Номер справи 703/2164/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2023 року м. Сміла

Смілянський міськрайонного суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора про призначення судової автотехнічної експертизи, яке подане у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 березня 2019 року за №0000440, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

у с т а н о в и в :

У провадженні Смілянського міськрайонного суду перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Під час судового розгляду прокурор звернувся до суду з клопотанням, в якому просить призначити у вказаному кримінальному провадженні автотехнічну експертизу, проведення якої доручити експертам Черкаського НДЕКЦ МВС, що знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул. Пастерівська, 104, попередивши їх про кримінальну відповідальність, передбачену ст.384, 385 КК України. На вирішення експертизи поставити наступні запитання: А) як, у відповідності до вимог ПДР України, у виниклій дорожній обстановці повинен був діяти водій автомобіля «Фольксваген Пасат», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_4 .?; Б) як, у відповідності до вимог ПДР України, у виниклій дорожній обстановці повинен був діяти пішохід ОСОБА_7 .?; В) якою була швидкість руху автомобіля «Фольксваген Пасат», д.н.з. НОМЕР_1 , з урахуванням зафіксованих під час проведення огляду місця події 22 березня 2019 року слідів гальмування?; Г) чи мав водій автомобіля «Фольксваген Пасат», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_4 технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_7 у момент виникнення небезпеки для руху?; Д) чи відбувся би наїзд на пішохода ОСОБА_7 у тому випадку, якби автомобіль під керуванням ОСОБА_4 у момент виникнення небезпеки, з урахуванням розвитку ДТП, рухався прямолінійно без зміни напрямку руху та вживав заходи, передбачені п.12.3 ПДР України?; Е) невідповідності яким вимогам ПДР України у діях учасників даної пригоди, із технічної точки зору, знаходяться у причинному зв`язку із розвитком механізму ДТП?

Клопотання обгрунтовує тим, що на стадії досудового розслідування вказаного кримінального провадження, з урахуванням позиції ОСОБА_4 та потерпілого ОСОБА_7 , які примирилися між собою та виявили бажання ініціювати питання про закриття кримінального провадження у порядку ст.46 КК України, з метою економії процессуального часу та дотримання розумних строків слідства, автотехнічна експертиза не проводилась. Однак, вже на стадії судового розгляду, обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що вину у скоєнні злочину не визнає. В учасників дорожньо-транспортної пригоди виникли розбіжності щодо механізму її розвитку та причин виникнення. Окрім цього, при розгляді кримінального провадження у минулому складі суду стороною захисту відкрито матеріали, про які не було відомо стороні обвинувачення на стадії досудового розслідування, котрі приєднані до судової справи, а саме відеозапис. Скасовуючи обвинувальний вирок Смілянського міськрайонного суду від 07 лютого 2022 року, колегія Черкаського апеляційного суду зазначила, що під час нового судового розгляду необхідно вирішити питання про доцільність призначення і проведення автотехнічної експертизи, за для визначення обставин і механізму ДТП. На даній стадії судового розгляду виникла необхідність у проведенні судової автотехнічної експертизи для чого необхідні спеціальні знання у відповідній галузі, внаслідок чого прокурор звернувся до суду з вказаним клопотанням.

У вказаному клопотанні прокурором зазначені вихідні дані, які, як стверджує останній, встановлені у ході досудового розслідування та проведення судового розгляду, та які необхідно надати експертам для проведення автотехнічної експертизи.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання прокурора та зазначив, що заявлене прокурором клопотання суперечить вимогам ч.1 ст.337 КПК України, так як прохання щодо проведення автотехнічного дослідження спеціалістів, виходить за межі обсягу судового розгляду. Даним клопотанням прокурор пропонує перекласти із сторони обвинувачення процесс збирання доказів на суд, що є порушенням принципів КПК України. Вказав на наявність суперечностей доводів прокурора, викладених у клопотанні, вимогам ст.242, 332 КПК України в частині підстав призначення експертизи у кримінальному провадженні. Вважає, що у тексті клопотання не зазначено обгрунтування необхідності призначення експертизи на стадії судового розгляду, а у вихідних даних, які зазначені у клопотанні, є такі, що трактуються вільно на розсуд прокурора за його бажанням, але ніяк не витікають із досліджених матеріалів справи, зокрема щодо часу, який минув від виникнення небезпеки для руху водієві до наїзду на пішохода. В обвинувальному акті стороною обвинувачення викладено механізм дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок чого був травмований потерпілий, а факт озвученої позиції захисту щодо спростування обвинувачення клієнта, є легалізованим у судовому процесі з жовтня 2019 року, внаслідок чого будь-яких нових підстав для заявлення такого клопотання у прокурора не має. Вказав, що посилання прокурора на припис апеляційного суду є невмотивованим доводом, оскільки в ухвалі суду зазначено вимогу щодо вирішення питання про необхідність призначення такої експертизи, а не категорична вимога щодо її призначення у справі першої інстанції. Прокурор ставиться питання оцінки спеціалістами НДЕКЦ як дій водія ОСОБА_4 , так і дій пішохода ОСОБА_7 , однак органом досудового розслідування механізм ДТП встановлено достименно і ніхто із учасників це не ставить під сумнів, у тому числі і сторона обвинувачення. Допитані під час судового розгляду свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 підтвердили саме такий механізм ДТП, який зафіксований на записі з відеореєстратора, який був наданий стороною захисту. Погодився з клопотанням прокурора в частині необхідності додатково дослідити за участю спеціалістів лише в частині відповідності чи невідповідності дій водія ОСОБА_4 пунктам ПДР, які вказані в обинувальному акті, але ніяк не п.12.3 ПДР України, якого немає в обвинувальному акті. Крім того, поставлені на вирішення експертів питання мають бути досліджені з урахуванням даних, зафіксованих записами на відеореєстратор, які приєднані до матеріалів справи.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав вищевказану думку свого захисника.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні наполягав на задоволенні клопотання, при цьому заперечив проти врахування під час проведення експертизи записів з відеореєстратора, які були надані стороною захисту.

