Провадження №1-кс/369/3812/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2023 року м. Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури ОСОБА_6 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001539 від 05.09.2023 року за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

10.11.2023 року до провадження слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 надійшло клопотання прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури ОСОБА_6 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001539 від 05.09.2023 року за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 185 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-1X, крім того, Указом Президента України № 133/2022 від 14 березня 2022 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, який затверджено Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-1X.

Окрім того, частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-1X (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-1X), продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Окрім того, Указом Президента України № 341/2022 від 17 травня 2022 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Окрім того, Указом Президента України № 573/2022 від 12 серпня 2022 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Окрім того, Указом Президента України від 7 листопада 2022 року № 757/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX, Указом від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року N° 2212-IX, Указом від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-ІХ, та Указом від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-IX), продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Поряд з цим, згідно Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-1X (зі змінами, внесеними Указами від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119- IX та від 07 листопада 2022 року № 757/2022, затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року № 2738-IX) продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Окрім того, згідно Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», на часткову зміну статті і Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року законом затверджено Указ Президента України від 1 травня 2023 року № 254/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 2023 року 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб.

Поряд з цим, згідно Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року законом затверджено Указ Президента України від 26 липня 2023 року № 254/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 годин 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб.

ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , діючи в умовах воєнного стану, маючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення, перебуваючи у невстановленому місці у невстановлений час змовились між собою на здійснення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із застосування насильства, небезпечного для життя та здоров?я потерпілого ОСОБА_9 .

Так, 03.09.2023 близько 22 год. 00 хв. (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , маючи прямий умисел, направлений на здійснення нападу з метою заволодіння майном потерпілого ОСОБА_9 , поєднаного із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я останнього, в умовах воєнного стану приїхали на автомобілі марки «Audi A6» з д.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 та зупинилися неподалік від ресторану «Garden» по вул. Боголюбова, 13 с. Софіївська Борщагівка Бучанського району Київської області.

Після цього, близько 22 год. 30 хв. ОСОБА_4 залишився в салоні вказаного автомобіля, де слідкував за навколишньою обстановкою з метою запобіганню викриття вчинення злочину, в той час як ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , з метою реалізації спільного умислу, направленого на здійснення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із застосування насильства, небезпечного для життя та здоров?я потерпілого ОСОБА_9 , вийшли з вказаного автомобіля, підійшли до потерпілого, та застосували до останнього насильство, небезпечне для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, а саме ОСОБА_8 схопив за руку потерпілого ОСОБА_9 , та утримував його, а ОСОБА_7 завдав останньому 2 удари кулаком руки в ліву скроню. Після чого, ОСОБА_8 кулаками та ліктями обох рук завдав не менше чотирьох ударів по голові в область лівої та правої скроней потерпілого ОСОБА_9 , внаслідок чого останній втратив рівновагу та присів, а ОСОБА_8 тримаючи потерпілого обома руками за голову наніс один удар коліном правої ноги в ділянку лоба потерпілого ОСОБА_9 , внаслідок чого останній втратив свідомість.

У той час поки потерпілий ОСОБА_9 перебував без свідомості, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , керуючись спільним з ОСОБА_10 умислом, заволоділи речами, одягнутими на потерпілому ОСОБА_9 , а саме: золотим ланцюжком виробника «Вагаka» 585 проби, вагою 31,65 гр., вартістю 31 000 грн., золотою підвіскою виробника «Baraka» 585 проби вагою 7,50 грн., оздоблений діамантами вартістю 31 000 грн., годинник виробника «Maurice» моделі «Lacroix» вартістю 43 937, 00 грн.

У подальшому, ОСОБА_11 та ОСОБА_8 перемістили потерпілого ОСОБА_9 , який перебував без свідомості, до салону припаркованого неподалік автомобіля марки «Audi A6» з д.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 , а ОСОБА_7 та ОСОБА_8 сіли на пасажирські місця, та поїхали з місця події.

