залишилось 5 днів досудового розслідування, з урахуванням строку виконання стороною обвинувачення обов`язків ч.ч.2,5 ст.290 КПК України перед підозрюваним і потерпілим з 12.03.2020 по 20.03.2020, а також, строку визначеного керівником прокуратури до 23.03.2020.

Викладені доводи суду першої інстанції щодо обґрунтування прийнятого 30.10.2023 рішення про закриття, в частині строків ознайомлення, та підрахунку кінцевого строку досудового розслідування перед першим направлення обвинувального акту до суду, є такими що не відповідають дійсності, та суперечать матеріалам кримінального провадження, вивченими судом першої інстанції в ході судового засідання. Та на ряду наявності у рішенні суду від 30.10.2023 вищевказаних суперечностей, вказують на необґрунтованість в цілому, рішення в даній частині.

На момент направлення обвинувального акту стосовно ОСОБА_6 , тобто станом на 26.03.2020 в кримінальному провадженні таких вимог законодавства щодо вчинення дій направлених на притягнення особу до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України, не було передбачено, тому 10.03.2023 Петрівський районний суд Кіровоградської області при поверненні прокурору обвинувального акту з реєстром матеріалів досудового розслідування в кримінальному провадженні №0002286 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України, і акцентував увагу прокурора, що даний акт повертається для внесення з урахуванням вимог глави 25 КПК України.

Тобто, пряме посилання суду в резолютивній частині ухвали від 10.03.2023 щодо врахування прокурором при внесенні обвинувального акту після повернення, саме глави 25 КПК України, вказує на те, що прокурор при направленні даного акту, після повернення, повинен керуватись вимогами визначеними даною главою КПК України.

Враховуючи те, що на момент направлення обвинувального акту стосовно ОСОБА_6 , тобто станом на 26.03.2020, останньому висунуто обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, а притягнення ОСОБА_6 в кримінальному провадженні розпочато з повідомлення йому підозри у вчиненні саме злочину (а не проступку), передбаченого ч.1 ст.125 КК України, то зміна і направлення обвинувального акту стосовно ОСОБА_6 у вчиненні проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, без повідомлення останньому підозри у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, потягнуло б порушення порядку висунення обвинувачення, передбаченого КПК України.

Також, вчинення таких дій прокурором, прямо суперечили резолютивній частині ухвали суду від 10.03.2023, яка прокурору прямо вказувала на те, що обвинувальний акт, після повернення, необхідно надати з урахуванням глави 25 КПК України.

Крім того, поновлене після повернення обвинувального акту досудове розслідування тривало 4 дні, тобто в період з 27.04.2023 по 30.04.2023.

Тобто 01.05.2023 з причин не встановлення місця перебування, - підозрюваного ОСОБА_6 , останнього оголошено в розшук, а дізнання, як того вимагає положення глави 27 КПК України (ч. 3 ст.298-5, 280 КПК України), а також, вимоги суду в ухвалі від 10.03.2023, зупинено.

08.05.2023 після встановлення місця перебування підозрюваного ОСОБА_6 , дізнання кримінального провадження відновлено.

Тобто, період з 01.05.2023 по 07.05.2023 у строки дізнання у даному кримінальному провадженні відповідно вимог ч.4 ст.298-5 КПК України не входять.

Тим часом, з причин наявності проведення додаткових слідчих і розшукових дій, як того вимагають положення глави 25 КПК України (ч.1 ст.298-5 КПК України), а також, вимоги суду в ухвалі від 10.03.2023, прокурором у кримінальному провадженні 09.05.2023 продовжено строк дізнання до 20 діб, тобто до 29.05.2023 про що винесено відповідну постанову.

Вже, 10.05.2023 у зв`язку із відмовою ОСОБА_6 з ознайомленням з матеріалами дізнання, відповідно положень ч.5 ст.301 КПК України, прокурором складено відповідний протокол а копії матеріалів дізнання направлені поштовим зв`язком за останнім відомим місцем мешкання ОСОБА_6 , а обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні вже кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, з врахуванням положень глави 25 КПК України, як того вимагав суд в ухвалі від 10.03.2023, прокурор звернув до суду, в межах строків визначених ч. 2 ст.301, ч. 1 ст.298-5 КПК України, з врахуванням положень глави 25 КПК України, як того вимагав суд в ухвалі від 10.03.2023.

Враховуючи викладене, прокурором в повному обсязі виконано вимоги ухвали від 10.03.2023, після повернення акту прокурор направив його до суду з урахуванням вимог глави 25 КПК України у відведені для цього процесуальні строки.