Представник потерпілого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні вважав за доцільне задовольнити клопотання прокурора та призначити у даному кримінальному провадженні судову автотехнічну експертизу.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, в частині, необхідній для правильного вирішення заявленого прокурором клопотання, приходить до наступного.

Так, як вбачається з обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000440 від 23 березня 2019 року, ОСОБА_4 обвинувачується органом досудового розслідування у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, за наступних обстави, ОСОБА_4 22 березня 2019 року близько 19 години 35 хвилин керуючи автомобілем «Фольксваген Пасат», д.н.з. НОМЕР_1 , та рухаючись по автодорозі між населеними пунктами від с. Березняки в напрямку с. Велика Яблунівка Смілянського району, допустив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, де уникаючи наїзду на пішохода, який вибіг на проїжджу частину, виконав виїзд автомобіля на зустрічну смугу руху, не впорався із керуванням транспортного засобу та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що рухався у зустрічному напрямку, у результаті чого спричинив останньому тілесні ушкодження, які, згідно висновку експерта №05-6-01/223, є у вигляді: перелом кісток правої гомілки, що за ознакою тривалого розладу здоров`я відноситься до категорії середньої тяжкості, садно лобу справа, за ознакою короткочасного розладу здоров`я відноситься до категорії легких.

Своїми діями ОСОБА_4 грубо порушив вимоги правил дорожнього руху України, а саме: п.1.5 (дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків), п.п. «б», «д» п.2.3 (для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху).

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 надав покази, відповідно до яких, він 22 березня 2019 року близько 19 години 30 хвилин рухався на автомобілі «Фольксваген Пасат», д.н.з. НОМЕР_1 , по проїзній частині на ділянці дороги, що розташована між населеними пунктами с. Березняки с. В. Яблунівка. У цей час по правій смузі руху йому на зустріч, по асфальту, рухався пішохід, у зв`язку з чим він вирішив його об`їхати злів. Приблизно за 30-35 метрів до нього пішохід почав перебігати проїзну частину по діагоналі назустріч, внаслідок чого він застосував екстрене гальмування. У цей момент керований ним транспортний засіб перебував по центру проїзної частини. Здійснити маневр об`їзду пішоходу не мав змоги. Внаслідок застосування екстреного гальмування його транспортний засіб понесло вліво та відбувся контакт з пішоходом. Пішохід вибачався, казав, що не помітив його автомобіль. Він викликав працівників поліції та швидку медичну допомогу. Автомобіль вилучили до відділу поліції. Наступного дня їздив до потерпілого та надавав кошти. Потерпілий погодився примиритися, однак пізніше від примирення останній відмовився. Автомобіль перебував у технічно справному стані. В автомобілі також перебувала його дружина, яка сиділа на передньому пасажирському сидінні. У вказаній ділянці дороги було темно, штучного освітлення не було, лише світло фар. Їхав спочатку з увімкненим дальнім світлом фар, а як побачив пішохода, переключив на ближнє світло фар. Керував автомобілем у тверезому стані. Під час контакту з пішоходом здійснював рух на підйом. Контакт з пішоходом відбувся правою передньою частиною автомобіля, бампером. Опадів та туману не було, дорожнє покриття було сухе. Інших транспортних засобів і перешкод не було. Рухався зі швидкістю близько 70 км/год., можливо з меншою швидкістю. Пішохід був одягнутий у одяг, який загалом не темний та не світлий, без світло відбиваючих елементів. В салоні автомобіля був встановлений на лобовому склі відеореєстратор, який працював під час вищевказаної події. Він повідомляв слідчого Душейка, що в його автомобілі був наявний відеореєстратор, під час перебування автомобіля у відділі поліції. Відеореєстратор фіксував неправильні часові мітки, оскільки була несправна батарея і час та дата збивалися при кожному вимиканні запалювання. АБС в автомобілі відсутнє. Загалом потерпілому він надав близько 12000-13000 гривень. Контакт його автомобіля та пішохода відбувся на смузі зустрічного руху. Пішохід міг зупинитися та повернутися. Вважає, що Правил дорожнього руху не порушував. Схема дорожньо-транспортної пригоди складена правильною. На його думку, відбувся не наїзд на пішохода, а пішохід сам набіг на його автомобіль. Усе відбулося дуже швидко, момент небезпеки виник тоді, коли пішохід почав перебігати дорогу. Вважає, що якщо б він не почав об`їжджати пішохода, наслідки були б гірші. Слідчий не повідомляв йому, що він має право подати свої докази.