Під час руху вказаного автомобіля, потерпілий ОСОБА_9 прийшов до свідомості, після чого ОСОБА_7 наніс йому удар по потилиці предметом схожим на пістолет та заклеїв очі клейкою стрічкою, після чого ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відібрали у потерпілого мобільний телефон «Apple iPhone 12 Рro», та почергово наносили удари потерпілому в голову кулаками рук та предметом схожим на пістолет, погрожуючи при цьому фізичною розправою, та примусили останнього назвати пароль до телефону та до крипто валютного гаманця, звідки заволоділи коштами шляхом їх перерахунку в сумі 3 750 доларів США, що відповідно до курсу НБУ станом на 03.09.2023 становить 142 500, 00 грн., після чого повернули телефон потерпілому, завдавши потерпілому ОСОБА_9 матеріального збитку на загальну суму в розмірі 248 437, 00 грн.

ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та, маючи корисливий мотив та мету незаконного позбавлення волі та викрадення ОСОБА_9 , 03.09.2023 близько 22 год. 00 хв. (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) приїхали на автомобілі марки «Audi A6» з д.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 та зупинилися неподалік від ресторану «Garden» по вул. Боголюбова, 13 с. Софіївська Борщагівка Бучанського району Київської області, де ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вийшли з автомобіля, а ОСОБА_4 залишився в салоні вказаного автомобіля, де слідкував за навколишньою обстановкою з метою запобіганню викриття вчинення злочину.

Так, цього ж дня близько 22 год. 30 хв., більш точного часу не встановлено, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , керуючись корисливим мотивом, з метою заволодіння майном ОСОБА_9 , перебуваючи поблизу ресторану «Garden» по вул. Боголюбова, 13 с. Софіївська Борщагівка Бучанського району Київської області, маючи прямий умисел направлений на незаконне викрадення та позбавлення волі потерпілого ОСОБА_9 , нанесли йому тілесні ушкодження, а саме застосували до останнього фізичне насильство: ОСОБА_8 схопив за руку потерпілого ОСОБА_9 , та утримував його, а ОСОБА_7 завдав останньому 2 удари кулаком руки в ліву скроню. Після чого, ОСОБА_8 кулаками та ліктями обох рук завдав не менше чотирьох ударів по голові в область лівої та правої скроней потерпілого ОСОБА_9 , внаслідок чого останній втратив рівновагу та присів, а ОСОБА_8 тримаючи потерпілого обома руками за голову наніс один удар коліном правої ноги в ділянку лоба потерплого ОСОБА_9 , внаслідок чого останній втратив свідомість.

В подальшому, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 перемістили потерпілого ОСОБА_9 , який перебував без свідомості, до салону припаркованого неподалік автомобіля марки «Audi A6» з д.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 , а ОСОБА_7 та ОСОБА_8 сіли на пасажирські місця, та поїхали з місця події, чим незаконно силоміць проти волі останнього, викрали потерпілого ОСОБА_9 та незаконно позбавили його волі, насильно утримуючи в салоні вказаного автомобіля, позбавивши його таким чином змоги вільно залишити вказане місце, де примусили останнього назвати пароль до телефону та до криптовалютного гаманця, звідки заволоділи коштами шляхом їх перерахунку в сумі 3 750 доларів США, що відповідно до курсу НБУ станом на 03.09.2023 становить 142 500, 00 грн., при цьому завдаючи йому фізичних страждань шляхом нанесення ударів в голову кулаками рук та предметом схожим на пістолет.

Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-1X, крім того, Указом Президента України № 133/2022 від 14 березня 2022 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, який затверджено Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-1X.

