ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.01.2024 Справа №607/17012/17 Провадження №1-кп/607/126/2024

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000557 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Енергодар Запорізької області, із середньою освітою, безробітного, неодруженого, жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Так, у нічний період доби з 26 на 27 листопада 2017 року в обвинуваченого ОСОБА_3 разом з іншою особою, які перебували у дворі будинку АДРЕСА_2 , виник спільний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, реалізовуючи який вони тоді ж і там же, побачивши транспортний засіб марки «Фіат Стіла», з д.н.з. реєстрації Республіки Польща « НОМЕР_1 », володільцем якого є ОСОБА_5 , переконавшись, що за ними ніхто не спостерігає та, що їхні дії не будуть помічені сторонніми особами, умисно, з корисливих мотивів, а саме отримання від даного потерпілого грошових коштів за повернення д.н.з. реєстрації Республіки Польща « НОМЕР_1 », таємно, повторно викрали 2 вказаних номерних знаки із наведено т/з, після чого, залишивши на лобовому склі автомобіля папірець з номером телефону з метою отримання грошових коштів за повернення викраденого майна, з місця вчинення даного кримінального правопорушення втекли, чим спричинили матеріальну шкоду ОСОБА_5 на загальну суму 93 польських злотих, що еквівалентно 705, 87 грн.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, визнав повністю за обставин, що вказані в обвинувальному акті, щиро розкаявся та пояснив, що дійсно вчинив вказане кримінальне правопорушення, про що щиро шкодує.

Обвинувачений ОСОБА_3 , визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, за обставин, викладених в обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що їх підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Зважаючи на вказане, суд приходить до переконання про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч.2 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньої змовою групою осіб

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до нетяжких злочинів, фактичні обставини кримінального провадження, особу винуватого, його вік, який раніше судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, зокрема, до обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття, а також відвернення заподіяної шкоди.

Таким чином, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення, а саме у виді обмеження волі ближче до нижчої межі санкції.

При цьому, як слідує з матеріалів судового провадження ОСОБА_3 згідно вироку Сихівського районного суду м.Львова від 17 травня 2019 року був засудженим за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.ч. 2 і 3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України на 3 роки позбавлення волі, які відбув.

Оскільки кримінальне правопорушення за цим вироком вчинено ОСОБА_3 до постановлення попереднього вироку, то покарання йому слід визначити на підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за цим вироком, більш суворим за вироком Сихівського районного суду м.Львова від 17 травня 2019 року, остаточно визначивши ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на певний строк, зарахувавши повністю відбуте покарання за попереднім вироком, а тому вважати таким, що повністю відбув покарання і за цим вироком.

Крім цього, у кримінальному провадженні є процесуальні витрати за проведення судових експертиз на загальну суму 543, 79 грн., які необхідно стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави з відповідним призначенням платежу.

На підставі наведеного та керуючись ст. 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за цим вироком, більш суворим за вироком Сихівського районного суду м.Львова від 17 травня 2019 року, остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на певний строк, зарахувавши повністю відбуте покарання за попереднім вироком, а тому вважати таким, що повністю відбув покарання і за цим вироком.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави з відповідним призначенням платежу процесуальні витрати у кримінальному провадженні за проведення судових експертиз на загальну суму 543, 79 грн.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддяОСОБА_1