Потерпілий ОСОБА_7 під час судового розгляду не допитаний у зв`язку з його призовом до Збройних Сил України та виконання ним обов`язку по захисту Батьківщини.

Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні надала покази, відповідно до яких, 22 березня 2019 року близько 20 години вона з чоловіком ОСОБА_4 на автомобілі «Фольксваген Пасат», д.н.з. НОМЕР_1 , їхала на роботу. Автомобіль під керуванням ОСОБА_4 рухався по дорозі між с. Березняки та с. В. Яблунівка. У цей час вона побачила чоловіка, який стояв на смузі руху, по якій здійснював рух їх автомобіль, а потім почав швидко бігти по діагоналі, перетинаючи проїзну частину та траєкторії руху автомобіля, внаслідок чого відбувся наїзд на вказаного чоловіка їх автомобілем. У вказаний час було темно та дорога не освітлювалася. Вказана подія відбулася на підйомі до с. В. Яблунівка. Швидкість руху їх автомобіля вказати не змогла. Наїзд на пішохода відбувся на зустрічній смузі руху, оскільки ОСОБА_4 намагався уникнути наїзду, виїхавши на зустрічну смугу руху. Їхали з увімкненим на автомобілі ближнім світлом фар. В автомобілі вона перебувала на передньому пасажирському сидінні. На якій відстані до автомобіля з`явився пішохід не знає. Після наїзду чоловік підійшов до пішохода, з`ясував його стан, викликав швидку медичну допомогу і працівників поліції, після чого зупинив для неї попутній транспорт та вона поїхала до місця свої роботи. Вона та ОСОБА_4 їздили до потерпілого у лікарню, допомагали йому матеріально, приблизно 5000-7000 гривень. Під час вказаної пригоди опадів та зустрічного транспортного засобу не було. Потерпілий був одягнутий у темний одяг. Де саме відбувся наїзд на потерпілого, на місці вказати не зможе. В салоні автомобіля був встановлений на лобовому склі відеореєстратор, який працював у момент вказаної події. Потерпілий перетинав проїзну частину з права на ліво, по діагоналі, в бік їх автомобіля під кутом. Внаслідок наїзду на автомобілі було розбите лобове скло зі сторони переднього пасажирського сидіння, а також були вм`ятини на капоті та даху. Контакт з потерпілим відбувся передньою правою частиною автомобіля. Потерпілий знаходився ближче до середини проїзної частини, на стороні руху їхнього автомобіля, коли з`явився у світлі фар, та почав бігти, перетинаючи проїзну частину, коли ОСОБА_4 почав його об`їжджати. Вважає, що якщо б потерпілий не побіг, зіткнення не було б. Коли ОСОБА_4 підійшов до потерпілого одразу після дорожньо-транспортної пригоди, останній почав вибачатися. Дорожня розмітка на ділянці дороги, на якій сталася дорожньо-транспортна пригода, відсутня. ОСОБА_4 застосовував гальмування для уникнення зіткнення з потерпілим.

Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні надав покази, відповідно до яких, він проводив досудове розслідування у даному кримінальному провадженні, можливо перебував у групі слідчих, яким доручено проведення досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні. Крім того, ним здійснювався виїзд на місце дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участі обвинуваченого ОСОБА_4 та потерпілого ОСОБА_7 , та проводив огляду місця події, за результатами якого ним складено відповідний протокол з додатками до нього, якими є схема та таблиця зображень. На місці події було встановлено обставини дорожньо-транспортної пригоди, якою була наїзд на пішохода. Схема, яка є додатком до протоколу огляду місця події, відповідає обстановці, яка була виявлена на місці події. Огляд місця події проводився без участі потерпілого, оскільки на той час його було доставлено швидкою медичною допомогою до лікарні. З місця дорожньо-транспортної пригоди було вилучено автомобіль, яким керував ОСОБА_4 , який поміщено на територію відділу поліції. Проникнення до даного автомобіля та його огляд він не здійснював, у зв`язку з чим не може повідомити, чи був у салоні цього автомобіля встановлений відеореєстратор. Учасники дорожньо-транспортної пригоди йому не надавали будь-яких відеозаписів з відеореєстратора, та ОСОБА_4 він не допитував. На місці дорожньо-транспортної пригоди він був єдиним слідчим.

Після перегляду за участі свідка ОСОБА_9 відеозаписа з відеореєстратора, який приєднаний до матеріалів кримінального провадження за клопотанням сторони захисту, свідок ОСОБА_9 не зміг підтвердити чи спростувати, що на вказаному відеозаписі відображено саме дорожньо-транспортну пригоду, яка відбулася за участі обвинуваченого ОСОБА_4 та потерпілого ОСОБА_7 .

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні надав покази, відповідно до яких, ним проводилося досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, у ході якого обвинувачений ОСОБА_4 не надавав для приєднання до матеріалів кримінального провадження відеозапис з відеореєстратора, а також останній не повідомляв його, що в автомобілі був встановлений відеореєстратор. Огляд салону автомобіля ОСОБА_4 не проводився, оскільки не було такої необхідності, натомість проведено лише зовнішній огляд автомобіля. Обвинувачений ОСОБА_4 під час проведення досудового розслідування визнавав свою провину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. У ході досудового розслідування ним приймали до уваги вихідні дані, які відображені на схемі дорожньо-транспортної пригоди.

Після перегляду за участі свідка ОСОБА_8 відеозаписа з відеореєстратора, який приєднаний до матеріалів кримінального провадження за клопотанням сторони захисту, свідок ОСОБА_8 зазначив, що водій не рухався в межах своєї смуги руху, натомість здійснював рух по розмітці 1.5. При цьому свідок ОСОБА_8 не зміг підтвердити чи спростувати, що на вказаному відеозаписі відображено саме дорожньо-транспортну пригоду, яка відбулася за участі обвинуваченого ОСОБА_4 та потерпілого ОСОБА_7 , однак ідентифікував ділянку дороги, яка відображена на зазначеному відеозаписі, як таку, що є ділянкою дороги, на якій сталася дорожньо-транспортна пригода за участі вказаних осіб.

Крім того, у ході судового розгляду, за клопотанням прокурора, судом досліджені раніше подані стороною обвинувачення письмові докази, які, на думку останньої, підтверджують винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а саме:

- висновок експерта №05-6-01/223 від 25 квітня 2019 року, відповідно до якого:

1-3. Згідно даних наданого медичного документу у ОСОБА_7 мали місце ушкодження: А) перелом кісток правої гомілки; Б) садна лобу справа.

Дані ушкодження виникли від дії твердого тупого предмета, могли бути спричинені за механізмом ДТП, який вказаний в ухвалі, за давністю спричинення можуть відповідати часу події, що зазначений в ухвалі, і за ознакою: ушкодження пункту «А» - тривалого розладу здоров`я відноситься до категорії середньої тяжкості; ушкодження пункту «Б» - відсутності короткочасного розладу здоров`я відноситься до категорії легких (т.1 а.п.83);

- протокол огляду предмету від 27 березня 2019 року з таблицею зображень до нього, відповідно до якого, слідчим 27 березня 2019 року в період часу з 10 години 00 хвилин по 10 годину 20 хвилин проведено огляду автомобіля «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору. При огляді лобового скла даного автомобіля виявлено пошкодження у вигляді деформації цілісності при здавлюючій силі усередині. Пошкодження на правій стороні. При огляді даху при пошкодженні скла є пошкодження металу. При огляді капоту є пошкодження лако-фарбового покриття із правої сторони (т.1 а.п.84-86);

- висновок експерта №4/214 від 18 квітня 2019 року, відповідно до якого: 1. До моменту ДТП деталі ходової частини, рульового керування та робочої гальмівної системи автомобіль «Фольксваген Пасат», д.н.з. НОМЕР_1 , знаходилися у працездатному стані; 2. Дослідження, проведені по питанню №1 постанови вказують на те, що до моменту ДТП деталі ходової частини, рульового керування та робочої гальмівної системи автомобіля «Фольксваген Пасат», д.н.з. НОМЕР_1 , знаходилися у працездатному стані, тому відповідь на питання №2 постанови, з технічної точки зору, втрачає сенс (т.1 а.п.87-91);