Окрім того, частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-1X (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-1X), продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Окрім того, Указом Президента України № 341/2022 від 17 травня 2022 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Окрім того, Указом Президента України № 573/2022 від 12 серпня 2022 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Окрім того, Указом Президента України від 7 листопада 2022 року № 757/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX, Указом від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року N° 2212-IX, Указом від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-ІХ, та Указом від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-IX), продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Поряд з цим, згідно Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-1X (зі змінами, внесеними Указами від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119- IX та від 07 листопада 2022 року № 757/2022, затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року № 2738-IX) продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Окрім того, згідно Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», на часткову зміну статті і Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року законом затверджено Указ Президента України від 1 травня 2023 року № 254/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 2023 року 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб.

Поряд з цим, згідно Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року законом затверджено Указ Президента України від 26 липня 2023 року № 254/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 годин 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб.

Так, 03.09.2023 близько 23 год. 20 хв. (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , маючи спільний умисел на повторне таємне викрадення чужого майна, діючи в умовах воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб, на автомобілі марки «Audi А6» з д.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 перебували за адресою АДРЕСА_1 , в салоні якого незаконно силоміць утримували потерпілого ОСОБА_9 , в якого ОСОБА_7 із кишені штанів витягнув ключі від квартири, в якій проживає потерпілий, а саме за адресою: АДРЕСА_2 .

Після цього ОСОБА_4 та ОСОБА_8 з метою реалізації спільного умислу, спрямованого на повторне таємне викрадення чужого майна, маючи корисливий мотив, з метою незаконного збагачення, утримували потерпілого ОСОБА_9 в салоні вказаного автомобіля, в той час коли ОСОБА_7 вийшов з автомобіля та пішов до місця проживання потерпілого ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2 , де використовуючи ключі відкрив вхідні двері та, усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно незаконно проник до вищевказаної квартири, звідки повторно таємно викрав грошові кошти потерпілого у сумі 2 200 гривень.

Після чого, ОСОБА_7 повернувся до автомобіля марки «Audi A6» з д.з. НОМЕР_1 , припаркованого за адресою: м. Київ на вул. Нижній Вал, 13, де сів на пасажирське сидіння, а ОСОБА_4 та ОСОБА_8 висадили потерпілого із салону вказаного автомобіля, та співучасники злочину з місця події зникли на автомобілі «Audi А6» з д.з. НОМЕР_1 , викраденим майном розпорядились на власний розсуд, чим заподіяли потерпілому матеріального збитку на суму 2 200 гривень.

У вчиненні вказаного злочину підозрюється ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Республіки Вірменія, вірменин, громадянин України, проживає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимий.

19.09.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 185 КК України.

25.09.2023 підозрюваному ОСОБА_4 ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_4 , в межах строку досудового розслідування до 18.11.2023 включно.

Підозра ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 185 КК України, обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: протоколом прийняття заяви про вчинення злочину, протоколом допиту потерпілого, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілого, протоколом огляду місця події, протоколом огляду відеозапису, протоколом допиту свідка та протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка та іншими доказами в своїй сукупності.

ОСОБА_4 підозрюються у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 185 КК України КК України, які відповідно до ст. 12 КК України за ступенем тяжкості є особливо тяжким злочином, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років.

Двомісячний строк досудового розслідування у цьому провадженні закінчується 19.11.2023, однак завершити досудове розслідування до збігу вказаного строку неможливо внаслідок його складності.

Сторона обвинувачення у поданому клопотанні зазначає, що у кримінальному провадженні з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження необхідно проаналізувати матеріали за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, отримати висновок судово-медичної експертизи, допитати свідків даної події, зібрати характеризуючі матеріали відносно підозрюваної особи, виконати інші процесуальні дії, направлені на закінчення досудового розслідування.

Проведення вказаних слідчих дій потребує додаткового часу з огляду на складність провадження, і їх результати матимуть доказове значення для судового розгляду у кримінальному провадженні.

Враховуючи вищевикладене, виникла необхідність в продовженні строку запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_4 , з метою забезпечення виконання ним перед органом досудового розслідування та судом покладених на нього процесуальних обов`язків.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, санкція якого у разі визнання його винним у вчиненні даного злочину, передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні.

