Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________
Справа № 299/6360/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.12.2023 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі :

головуючого ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора Виноградівського відділу Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , обвинуваченого та його захисника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів обвинувального акту в кримінальному провадженні, внесеного 29.08.2023р. до ЄРДР за №0000574 по обвинуваченню-

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, освіта середня, не одружений, не працює, раніше судимий,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.4 КК України;

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_5 , вироком Виноградівського районного суду від 20.02.2018 у справі № 299/141/18 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки і 6 місяців. В подальшому, 12.09.2022р ОСОБА_5 вироком Виноградівського районного суду у справі № 299/3898/22 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.129 КК України і призначено покарання у виді 1 року обмеження волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбуття покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України. За тим, 26.06.2023 обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України скеровано до Виноградівського районного суду для розгляду по суті, однак останнійна шлях виправлення не став, не вчинив для себе належних висновків, а натомість вчинив новий корисливий злочин за наступних обставин.

В період дії правового режиму воєнного стану введеного у дію Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022"Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ (із змінами), який продовжений строком на 90 діб на підставі Закону № 3275-IX від 18.09.2023 "Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»", 28 серпня 2023 року, близько 21 години 00 хв. ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи умисел, спрямований на крадіжку чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та суспільну небезпечність, з метою збагачення за рахунок крадіжки чужого майна, впевнившись, що його дії не помітні для потерпілого та сторонніх осіб, які б могли їх викрити, перебуваючи біля адміністративної будівлі приймального відділення КНП «Виноградівська районна лікарня», що знаходиться по вул.Лікарняна, в м.Виноградів, Берегівського району, таємно, шляхом вільного доступу, з поліетиленового пакету потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_2 викрав мобільний телефон марки «XIAOMI REDMI 8A», власником якого є останній, вартістю 1800 гривень, що підтверджується висновком судово-товарознавчої експертизи від 04.09.2023 року та з викраденим зник у невідомому напрямку, чим самим спричинив ОСОБА_6 , матеріальної шкоди на загальну суму 1800 гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Такі висновки суду відповідно до вимог ч.3 ст.370 КПК України грунтуються на об`єктивно з`ясованих обставинах справи, які підтверджені доказами, безпосередньо сприйнятими, дослідженими, оціненими судом згідно зі статтею 94 КПК України.

Зокрема, в судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, підтвердив, що дійсно він 28 серпня 2023 року, близько 21.00 години, умисно, перебуваючи біля приймального відділення КНП «Виноградівська районна лікарня» по вул.Лікарняна, в м.Виноградів, з поліетиленового пакету потерпілого викрав мобільний телефон, який сховав у своєї співмешканки, а потім видав працівникам поліції, дуже жалкує, що так сталося, просив суд суворо його не карати.

Потерпілий ОСОБА_6 , будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, заяв та клопотань про відкладення слухання справи не надав.Учасники судового розгляду на участі потерпілого не наполягали, тому розгляд справи проведено у його відсутності.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченої. При цьому судом їм було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вирішив, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 мало місце, це діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України за кваліфікуючою ознакою як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану, обвинувачений винуватий у вчиненні цього кримінального правопорушення та підлягає покаранню за скоєний ним злочин.

Обвинувачений не вчинив кримінальне правопорушення у стані обмеженої осудності.

Обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження, чи є підставою для звільнення його від кримінальної відповідальності відсутні.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому суд визнає його щире каяття; обставин, що обтяжують покарання - суд визнає вчинення ним злочину повторно.

Вирішуючи питання про обрання міри та виду покарання обвинуваченому, суд, відповідно до вимог ст.ст.65-67 КК України, враховує ступінь та характер небезпечності вчиненого ним злочину, його тяжкість, дані, що характеризують особу підсудного, обставини, за яких були скоєний злочин і які пом`якшують або обтяжують його відповідальність, зокрема, призначаючи особі покарання, суд має дотриматися загальних засад, передбачених статтями 50,65 КК, та врахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченої.

Отже, вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до ст.65 КК України бере до уваги: згідно із ст.12 КК України ступінь тяжкості вчиненого злочину, враховує обставини вчиненого злочину (форму вини, корисливий мотив, стадію вчинення, кількість епізодів), характеризуючі дані про особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря-нарколога, лікаря-фтизіатра та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно; суспільно-корисною працею не займається (а.п.55-82).

