Березівський районний суд Одеської області
23.01.2024
Справа № 494/59/24
Провадження № 1-кс/494/23/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2024 року м. Березівка

Слідчий суддя Березівського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Березівка Одеської області скаргу ОСОБА_3 на дії начальника сектору дізнання Березівського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження №0000033 внесеного до ЄРДР 22.04.2023 року,-

ВСТАНОВИВ:

11.01.2024 року до Березівського районного суду Одеської області надійшла скарга ОСОБА_3 на дії начальника сектору дізнання Березівського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження №0000033 внесеного до ЄРДР 22.04.2023 року.

Вказана скарга передана до розгляду слідчому судді ОСОБА_1 11.01.2024 року.

Ухвалою від 15.01.2024 року відкрито провадження по справі та призначено судове засідання на 23.01.2024 року.

ОСОБА_3 у своїй скарзі зазначає, що в провадженні сектору дізнання Березівського РВП ГУНП в Одеській області перебували матеріали кримінального провадження №0000033 внесеного до ЄРДР 22.04.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України. 09.05.2023 року начальником сектору дізнання ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження за відсутністю складу кримінального правопорушення. Скаржник зазначила, що твердження начальника сектору дізнання про відсутність складу кримінального правопорушення ґрунтуються лише на тому, що правопорушення скоєно внаслідок необережної вини та не є караним, також посилався на ст. 61 Конституції України, де вказано про заборону подвійного притягнення до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, так як ОСОБА_5 по даному факту вже був притягнутий до адміністративної відповідальності. ОСОБА_3 категорично не погоджується оскаржуваною постановою, так як ОСОБА_5 систематично вчиняє домашнє насильство відносно неї, його дії є умисними, також вказала, що адміністративна відповідальність не являється тотожним видом кримінальної відповідальності, отже постанова про закриття кримінального провадження є немотивованою. З огляду на вищевказане ОСОБА_3 просить скасувати постанову про закриття кримінального провадження та поновити досудове розслідуванні, також поновити строк на оскарження постанови.

Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який продовжено до 14.02.2024 року.

В судове засідання 23.01.2024 року ОСОБА_3 не з`явилась, разом з тим 23.01.2024 року надіслала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, вказала, що скаргу підтримує у повному обсязі та просить задовольнити.

Прокурор у судове засідання 23.01.2024 року також не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, зазначив, що за фактом спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 притягнуто до адміністративної відповідальності, кримінальне провадження за цим самим фактом закрито, просив відмовити в задоволенні скарги.

Слідчий у судове засідання 23.01.2024 року не з`явився, надіслав заяву в якій просив відмовити в задоволенні скарги, так як ОСОБА_5 притягнуто вже до відповідальності.

Згідно ч.3 ст. 306 КПК України відсутність дізнавача, слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги, а тому розгляд відбувався за їх відсутності за наявними в матеріалах справи доказами.

За відсутності учасників кримінального провадження фіксування судового засідання не здійснювалось.

Вивчивши скаргу та долучені до неї матеріали, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Оскільки, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 не отримувала копію постанови про закриття кримінального провадження від 09.05.2023 року, даних щодо отримання ОСОБА_3 постанови про закриття кримінального провадження не надано дізнавачем, та не спростовано прокурором, а тому слідчий суддя поновив строк подання скарги на рішення дізнавача про закриття кримінального провадження, що не суперечить вимог частини першої статті 304 Кримінально-процесуального кодексу України (далі КПК України).

Так, в матеріалах кримінального провадження взагалі не міститься інформація про надсилання чи отримання скаржником ОСОБА_3 постанови про закриття кримінального провадження від 09.05.2023 року, хоча дізнавач повинен особисто здійснювати контроль щодо належного повідомлення зацікавлених осіб.

Слідчий суддя вважає зазначити, що вказані дії щодо не направлення особам вчасно постанов та на які вже неодноразово звертав слідчий суддя при розгляді інших справ, призводить до необґрунтованої тяганини у подальшому та фактично призводить до безпідставного винесення рішень по іншим справам.

Керівництву Березівського РВП, в особі начальника сектора дізнання потрібно більш ретельно здійснювати заходи щодо належного оформлення та вчасного відправлення остаточних рішень по справам.

Пунктом 1 частиною першою статті 303 КПК України: «На досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність дізнавача, слідчого або прокурор а: … рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником…».

Судом встановлено та матеріалами кримінального провадження №0000033 підтверджуються, що вказане кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України закрито на підставі постанови дізнавача від 09.05.2023 року.

Аналіз наданих суду матеріалів, в сукупності з обставинами встановленими в судовому засіданні дозволяє слідчому судді дійти висновку, що оскаржувана заявником постанова є необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав:

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим (дізнавачем) всіх зібраних та перевірених доказів (ст.ст.2, 284 КПК України).

Постанова слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту свої прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

Однак, постанова про закриття кримінального провадження від 09.05.2023 року взагалі прийнята без належного обґрунтування.

Зміст оскаржуваної постанови від 09.05.2023 року та матеріали кримінального провадження свідчать про недотримання органом досудового розслідування вищевказаних вимог закону щодо всебічного та повного дослідження усіх обставини кримінального провадження, а також належної обґрунтованості прийнятої постанови, яке б не викликало жодних сумнівів в правильності прийнятого рішення.

Відповідно до ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Разом з тим, дізнавачем в порушення наведених процесуальних норм не вжито всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного, неупередженого і об`єктивного дослідження усіх обставин справи. Доказів зворотного слідчим суддею не здобуто, а прокурором, дізнавачем вищевказане не спростовано.

Також у постанові про закриття кримінального провадження не зазначено, які саме слідчі та процесуальні дії були вчинені під час досудового розслідування, що свідчить про те, що досудове розслідування в даному кримінальному провадженні проводилося не ефективно.

Посилання дізнавача, що ОСОБА_5 вже притягнуто до адміністративної відповідальності, не свідчить про законність винесеної постанови про закриття кримінального провадження від 09.05.2023 року.

Дізнавач повинен був не надсилати матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності, а направити постанову про закриття зацікавленим особам та повідомити про результати розгляду справи.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи постанова про закриття провадження винесена начальником сектору дізнання ОСОБА_6 , який повинен бути взірцем для дізнавачів та надавати іншим приклад у своїй роботі.

Таким чином, враховуючи, що в ході досудового розслідування допущена істотна неповнота, усунення якої потребує виконання слідчих та процесуальних дій, спрямованих на збирання та перевірку доказів, а зміст оскаржуваної постанови не відповідає вимогам ст.110 КПК України, слідчий суддя доходить висновку про необхідність скасування постанови дізнавача про закриття кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 306, 307, 309, 376 КПК України , слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити строк на оскарження постанови від 09.05.2023 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР №0000033 від 22.04.2023 року.

Скаргу ОСОБА_3 на дії начальника сектору дізнання Березівського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження №0000033 внесеного до ЄРДР 22.04.2023 року задовольнити.

Скасувати постанову від 09.05.2023 року про закриття кримінального провадження №0000033 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та продовжити подальше досудове розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлений та підписаний 25.01.2024 рорку.

Слідчий суддя ОСОБА_1