Зокрема, ризик переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що підозрюваний, усвідомлюючи можливість реального покарання за злочин у вчиненні якого підозрюється та який за ступенем тяжкості є особливо тяжким, санкція статті, передбачає покарання у разі визнання його винним у вигляді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років, буде намагатись уникнути кримінальної відповідальності шляхом зміни місця проживання, неявки на виклики слідчого, прокурора та суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України).

Так, підозрюваний є жителем іншої області, підозрюється у вчиненні корисливих злочинів, тобто метою їх вчинення було отримання неправомірного доходу задля особистого збагачення. Враховуючи вказане, існує реальний ризик залишення підозрюваним ОСОБА_4 місця проживання в будь-який час задля уникнення від кримінальної відповідальності за злочин у вчиненні якого підозрюється у разі незастосування щодо нього цілодобового домашнього арешту.

Реальним є і ризик впливу підозрюваного на потерпілого та свідків у даному провадженні. Так, ОСОБА_4 , знаючи про фактичне місце проживання потерпілого свідків, може незаконно впливати на них, змушуючи із застосуванням фізичного чи психологічного примусу змінювати свої показання, давати неправдиві показання або відмовитися від дачі будь-яких показань, а останні не допитані безпосередньо судом.

У зв`язку із цим виникла необхідність у продовженні щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, який належним чином забезпечить належну процесуальну поведінку останнього.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є забезпечення виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органу досудового розслідування та (або) суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Підставою застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину та наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді вважати, що ОСОБА_4 може здійснити дії, передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

На підставі вище наведеного, прокурор просила слідчого суддю продовжити підозрюваному ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю Республіки Вірменія, вірменину, громадянину України, проживає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимому, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , в межах строку досудового розслідування, а саме до 19.12.2023 включно та покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, та зобов`язати його: не відлучатися із місця свого проживання та реєстрації за адресою: АДРЕСА_4 , цілодобово, окрім як за вимогою слідчого, прокурора та суду, котрі будуть здійснювати розслідування чи розгляд по суті кримінального провадження щодо нього; прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду, котрі будуть здійснювати розслідування чи розгляд по суті кримінального провадження щодо нього; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування із потерпілим, свідками та підозрюваними у вказаному провадженні.

Прокурор в судовому засіданні вимоги клопотання підтримала у повному обсязі, просила слідчого суддю його задовольнити. Крім того, просила слідчого суддю долучити до матеріалів клопотання постанову про продовження строку досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні.

Підозрюваний та захисник в судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання, просили слідчого суддю застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби. Крім того, захисник просив слідчого суддю долучити до матеріалів справи характеристику на ОСОБА_4 , довідку про членство в громадській організації та свідоцтво про народження дитини підозрюваного.

Вислухавши учасників судового засідання, вивчивши надані матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.

СВ Бучанського РУП Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № № 0001539 від 05.09.2023 року за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 185 КК України.

19.09.2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 185 КК України.

ОСОБА_4 підозрюються у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 185 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України за ступенем тяжкості є особливо тяжким злочином, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років.

Як вбачається з наданих матеріалів клопотання 25.09.2023 року підозрюваному ОСОБА_4 ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_4 , в межах строку досудового розслідування до 18.11.2023 включно.

Постановою керівника Києво-Святошинської окружної прокуратури продовжено строк досудового розслідування до 19.12.2023 року (включно).

Домашній арешт, відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України, полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

У частині 6 ст. 181 КПК України визначено, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. При цьому сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців.

Крім того, за змістом ч. 3 ст. 199 КПК України, слідчий суддя під час розгляду клопотання прокурора про продовження строку застосування домашнього арешту з`ясовує, крім відомостей, зазначених у ст. 184 КПК України, чи наявні обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують застосування запобіжного заходу, та обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про домашній арешт.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є, зокрема, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Разом з тим, кримінальне процесуальне законодавство України не містить визначення поняття «обґрунтована підозра», а тому, керуючись приписами ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя при встановленні змісту вказаного поняття враховує практику Європейського суду з прав людини.

