Провадження №1-кп/523/1620/23
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

01.11.2023 р. Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_4 ,

в присутності обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001224 від 07.09.2023р. щодо:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, з неповною середньою освітою, перебуваючого у цивільному шлюбі, дітей на утриманні не маючого, не офіційно працюючою слюсарем на СТО, маючого на утримання мати, у якій наявні тяжкі захворювання, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.2 ст.263 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 достовірно знаючи про військову агресію збройних сил російської федерації проти України та впровадження на території України воєнного стану, відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ІХ, згідно з яким в Україні запроваджено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, Указом Президента України від 14.03.2022 №133/2022, затвердженого Законом України від 15.03.2022 №2119-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 строком на 30 діб, Указом Президента України від 18.04.2022 №259/2022, затвердженого Законом України від 21.04.2022 №2212-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.04.2022 строком на 30 діб, Указом Президента України від 17.05.2022 №341/2022, затвердженого Законом України від 22.05.2022 №2263-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.05.2022 строком на 90 діб, Указом Президента України від 12.08.2022 №573/2022, затвердженого Законом України від 15.08.2022 №2500-ІХ з 05 години 30 хвилин 23.08.2022, Указом Президента України від 07.11.2022 №757/2022, затвердженого Законом України від 16.11.2022 №2738-ІХ з 05 години 30 хвилин 21.11.2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні строком на 90 діб, Указом Президента України від 06.02.2023 №58/2023 затвердженого Законом України №2915-ІХ від 07.02.2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19.02.2023 строком на 90 діб, Указом Президента України від 01.05.2023 №254/2023, затвердженим Законом України від 02.05.2023 №3057-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні строком з 05 години 30 хвилин 20.05.2023 на 90 діб, Указом Президента України від 26.07.2023 №451/2023, затвердженим Законом України від 27.07.2023 №3275-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні строком з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року на 90 діб, скоїв умисне корисливе кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, 07.09.2023р., приблизно о 03год. 00хв., ОСОБА_5 будучи доставленим за порушення комендантської години до відділу поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області, розташованого по вул. Академіка Заболотного,18-А в м. Одесі, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, шляхом вільного доступу через незамкнені двері зайшов, до розташованого на першому поверсі, кабінету дільничних зазначеного відділу поліції. Далі, перебуваючи в цьому кабінеті, у ОСОБА_5 виник корисливий, злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, реалізуючи який, він діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого, збагачення впевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає та не зможе завадити реалізації його злочинного умислу, таємно викрав шляхом вільного доступу з шухляди службового столу належну ОСОБА_7 матерчату сумку, чорного кольору, торгової марки «М-ТАС», вартістю 800 грн., в якій знаходився гаманець, вартістю 500грн., дві банківські картки «Приват банку», зарядний пристрій до мобільного телефону, вартістю 1000грн., кепку синього кольору, яка матеріальної цінності не представляє, мобільний телефон марки «TECNO POP», вартістю 5000грн., а всього на загальну суму 7300грн. Після чого, ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим, завдавши матеріальну шкоду ОСОБА_7 на загальну суму в розмірі 7300гривень.

Крім того, встановлено, що ОСОБА_5 в порушення вимог чинного Законодавства України, а саме додатку №1, затвердженого пунктом 1 Постанови Верховної Ради України від 07.06.1992 №2471-XII «Про право власності на окремі види майна», п.п.1-4, 9, 15 Положення по дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576, п.п.2.8, 8.1, 8.2, 8.9 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 № 622, зброя, боєприпаси (крім мисливської і пневматичної зброї і боєприпасів до неї, а також спортивної зброї і боєприпасів до неї, що придбаваються громадськими об`єднаннями з дозволу органів внутрішніх справ) не можуть перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України; право носіння, зберігання, придбання, виготовлення, ремонт, передача, чи збут вогнепальної зброї, бойових припасів здійснюється на підставі передбачених законом дозволів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи намір на носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу, у невстановлені час та місці, шляхом знахідки незаконно придбав кинджал, який поклав до рюкзаку та став носити при собі, з можливістю подальшого використання.

07.09.2023р., ОСОБА_5 усвідомлюючи те, що при ньому перебуває холодна зброя, а саме кинджал, достовірно знаючи його властивості, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, без передбаченого законом дозволу, переносів зазначений кинджал при собі, та перебуваючи на вул. Кримській в м. Одесі, біля будинку №56, був затриманий працівниками поліції. В той же день, приблизно з 16год. 58хв. до 17год. 38хв., під час проведення особистого обшуку ОСОБА_5 , у останнього в присутності понятих, слідчим був вилучений кинджал, який є кинджалом довільного зразка та відноситься до контактної короткоклинкової холодної зброї колючої дії.

