Провадження № 1-кс/303/1484/23
У Х В А Л А

Іменем України

03 листопада 2023 року м.Мукачево

Слідчий суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

старшого слідчого СВ Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області

ОСОБА_4 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001188 від 16 жовтня 2023 року, клопотання старшого слідчого СВ Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 , за погодженням із прокурором Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Берегово Закарпатської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , з вищою освітою, не працюючого, одруженого, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 332 КК України,

в с т а н о в и в:

До Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання старшого слідчого СВ Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 , за погодженням із прокурором Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 332 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 332 КК України. Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3 ч.1 ст.177 КПК України, недоцільність обрання щодо підозрюваного запобіжних заходів, передбачених п.п.1-4 ч.1 ст. 176 КПК України, у зв`язку з чим слідчий просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів із визначенням застави у розмірі не меншому ніж 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з покладенням обов`язків, передбачених п.п.1, 2, 3 ст. 194 КПК України.

У судовому засіданні слідчий, прокурор підтримали заявлене клопотання, посилаючись на доводи, викладені в клопотанні, просили його задовольнити.

У судовому засіданні підозрюваний, захисник заперечували проти задоволення клопотання слідчого та просили обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Заслухавши доводи слідчого, прокурора про необхідність задоволення клопотання, пояснення підозрюваного, захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження, додані до клопотання, приходжу до наступного висновку.

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до Указу Президента України №64/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України в Україні введено воєнний стан. Разом з тим, відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», на період дії правового режиму воєнного стану чоловікам громадянам України, віком від 18 до 60 років, а також жінкам військовозобов`язаним обмежено виїзд за межі України, крім військовозобов`язаних, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації відповідно до статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Так, в точно невстановлений досудовим розслідуванням час, у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за попередньою змовою із наразі невстановленими особами, виник злочинний умисел, спрямований у сприянні в незаконному переправленні особи призовного віку від 18 до 60 років, якій обмежено виїзд за кордон, через державний кордон України, всупереч обмеженням, встановленим Законом України «Про правовий режим воєнного стану».

На виконання заздалегідь розробленої злочинної схеми, 06.10.2023 дані невстановлені досудовим розслідуванням особи зустрілись із ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в м. Берегово Закарпатської області під час якої провели з ним усні домовленості про організацію його переправлення через державний кордон України поза пунктами пропуску, а саме до Угорщини. За виконання вказаних дій, вони висунули пропозицію надання їм у якості винагороди грошових коштів у розмірі 5000 доларів США. Досягнувши домовленості, домовились про наступну зустріч під час якої ОСОБА_7 мав передати останнім, грошові кошти в розмірі 4500 доларів США.

При цьому, 27.10.2023 невстановлені досудовим розслідуванням особи прибули на зустріч з громадянином України ОСОБА_7 до м. Мукачево біля ТЦ «Епіцентр» за адресою: Закарпатська обл., м. Мукачево, вул. Лавківська 1Д, під час зустрічі ОСОБА_7 за своє незаконне переправлення через державний кордон, передав невстановленій досудовим розслідуванням особі грошові кошти в сумі 4500 доларів США.

Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на організацію незаконного переправлення особи через державний кордон України за грошову винагороду, 01.11.2023 близько 17:00 годин, ОСОБА_6 діючи умисно, за попередньою змовою з невстановленими досудовим розслідуванням особами, усвідомлюючи суспільно-небезпечний наслідки свого діяння, з метою незаконного переправлення ОСОБА_7 через державний кордон України, приїхав на автомобілі марки «Nissan Qashqai», номерний знак « НОМЕР_1 » на територію готелю «Практик», що за адресою: м. Берегово, вул. Богдана Хмельницького, 101, де підібрав до салону свого автомобіля ОСОБА_7 та відвіз останнього в бік прикордонного населеного пункту Гетен, Берегівського району, Закарпатської області, що межує з Угорською Республікою, під час чого надавав вказівки по маршруту руху для незаконного перетину через державний кордон України, поза пунктами пропуску до Угорської Республіки.

В подальшому, ОСОБА_6 , прямуючи до місця незаконного перетину державного кордону України, поза пунктами пропуску, був викритий працівниками правоохоронних органів на під`їзді до державного кордону поблизу с. Гетен, Берегівського району, та затриманий о 20:55 год. 01.11.2023 року.