Разом з тим, обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності притягувався неодноразово, зокрема, вироком Виноградівського районного суду від 20.02.2018р. ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки і 6 місяців. В подальшому, 12.09.2022р. вироком Виноградівського районного суду ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.129 КК України і призначено покарання у виді 1 року обмеження волі та на підставі ст.75 КК України звільнено від відбуття покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.п. 1,2 ч.1 ст.76 КК України. За тим, 26.06.2023р. обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України скеровано до Виноградівського районного суду для розгляду по суті, однак останнійна шлях виправлення не став, не вчинив для себе належних висновків, а натомість вчинив новий корисливий злочин.

На переконання суду вчинення обвинуваченим на протязі короткого часу аналогічного злочину проти власності свідчить про високу суспільну небезпечність дій обвинуваченого, а також це суд розцінює як його небажання стати на шлях виправлення

Між тим, відповідно до ч.3 ст.78 КК України у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в ст.ст.71,72 цього Кодексу.

Ці вимоги закону кореспондуються із приписами ч.6 ст.79 КК України, згідно яких встановлено, що якщо засуджений вчинив в період іспитового строку нове кримінальне правопорушення, суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими у ст.ст.71 і 72 цього Кодексу.

Так, призначення покарання за сукупністю вироків застосовується у випадках, коли засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин. У цьому разі суд відповідно до ч.1 ст.71 КК до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. При складанні покарань у порядку ч.1 ст.71 КК остаточне покарання має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком. Ці приписи закону є імперативними і підлягають обов`язковому виконанню.

При цьому за попереднім вироком ОСОБА_5 12.09.2022р. вироком Виноградівського районного суду було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.129 КК України і призначено покарання у виді 1 року обмеження волі та на підставі ст.75 КК України звільнено від відбуття покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України. Не дивлячись на це, він 28.08.2023р. вчинив новий злочин (ч.4 ст.185 КК) у період іспитового строку, що стає фактичною підставою для визнання призначеного за попереднім вироком покарання, від відбування якого він був звільнений, таким, що належить відбувати реально (ч.3 ст.78). Тим самим обумовлюється і необхідність застосування ст.71 КК при призначенні покарання за сукупністю вироків. А застосування ст.71 КК означає, що покарання, від відбування якого ОСОБА_5 був звільнений на підставі ст.75 КК, тепер має відбуватись ним лише реально, оскільки не допускає самостійного виконання покарань.

Отже, за сукупністю таких обставин, враховуючи необхідність відповідності характера і ступені суспільної небезпечності злочинів обставинам їх скоєння та особистості винного, керуючись принципом, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення підсудного, а також запобігання вчиненню нових злочинів як самим підсудним, так і іншими особами, покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення підсудної (ст.ст.50 п.2, 65 п.2 КК України), суд приходить до переконання, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства, а відтак йому слід призначити покарання в межах санкції ч.4 ст.185 КК України із застосуванням правил, передбаченими ст.ст.71 ч.1, 78 ч.3 КК України.

Призначення саме такого покарання буде відповідати загальним вимогам призначення покарання, передбаченим ст.65 КК України, щодо необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, та випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950р.

Цивільний позов не заявлявся.

Майно, на яке накладено арешт відсутнє.

Питання про речові докази слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Заходи забезпечення в даному кримінальному провадженні на досудовому слідстві застосовувались- зокрема, ухвалою слідчого судді Виноградівського районного суду від 21.09.2023р. щодо ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а відтак, з урахуванням обраної міри покарання, обвинуваченому до набрання вироком законної сили слід залишити раніше обраний запобіжний захід- тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.91,94,370,374,394,615 ч.15 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому за ч.4 ст.185 КК України покарання у вигляді 5-ти (п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК за сукупністю вироків до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Виноградівського районного суду від 12.09.2022р. і визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5-ти (п`яти) років одного місяця.

До набрання вироком законної сили до обвинуваченого слід залишити раніше обраний ухвалою слідчого судді Виноградівського районного суду запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Речові докази по справі: мобільний телефон марки «XIAOMI REDMI 8A», який знаходиться на відповідальному збережені у потерпілого ОСОБА_6 - залишити йому, як законному володільцю.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Закарпатської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, через Виноградівський районний суд Закарпатської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку прокурору, засудженому та потерпілому підлягає врученню негайно після проголошення.

Роз`яснити обвинуваченому право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

ГоловуючийОСОБА_1