- протокол огляду місця події від 22 березня 2019 року з додатками до нього, якими є: схема, таблиця зображень, відповідно до яких, слідчим 22 березня 2019 року в період часу з 20 години 50 хвилин по 21 годину 40 хвилин, за участі понятих та ОСОБА_4 , проведено огляд напрямку від с. В. Яблунівка до с. Березняки. Огляд здійснювався без опадів, при штучному освітленні, при температурі повітря +6. Вид пригоди наїзд на пішохода. Обстановка на місці ДТП до початку огляду пішохід доставлений до лікарні, автомобіль положення не змінював. Оглядом встановлено: місце ДТП знаходиться по вул. Яблунева, 110, с. Березняки; елементи вулиці, дороги горизонтальна ділянка; вид покриття асфальтобетон; стан покриття мокре; дорожнє покриття для двох напрямів, шириною 6,2 м; число смуг для руху в напрямку огляду 1, їх ширина 3,1 м, число смуг для руху назустріч напрямку огляду 1, їх ширина 3,1 м, ширина узбіччя 1.7, 1.8 м; на поїзній частині розмітка відсутня; до проїзної частини примикає праворуч та ліворуч - узбіччя; далі за узбіччям розміщені праворуч присадибні ділянки, газова станція, підйом ґрунту, ліворуч городи, підйом ґрунту; спосіб регулювання руху на цій ділянці нерегульована; місце пригоди знаходиться у зоні дії дорожніх знаків, встановлених по ходу огляду дорожні знаки відсутні; ділянка дороги (вулиці) в момент огляду не освітлена; положення транспортних засобів на місці пригоди положення транспортного засобу згідно схеми; сліди гальмування спарені, розміщення згідно схеми, довжина від початку до задніх коліс; ознаки напрямку руху транспортного засобу по розміщенню транспортного засобу; у процесі огляду складені та прилучені до протоколу схема ДТП; застосування науково-технічних засобів фотографування, рулетка; по закінченню огляду транспортний засіб автомобіль «Фольксваген Пасат» вилучено до Смілянського ВП (т.1 а.п.92-97).

Також, за клопотанням сторони захисту судом було відтворено відеозапис, запис якого здійснено на компакт-диск, який, за доводами сторони захисту, здійснений за допомогою відеореєстратора, який був встановлений на автомобілі «Фольксваген Пасат», д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_4 22 березня 2019 року близько 19 години 35 хвилин (т.1 а.п.107).

З вищевказаного відеозапису встановлено, що пристрій для відеозапису встановлений в салоні транспортного засобу, який рухається по дорозі у темну пору доби. На зустріч транспортному засобу, в якому встановлено вищевказаний пристрій, проїздить автомобіль з ввімкненим світлом фар. У подальшому, даний транспортний засіб продовжує рух по неосвітленому відрізку дороги, при цьому видимість обмежена світлом фар. Рух транспортним засобом здійснюється як у своїй смузі руху, так і по середині проїзної частини. Під час здійснення руху транспортним засобом по середині проїзної частини, у світло фар потрапляє людина, яка здійснює рух з правої частини дороги до лівої частини дороги, по відношенню до транспортного засобу, та у цей час перебуває по середині проїзної частини. За секунду до потраплянням у світло фар вказаної особи, транспортний засіб починає виїзд на смугу зустрічного руху. Після виїзду транспортного засобу на смугу зустрічного руху відбувається зіткнення даного транспортного засобу з зазначеною людиною. У подальшому, транспортний засіб зупиняється. З моменту потрапляння вказаної людини у світло фар транспортного засобу до моменту зіткнення пройшло 2-3 секунди (т.1 а.п.107).

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.286 КК України, кримінальна відповідальність за даною частиною статті настає за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

За нормативним визначенням об`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, складається з: порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту; суспільно небезпечних наслідків; причинного зв`язку між порушенням і наслідками. Відсутність хоча б одного з елементів об`єктивної сторони виключає можливість притягнення особи до кримінальної відповідальності.

При виявленні причинного зв`язку необхідно враховувати як дії або бездіяльність особи, яка керує транспортним засобом, так і неналежне, у тому числі невинне, поводження інших учасників руху, у даному випадку пішохода, що також може виключити відповідальність водія.