Відомості про кримінальне правопорушення відповідно до вимог ч.1 та ч.4 ст.214 КПК України внесено до ЄРДР за № 0001188 від 16 жовтня 2023 року.

Правова кваліфікація вказаного кримінального правопорушення: ч.2 та ч.3 ст. 332 КК України.

Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 01.11.2023 року, ОСОБА_6 затриманий о 20 год. 55 хв. 01 листопада 2023 року.

02 листопада 2023 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 332 КК України.

Враховуючи той факт, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні корисливого тяжкого злочину, тому обрати відносно останнього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання є недоцільно та неефективно.

Осіб, які б поручились за виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків, не встановлено, що унеможливлює обрання відносно останнього запобіжного заходу у вигляді особистої поруки.

Підозрюваний ОСОБА_6 не має постійного місця роботи та джерела доходів, тому відносно нього обрати запобіжний захід у вигляді застави є недоцільним.

Стаття 29 Конституції України гарантує, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Вимоги ч. 1 ст.183 КПК України передбачають, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 слідчий суддя враховує вимоги пунктів 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з яким обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Згідно п.4 ч.2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

У судовому засіданні слідчий та прокурор довели наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 332 КК України, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до семи років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 3, ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, міра покарання якого передбачає позбавлення волі, а тому з метою уникнення від кримінальної відповідальності підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні з метою схилити їх до зміни чи відмови від показань для уникнення кримінальної відповідальності.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінив в сукупності всі обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; його вік; відсутність постійного місця роботи; наявність сталих соціальних зв`язків у місці проживання, відсутність судимостей у підозрюваного; вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик повторення протиправної поведінки.

Матеріали клопотання слідчого не містять достатніх доказів, які б вказували на безумовну необхідність обрання міри запобіжного заходу стосовно підозрюваного у вигляді тримання під вартою.

Прокурором, слідчим належно не мотивовано, чому більш м`який запобіжний захід - цілодобовий домашній арешт без застосування електронного засобу контролю не може запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні.

Мотиви щодо тяжкості вчиненого злочину не можуть бути визначальним фактором при вирішенні питань, пов`язаних із застосуванням запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Така позиція узгоджується з пунктом 3 Рішення Конституційного Суду України №14-рп/2003 від 08 липня 2003 року, у справі про врахування тяжкості злочину при застосуванні запобіжного заходу, згідно якої тяжкість злочину законом не визначається як підстава для застосування будь-якого виду запобіжного заходу.

Одночасно слід зазначити, що Європейський суд з прав людини неодноразово, в тому числі у його "пілотному" рішенні у справі "Харченко проти України" (у справах "Третьяков проти України" та "Єлоєв проти України") зазначав, що тримання особи під вартою у кожному випадку повинне мати безсумнівне обґрунтування, а також що за будь-яких обставин суд зобов`язаний розглянути можливість застосування менш обтяжливих альтернативних запобіжних заходів.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного враховуються також вимоги ст. ст. 5-6 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Ст.5 п.1 підпункт с Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини вказує, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Згідно вимог ч.2 ст. 181 КПК України, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Слідчим, прокурором не доведено наявність всіх обставин, передбачених частиною першою ст. 194 КПК України, а саме: недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи зазначене вище, слідчий суддя приходить до висновку, що згідно ч. 4 ст. 194 КПК України відносно ОСОБА_6 слід застосувати в межах строку досудового розслідування більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а саме: у виді цілодобового домашнього арешту без застосування електронного засобу контролю, з покладенням обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 193, 194, 196, 198, 376 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :

Клопотання старшого слідчого СВ Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без застосування електронного засобу контролю на строк по 30 грудня 2023 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за кожною вимогою;

- заборонити цілодобово залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду.

ОСОБА_6 негайно доставити до місця проживання і звільнити

з-під варти.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання Мукачівському РУП ГУНП в Закарпатській області.

Мукачівському РУП ГУНП в Закарпатській області негайно поставити на облік підозрюваного ОСОБА_6 .

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , що відповідно до ч.5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Порушення умов домашнього арешту має наслідком можливість застосування більш суворої міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Після закінчення цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Продовження цього строку можливе у порядку, передбаченому ст.199 КПК України.

Вручити копії цієї ухвали підозрюваному та захиснику негайно після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого СВ Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 .

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення.

Слідчий суддя Мукачівського

міськрайонного суду ОСОБА_1