Так, з усталеної практики ЄСПЛ вбачається, що існування обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які змогли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому, факти, які дають підставу для підозри, не мають бути такого ж рівня, як і ті, що обґрунтовують засудження особи, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення ЄСПЛ у справах «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», «Лабіта проти Італії», «Мюррей проти Сполученого Королівства», «Ільгар Маммадов проти Азейбарджану», «Нечипорук і Йонкало проти України»).

Отже, обґрунтована підозра не передбачає наявності переконання «поза розумним сумнівом» щодо вчинення особою кримінального правопорушення. Однак, вона повинна ґрунтуватись на об`єктивних фактах, встановлених на підставі наданих стороною обвинувачення доказів.

Слідчий суддя вважає, що на час розгляду клопотання обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні кримінального правопорушення є доведеною, тобто зазначені у клопотанні прокурора обставини підтверджуються наданими фактичними даними, що містяться у матеріалах клопотання, досліджених у судовому засіданні, які у своїй сукупності переконують слідчого суддю у причетності ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, яке йому інкримінується. Отже, доведення стороною обвинувачення існування обґрунтованої підозри щодо вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 185 КК України, є однією з підстав для застосування запобіжного заходу.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу до підозрюваного є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити певні дії, що передбачені в цій статті.

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконного впливу на свідків, інших підозрюваних, експертів чи спеціалістів.

Слідчий суддя зазначає, що ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Наявність даного ризику у відповідності до КПК України не означає, що підозрюваний обов`язково здійснюватиме переховування, однак достатньо встановити, що він має реальну можливість здійснити такі дії у цьому кримінальному провадженні в майбутньому.

На думку слідчого судді, тяжкість інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення та суворість покарання за його вчинення може свідчити про наявність ризику переховування від органів досудового розслідування чи суду.

Це твердження узгоджується із позицією ЄСПЛ, викладеною у рішенні по справі «Ilijkov v. Bulgaria» від 26.06.2001 року (§ 80, заява № 33977/96), за якою суворість можливого вироку є відповідним елементом в оцінці ризику ухилення, а погляд на серйозність обвинувачення проти заявника дає уповноваженим органам можливість обґрунтовано вважати, що такий початковий ризик був встановлений, та у рішенні ЄСПЛ по справі «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») № 31315/96 від 25.04.2000 року, § 76, відповідно до якого при оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання.

Варто також зазначити, що у рішенні ЄСПЛ по справі «Бессієв проти Молдови» суд вказав, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню. Серйозність же покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Так, злочини, передбачені ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 185 КК України, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 , є особливо тяжким.

Вивченням даних про особу підозрюваного встановлено, що він має на утриманні неповнолітню дитину, позитивно характеризується за місцем своєї діяльності та займається громадською діяльністю.

Але, незважаючи на стійкі соціальні зв`язки, враховуючи особливу тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , є ймовірність того, що усвідомлюючи невідворотність реального покарання за вчинений злочин, підозрюваний може намагатиметься вчинити спроби щодо переховування від слідства та суду.

Оцінивши доводи, наведені у клопотанні, та обставини, встановлені під час його розгляду, слідчий суддя вважає, що сторона обвинувачення у судовому засіданні довела наявність підстав вважати, що існує ризик того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду.

Ризик незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати передбачену статтями 23 та 224 КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні.

При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Відповідний незаконний вплив може стосуватись як свідків, які безпосередньо вказують на підозрюваного як на особу, яка вчинила злочин, так і свідків, які можуть надати свідчення щодо інших важливих обставин кримінального провадження, які не інкримінуються підозрюваному та не мають безпосереднього зв`язку із його особою (наприклад, показання понятих, які брали участь у слідчих діях).

Натомість, підозрюваний, будучи обізнаним про них та можливих свідків вчинення злочину, у силу тяжкості покарання, що йому загрожує, може впливати на зміст їх показань.