Разом з цим колегія суддів погоджується з твердженням прокурора про те, що проведення підготовчого судового засідання, у даному кримінальному провадженні, згідно ч.2 ст.314 КПК України, повинно було проводитись за обов`язкової участі потерпілого, заслухано його думку щодо заяви обвинуваченого ОСОБА_6 про перевірку судом дотримання прокурором вимог ст.219 КПК України, у частині направлення обвинувального акту в межах строку досудового розслідування та відповідно при ухваленні судового рішення враховуватись думка потерпілої сторони.

Однак в підготовчому судовому засіданні, при прийнятті судом першої інстанції ухвали від 30.10.2023 про закриття кримінального провадження №0002286 від 02.10.2019 за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч. 1 ст.125 КК України на підставі п. 10 ч.1 ст.284 КПК України, був відсутній потерпілий, будь-якої письмової заяви потерпілим ОСОБА_8 про проведення підготовчого судового засідання у даному кримінальному провадженні без його участі до суду не надавалось, причини неявки особи у судове засідання не з`ясовані, клопотання прокурора про накладення грошового стягнення на потерпілого ОСОБА_8 за неявку до суду, відповідно до положень ст.325 КПК України, судом проігноровано та належним чином не вирішено.

А тому, висновки суду першої інстанції щодо наявності підстав для закриття кримінального провадження, передбаченої п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК, є помилковими, і такими, що не ґрунтуються на фактичних обставинах справи.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з обґрунтованістю доводів апеляційної скарги прокурора і вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Реалізуючи та дотримуючись загальних процесуальних засад кримінального провадження, що містяться у главі 2 КПК України, колегія суддів дійшла висновку про наявність декількох істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне і обґрунтоване рішення, що обумовлює необхідність скасування оскаржуваної ухвали та призначення нового судового розгляду у суді першої інстанції, що відповідає нормам п.6 ч.1ст. 407; п.п.1,2 ч.1ст. 409; п.1 ч.1 ст.410; п.п.1,2 ч.1 ст. 411; ч.1 ст. 412; п.2 ч.1 ст. 413 КПК України.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, щодо неналежного дотримання судом вимог, передбачених ст. 370 КПК України, тобто в частині обґрунтованості та вмотивованості судового рішення, зокрема в частині встановлення процесуальної підстави для закриття кримінального провадження, а деякі висновки суду не підтверджуються відомостями, що є наявними в матеріалах провадження та дослідженими під час судового розгляду, а також містять істотні суперечності.

Вирішуючи питання про подальший рух кримінального провадження після скасування ухвали, колегія суддів виходить з наступного. Порушення судом першої інстанції вищезазначених засад кримінального провадження та вимог п.2 ч.1 ст.372 і ст. 370 КПК України щодо змісту мотивувальної частини ухвали не відноситься до передбаченого в ч.1 ст.415 КПК України переліку підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції.

Проте, відповідно до вимог ч.6 ст.9 КПК України, у випадках, коли положення КПК України не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 КПК України. Такими загальними засадами кримінального провадження у даному випадку є передбачені п.п. 2, 15,16,19 ч.1 ст.7 КПК України - законність, диспозитивність, безпосередність дослідження показань, а також змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Разом з цим належить врахувати те, що необхідність дотримання при судовому розгляді вказаних загальних засад судочинства підтверджується практикою Європейського суду та змістом норм Європейської конвенції з прав людини, які відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства.

З метою забезпечення належного дотримання під час судового розгляду саме цих загальних засад кримінального провадження, колегія суддів вважає за необхідне скасувати ухвалу суду першої інстанції та призначити новий розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_6 в суді першої інстанції.

При новому судовому розгляді суду першої інстанції належить дотримуватися вимог чинного КПК України, в тому числі норм ст. 416 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись п.6 ч.1ст. 407; п.п.1,2 ч.1ст. 409; п.1 ч.1 ст.410; п.п.1,2 ч.1 ст. 411; ч.1 ст. 412; п.2 ч.1 ст. 413, 418, 419 та главою 2 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 30 жовтня 2023 року, якою закрито кримінальне провадження №0002286 від 02.10.2019 у вчиненні ОСОБА_6 , кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України на підставі п.10. ч.1 ст. 284 КПК України, скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ( підписи )

Згідно з оригіналом:

Суддя Кропивницького

апеляційного суду ОСОБА_2