В судовому засіданні, ОСОБА_5 повністю визнав свою вину за пред`явленим та викладеним в обвинувальному акті обвинуваченні, крім того, пояснив суду про час, місце, спосіб та мотиви скоєного ним при вказаних вище обставинах, не оспорюючи при цьому докази, які містяться у кримінальному провадженні та фактичні обставини скоєних ним кримінальних правопорушень.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях при обставинах, викладених у обвинувальному акті, враховуючи, що прокурор, обвинувачений та захисник не оспорювали фактичні обставини провадження та беручи до уваги, що учасники судового провадження, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, при цьому роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та вивченням матеріалів кримінального провадження, що характеризують останнього.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень доведена повністю та дії вказаної особи кваліфікує за: ч.4 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану, ч.2 ст. 263 КК України - носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

При призначенні покарання ОСОБА_5 , суд приймає до уваги характер і обставини вчинених кримінальних правопорушень, ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Судом враховується особа ОСОБА_5 , який є особою раніше не судимою, вчинив кримінальні правопорушення які відносяться до категорії тяжких та нетяжких злочинів відповідно, вперше вчинив кримінальні правопорушення та притягається до кримінальної відповідальності, маючого неповну середню освіту, перебуваючого у цивільному шлюбі, дітей на утриманні не маючого, не офіційно працюючого слюсарем на СТО, маючого на утримання мати, у якій наявні тяжкі захворювання, маючого постійне місце реєстрації та проживання, де проживає разом з родиною та де характеризується позитивно.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, передбачені ст.66 КК України, суд визнає: щире каяття, повне визнання своєї вини, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність матеріальних претензій до обвинуваченого з боку потерпілого, у зв`язку із поверненням останньому раніше викраденого майна.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченому, передбачені ст.67 КК України, суд визнає: вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно зі статтями 50,65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження вчинення нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

На підставі викладеного, при визначенні виду та міри покарання по даному кримінальному провадженню, враховуючи всі встановлені в судовому засіданні обставини кримінального провадження, беручи до уваги особу ОСОБА_5 , який є особою раніше не судимою, вчинив кримінальні правопорушення які відносяться до категорії тяжких та нетяжких злочинів відповідно, вперше вчинив кримінальні правопорушення та притягається до кримінальної відповідальності, маючого неповну середню освіту, перебуваючого у цивільному шлюбі, дітей на утриманні не маючого, не офіційно працюючого слюсарем на СТО, маючого на утримання мати, у якій наявні тяжкі захворювання, маючого постійне місце реєстрації та проживання, де проживає разом з родиною та де характеризується позитивно, враховуючи наявність обставин, які пом`якшують покарання - щире каяття, повне визнання своєї вини, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність матеріальних претензій до обвинуваченого з боку потерпілого, у зв`язку із поверненням останньому раніше викраденого майна та обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому - вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, приймаючи до уваги заяву потерпілого ОСОБА_7 , відповідно до якої, він просить призначити покарання обвинуваченому відповідно до вимог Законодавства України, з метою запобігання вчиненню обвинуваченим нових злочинів, суд приходить до висновку про те, що виправлення останнього та недопущення вчинення ним нових кримінальних правопорушень, можливе без його ізоляції від суспільства, із призначенням покарання у виді позбавлення волі з випробуванням (із застосуванням ст.75 КК України).

В даному випадку, за переконанням суду, покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, передбаченого санкціями ч.4 ст.185 та ч.2 ст.263 КК України, повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Водночас, вирішуючи питання про необхідність реального відбування обвинуваченим покарання у виді позбавлення волі з випробуванням за вчинені злочини, судом враховується, що статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

При цьому, суд також враховує правову позицію Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, висловлену у Постанові від 28.05.2020року (справа №753/13972/17; провадження №51-986км20), згідно якої, Верховний Суд зазначив, що законодавцем саме суду надано дискреційні повноваження щодо визначення виду та міри покарання за вчинення того чи іншого злочину.

Крім того, приймаючи таке рішення, суд серед іншого враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 №15-рп/2004 у справі №1-33/2004.

Вимога додержуватись справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена і в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 (прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року), статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод 1950.

Для проведення експертизи залучались експерти, у зв`язку із чим процесуальні витрати необхідно покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 .

Долю речових доказів, суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.369-371, 373-374 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.2 ст.263 КК України та призначити йому покарання за:

-ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років,

-ч.2 ст.263 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням на строк 1 рік, із покладанням обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід до набрання вироку законної сили відносно ОСОБА_5 змінити з тримання під вартою на особисте зобов`язання, звільнивши останнього з-під варти в залі суду.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні в розмірі 1912гривень, за проведення експертних досліджень - стягнути з ОСОБА_5 в повному обсязі, на користь Держави.

Речові докази - матерчату сумку, кепку, мобільний телефон в чохлі, зарядний пристрій для мобільного телефону - вважати повернутими за належністю ОСОБА_7 ; рюкзак, корінці повісток до ІНФОРМАЦІЯ_2 , павербанк чорного кольору, кепку з надписом, зарядний пристрій для мобільного телефону з надписом «ZTE», мобільний телефон, складні ножи - повернути за належністю ОСОБА_5 ; кинджал - знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження та подання апеляції через Суворовський районний суд м. Одеси до Судової палати по кримінальних справах Одеського апеляційного суду, протягом 30 днів з дня проголошення.

Копії вироку вручити під розписку учасникам судового засідання, а також надати іншим заінтересованим особам.

Суддя ОСОБА_1