Поряд з цим, слідчий суддя виходить з того, що для здійснення тиску не обов`язково осіб знати особисто. Для цього достатньо, наприклад, того, що особі, якій загрожує покарання, після ознайомлення з матеріалами справи, стануть відомі анкетні дані свідків, спеціалістів та експертів. Тому з метою уникнення покарання, підозрюваний може вчиняти дії, покликані на примушення їх до зміни показань чи до відмови від їх надання.

Отже, викладені обставини дають достатні підстави вважати, що продовжує існувати ризик впливу на свідків, іншого підозрюваного, експерта чи спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні та такий нині не зменшився.

У клопотанні прокурор просив продовжити засотувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, і вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, є недостатнім, посилаючись на доводи, викладені у клопотанні.

Оцінюючи обґрунтованість вказаних доводів сторони обвинувачення, слідчий суддя виходить з наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Більш м`якими запобіжними заходами, у порівнянні із домашнім арештом, за ступенем суворості є застава, особиста порука, особисте зобов`язання.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 КПК, на будь-якій стадії кримінального провадження, тобто як на стадії досудового розслідування, так і на стадії судового провадження.

Ризики, які вище були встановлені слідчим суддею, є актуальними безвідносно до стадії цього кримінального провадження.

Зважаючи на викладені обставини, слідчий суддя дійшов висновку, що стороною обвинувачення доведено, що інший, більш м`який запобіжний захід, такий як особисте зобов`язання, особиста порука чи застава не зможуть в повній мірі забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного і виконання ним процесуальних обов`язків та запобігти вказаним ризикам, оскільки не створюють в достатній мірі стримувальних чинників.

Між тим, враховуючи дані про особу підозрюваного (те, що він раніше не притягався до кримінальної відповідальності, займається громадською діяльністю, позитивно рекомендується за місцем своєї діяльності та має на утриманні неповнолітню дитину), також беручи до уваги, що «ризик втечі або уникнення правосуддя» зменшується з часом, слідчий суддя вважає, що, з урахуванням наведених вище обставин, на даному етапі кримінального провадження більш ефективним щодо інших запобіжних заходів, з метою запобігання вчиненню ОСОБА_4 позапроцесуальних дій та неналежної процесуальної поведінки, буде домашній арешт у визначений (нічний час).

Відповідно до правил ч. 5 ст. 194 КПК України, з урахуванням доведених ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки, необхідність покладення яких доведена стороною обвинувачення у судовому засіданні.

Згідно з ч. 7 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного на строк не більше двох місяців. Враховуючи викладене, та позицію сторони обвинувачення у судовому засіданні, слідчий суддя вважає за необхідне визначити строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного в межах строку досудового розслідування, тобто до 19.12.2023 року.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 176, 177,178, 181, 194, 309 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури ОСОБА_6 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001539 від 05.09.2023 року за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 185 КК України відмовити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вірменина, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби з 23:00 по 05:00 за місцем проживання, що за адресою: АДРЕСА_4 , строком на 34 (тридцять чотири) доби, до 19 грудня 2023 року (включно).

Заборонити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в нічний час доби з 23:00 по 05:00 залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_4 .

Зобов`язати підозрюваного:

прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду, котрі будуть здійснювати розслідування чи розгляд по суті кримінального провадження щодо нього;

не відлучатись в період з 23:00 по 05:00 без дозволу слідчого, прокурора чи суду з місця проживання, а саме: АДРЕСА_4 ;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд, котрі будуть здійснювати розслідування чи розгляд по суті кримінального провадження щодо нього, про зміну свого місця проживання;

утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілими, підозрюваними у даному кримінальному провадженні.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Строк дії ухвали про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту в нічний час доби та покладення обов`язків відповідно до ч. 5 ст. 194 КК України визначити строком до 19 грудня 2023 року (включно) в межах строків досудового розслідування.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1