Крім того, при вирішенні питання про причинний зв`язок ураховується наявність у водія технічної можливості уникнути шкідливого наслідку. Якщо такої можливості не було і встановлено, що аварійну ситуацію викликано не ним, то відповідальність водія виключається. У випадку, коли вказану ситуацію було створено самим водієм-порушником, відсутність технічної можливості уникнути шкідливих наслідків юридичного значення не має.

Під час судового розгляду прокурор зазначив, а сторона захисту підтвердила, що у ході досудового розслідування даного кримінального провадження не було призначено та не було проведено судову автотехнічну експертизу щодо: невідповідності або відповідності дій учасників дорожньо-транспортної пригоди вимогам ПДР України; встановлення швидкості руху автомобіля, на якому рухався обвинувачений ОСОБА_4 , під час дорожньо-транспортної пригоди; наявності технічної можливості уникнення обвинуваченим ОСОБА_4 наїзду на потерпілого ОСОБА_7 ; можливості уникнення обвинуваченим ОСОБА_4 , у разі якщо б його автомобіль у момент виникнення небезпечно рухався прямолінійно без зміни напрямку руху.

При цьому, суд звертає увагу, що в обвинувальному акті органом досудового розслідування зазначені обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст.66 КК України: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, а під час судового розгляду встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 у ході досудового розслідування кримінального провадження визнавав свою провину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_4 , станом на день звернення сторони обвинувачення до суду з обвинувальним актом, погоджувався з встановленими органом досудового розслідування обставинами дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася за його та потерпілого ОСОБА_7 участі 22 березня 2019 року, що були відображені стороною обвинувачення в обвинувальному акті, у тому числі щодо механізму дорожньо-транспортної пригоди.

Однак, під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 своєї провини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, не визнає, при цьому вказує на інший механізм дорожньо-транспортної пригоди, а саме, що саме потерпілий ОСОБА_7 порушив ПДР України та сам кинувся під його автомобіль, що не відповідає обставинам, які зазначені в обвинувальному акті, та з якими обвинувачений ОСОБА_4 у ході досудового розслідування кримінального провадження погоджувався.

Крім того, суд звертає увагу, що лише 07 листопада 2019 року, тобто після завершення досудового розслідування кримінального провадження, звернення прокурора до суду з обвинувальним актом та призначення кримінального провадження до судового розгляду, захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 повідомив прокурора у даному кримінальному провадженні про наявність у сторони захисту додаткових матеріалів у кримінальному провадженні, які отримані в процесі розгляду справи в суді, а саме відеозапису фрагменту фіксації обставин, які передували події дорожньо-транспортної пригоди і моменту наїзду на пішохода 22 березня 2019 року, який було здійснено за допомогою відеореєстратора, що був встановлений на лобовому склі в салоні автомобіля.

Вищевказані обвинуваченим ОСОБА_4 обставини щодо механізму дорожньо-транспортної пригоди, а також наявність в останнього відеозапису дорожньо-транспортної пригоди, об`єктивно не були відомі стороні обвинувачення в ході досудового розслідування кримінального провадження, внаслідок чого з об`єктивних причин стороною обвинувачення не міг бути перевірена, у тому числі шляхом призначення та проведення відповідної експертизи, суперечність між механізмом дорожньо-транспортної пригоди, яке відображений в обвинувальному акті, та механізмом цієї дорожньо-транспортної пригоди, на який вказав під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 , з посиланням на відеозапис з відеореєстратора, що був встановлений в салоні його автомобіля та здійснював запис дорожньо-транспортної пригоди.

Також, суд звертає увагу, що Черкаський апеляційний суд, скасовуючи вирок Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 07 лютого 2022 року у даному кримінальному провадженні, у своїй ухвалі від 01 червня 2022 року вказав:

«Наявні суперечності щодо обставин і механізму ДТП могла б вирішити автотехнічна експертиза щодо встановлення конкретних порушень ПДР з боку обвинуваченого і потерпілого та наявність причинно-наслідкового зв`язку між недотриманням ПДР та наслідків, що настали у виді спричинення потерпілому середньої тяжкості тілесних ушкоджень. Разом з цим місцевим судом необґрунтовано відмовлено прокурору у задоволенні клопотання відповідного змісту.

Скасовуючи вирок Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 07 лютого 2022 року з наведених підстав, колегія суддів не вдається до оцінки висновків суду за пред`явленим ОСОБА_4 обвинуваченням, тому доводи сторони захисту про наявність підстав для закриття кримінального провадження на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК України, підлягають перевірці та оцінці під час нового судового розгляду. Крім того суду першої інстанції належить вирішити питання про доцільність призначення і проведення в кримінальному провадженні автотехнічної експертизи обставин і механізму ДТП, на чому під час судового розгляду неодноразово наполягав прокурор».

Викладені у вищевказаній ухвалі Черкаського апеляційного суду підстави для скасування вироку суду першої інстанції та висновки щодо необхідності призначення та проведення під час нового судового розгляду кримінального провадження у суді першої інстанції судової автотехнічної експертизи, надають суду підстави вважати, що призначення та проведення під час нового судового розгляду кримінального провадження у суді першої інстанції судової автотехнічної експертизи, з метою усунення суперечностей щодо обставин і механізму дорожньо-транспортної пригоди, є обов`язковим.

З урахуванням викладеного, суд не приймає до уваги доводи сторони захисту про те, що клопотанням про призначення судової автотехнічної експертизи прокурор пропонує перекласти із сторони обвинувачення процес збирання доказів на суд, що є порушенням принципів КПК України, а також те, що в ухвалі суду зазначено вимогу щодо вирішення питання про необхідність призначення такої експертизи, а не категорична вимога щодо її призначення у справі першої інстанції.

Крім того, відповідно до ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За таких обставин, відмова у задоволенні клопотання прокурора та не проведення у даному кримінальному провадженні судової автотехнічної експертизи, на думку суду, призведе до належного виконання судом приписів ст.2 КПК України та фактично буде допущена неповнота судового розгляду, а відтак і до істотних порушень процесуального закону.

Згідно ч.1 ст.332 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.

Приписами ч.2 ст.332 КПК України передбачено, що суд має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам незалежно від наявності клопотання, якщо:

1) суду надані кілька висновків експертів, які суперечать один одному, а допит експертів не дав змоги усунути виявлені суперечності;

2) під час судового розгляду виникли підстави, передбачені частиною другою статті 509 цього Кодексу;

3) існують достатні підстави вважати висновок експерта (експертів) необґрунтованим чи таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає інші обґрунтовані сумніви в його правильності.

Одночасно, суд звертає увагу, що приписами ст.332 КПК України не передбачено заборони доручення судом проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам, у інших випадках.

Відповідно до п.1.2.14 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року №53/5, згідно з процесуальним законодавством України експертами виконуються первинні, додаткові, повторні, комісійні та комплексні експертизи.

Положенням абзацу 2 п.1.2.14 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року №53/5, передбачено, первинною є експертиза, коли об`єкт досліджується вперше

Відповідно до Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року №53/5, основними завданнями автотехнічної експертизи є, зокрема:

п.1.1.2 - установлення механізму ДТП та її елементів: швидкості руху (за наявності слідів гальмування та за пошкодженнями), гальмового та зупинного шляхів, траєкторії руху, відстані, пройденої ТЗ за певні проміжки часу, та інших просторово-динамічних характеристик пригоди.

Швидкість руху транспортних засобів, виходячи з їх пошкоджень, може визначатися за допомогою програмних комплексів з дослідження механізму ДТП, що рекомендовані для впровадження в експертну практику.

п.1.1.3 - установлення відповідності дій водія ТЗ у даній дорожній ситуації технічним вимогам Правил дорожнього руху, наявності у водія технічної можливості запобігти пригоді з моменту виникнення небезпеки, відповідності з технічної точки зору дій водія вимогам Правил дорожнього руху, а також встановлення причинно-наслідкового зв`язку між діями водія та ДТП.

Момент виникнення небезпеки для руху, як правило, має зазначатися у документі про призначення експертизи (залучення експерта). Якщо у документі про призначення експертизи (залучення експерта) момент виникнення небезпеки не зазначений, то експерт, виходячи з аналізу дорожньої обстановки, може визначити його за даними, що містяться в матеріалах справи.

Коли експерт вважає, що небезпека для руху виникла не в той момент, який зазначено в документі про призначення експертизи (залучення експерта), у висновку він має вказати мотиви незгоди з позицією органу (особи), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), і дати відповідні варіанти розв`язання поставленого питання.

Перед автотехнічною експертизою можуть бути поставлені й інші завдання, вирішення яких пов`язане з дослідженням технічного стану ТЗ, дорожньої обстановки і дій учасників дорожньої події.

З урахуванням вищевикладеного та з метою для усунення розбіжності та встановлення або ж спростування обставин, на які вказує сторона захисту, суду вважає, що в даному випадку наявні підстави, передбачені КПК України, для призначення судової автотехнічної експертизи, проведення якої слід доручити експертам Черкаського НДЕКЦ МВС, у зв`язку з чим клопотання прокурора про призначення такої експертизи підлягає задоволенню.

Згідно ч.3 ст.332 КПК України, до ухвали суду про доручення проведення експертизи у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, включаються питання, поставлені перед експертом учасниками судового провадження, судом. Суд має право не включати до ухвали питання, поставлені учасниками судового провадження, якщо відповіді на них не стосуються кримінального провадження або не мають значення для судового розгляду, обґрунтувавши таке рішення в ухвалі.

У клопотанні прокурора про призначення судової автотехнічної експертизи зазначені питання, які, на думку останнього, слід поставити на вирішення експертів, при цьому сторона захисту своїх запитань, які мають бути поставлені на вирішення експертизи, не висловила, натомість фактично заперечила виключно щодо з`ясування експертом невідповідності або відповідності дій водія ОСОБА_4 вимогам п.12.3 ПДР України, оскільки порушення даного пункту ПДР України ОСОБА_4 не інкримінованого в обвинувальному акті.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.337 КК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. Під час судового розгляду прокурор може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення, розпочати провадження щодо юридичної особи.

Саме частина обвинувального акта, де викладаються фактичні обставини кримінального правопорушення, які сторона обвинувачення вважає встановленими, а також правова кваліфікація правопорушення і встановлює межі судового розгляду кримінального провадження.

Разом з тим, прокурор, у відповідності до вимог ч.2 ст.337 КПК України, не позбавлений можливості, після отримання висновку автотехнічної експертизи, змінити обвинувачення, яке викладене в обвинувальному акті, у тому числі і щодо наявності або відсутності в діях ОСОБА_4 норм ПДР України.

Згідно ч.3 ст.332 КПК України, до ухвали суду про доручення проведення експертизи у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, включаються питання, постановлені перед експертом учасниками судового провадження, судом.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за доцільне на вирішення судової автотехнічної експертизи поставити питання, які зазначені у клопотанні прокурора, а експерту при проведенні судової автотехнічної експертизи використовувати вихідні дані, які відображені у поданих сторонами доказах та отримані під час допиту обвинуваченого і свідків.

Керуючись ст.2, 7, 9, 332, 372 КПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора про призначення судової автотехнічної експертизи задовольнити.

Призначити у кримінальному провадженні №0000440 (судовий номер 703/2164/19) судову автотехнічну експертизу, проведення якої доручити експертам Черкаського НДЕКЦ МВС (м. Черкси, вул. Пастерівська,104).

На вирішення експертизи поставити наступні запитання:

1). Як, у відповідності до вимог ПДР України, у виниклій дорожній обстановці повинен був діяти водій автомобіля «Фольксваген Пасат», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_4 .?

2). Як, у відповідності до вимог ПДР України, у виниклій дорожній обстановці повинен був діяти пішохід ОСОБА_7 .?

3). Якою була швидкість руху автомобіля «Фольксваген Пасат», д.н.з. НОМЕР_1 , з урахуванням зафіксованих під час проведення огляду місця події 22 березня 2019 року слідів гальмування?

4). Яи мав водій автомобіля «Фольксваген Пасат», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_4 технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_7 у момент виникнення небезпеки для руху?

5). Чи відбувся би наїзд на пішохода ОСОБА_7 у тому випадку, якби автомобіль під керуванням ОСОБА_4 у момент виникнення небезпеки, з урахуванням розвитку ДТП, рухався прямолінійно без зміни напрямку руху та вживав заходи, передбачені п.12.3 ПДР України?

6) Невідповідності яким вимогам ПДР України у діях учасників даної пригоди, із технічної точки зору, знаходяться у причинному зв`язку із розвитком механізму ДТП?

Експерту при проведенні автотехнічної експертизи використовувати вихідні дані, які відображені у:

- протоколі огляду місця події від 22 березня 2019 року з додатками до нього, якими є: схема, таблиця зображень (т.1 а.п.92-97);

- протоколі огляду предмету від 27 березня 2019 року з таблицею зображень (т.1 а.п.84-86);

- висновку експерта №4/214 від 18 квітня 2019 року (т.1 а.п.87-91);

- відеозаписі з відеореєстратора, запис якого здійснено на компакт-диск (т.1 а.п.107);

- показаннях обвинуваченого ОСОБА_4 (викладені у мотивувальній частині цієї ухвали);

- показаннях свідка ОСОБА_10 (викладені у мотивувальній частині цієї ухвали);

- показаннях свідка ОСОБА_9 (викладені у мотивувальній частині цієї ухвали).

Для проведення експертизи у розпорядження експертів надати матеріали кримінального провадження №0000440 (судовий номер 703/2164/19) та копію даної ухвали.

Попередити експертів про кримінальну відповідальність за статтями 384, 385 КК України.

У судовому розгляді оголосити перерву до отримання судом висновку судової автотехнічної експертизи, складеного за результатами виконання даної ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1