Справа № 461/3593/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1294/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2024 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5

прокурора - ОСОБА_6

особи, щодо якої застосовано ПЗМХ - ОСОБА_7

захисника - адвоката ОСОБА_8

представника КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня», лікуючого лікаря - ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу за апеляційною скаргою захисника - адвоката ОСОБА_8 в інтересах особи , до якої застосовано примусові заходи медичного характеру, ОСОБА_7 , на ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 28 листопада 2023 року про відмову у зміні примусових заходів медичного характеру

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

оскарженою ухвалою відмовлено у задоволенні заяви КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» на предмет зміни застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку ОСОБА_7 .

Не погоджуючись із даною ухвалою, захисник подав апеляційну скаргу, у якій просить оскаржену ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 28.11.2023 р. скасувати та застосувати до останнього примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за адресою його проживання: АДРЕСА_2 .

Свої апеляційні вимоги мотивує тим, що комісія лікарів-психіатрів 14.11.2023 р. прийшла до висновку, що ОСОБА_7 на даний час страждає «параноїдальною шизофренією, безперервний тип перебігу з помірно вираженим дефектом в емоційно-вольовій сфері, стан ремісії».

Враховуючи, що ОСОБА_7 на даний час антисоціальних та суспільно-небезпечних тенденцій не виявляє, у зв`язку зі стабілізацією та покращенням його психічного стану, позитивного ставлення до лікування та необхідності його продовження у випадку виписки, а також бажання дружини пацієнта ОСОБА_10 забрати його з лікарні у разі його виписки, застосування примусових заходів зі звичайний наглядом не потребує. Рекомендовано комісією надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. Відтак, просить застосувати до ОСОБА_7 примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку

Заслухавши доповідь головуючого, думку особи, до якої застосовано примусові заходи медичного характеру ОСОБА_7 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 , які підтримали подану апеляційну скаргу, прокурора та лікуючого лікаря - ОСОБА_11 , які не заперечили проти апеляційних вимог, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. При цьому, законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

У відповідності до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно Закону, метою застосування примусових заходів медичного характеру і примусового лікування є вилікування чи поліпшення стану здоров`я осіб, названих у статтях 19, 20, 76, 93 та 96 КК України, запобігання вчиненню зазначеними особами нових суспільно небезпечних діянь (злочинів), відповідальність за які передбачена нормами Кримінального кодексу України.

Відповідно до вимог ст. 92 КК України та роз`яснень, що містяться у п.1 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» №7 від 03.06.2015, метою застосування примусових заходів медичного характеру є не лише лікування особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Кримінальним кодексом України, а також й запобігання вчинення нею суспільно-небезпечних діянь.

У разі застосування судом до особи примусових заходів медичного характеру із госпіталізацією до психіатричного закладу із звичайним наглядом, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 94 КК України та при розгляді заяви на предмет продовження таких, відповідно до вимог ст. 95 КК України, суд може прийняти одне з трьох рішень, а саме продовжити, змінити або припинити особі примусові заходів медичного характеру.

В ході апеляційного розгляду встановлено, що ОСОБА_7 вчинив суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

З 12.05.2023 року до даного часу перебуває гр. ОСОБА_7 - ІНФОРМАЦІЯ_1 у Комунальному некомерційному підприємстві Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня», до якого застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом на підставі ухвали Галицького районного суду м. Львова від 18 травня 2023 року.

Так, із висновку комісії лікарів-психіатрів щодо особи, до якої застосовується примусові заходи медичного характеру № 249 від 14.11.2023 року вбачається, що комісія лікарів-психіатрів дійшла до висновку, що момент огляду ОСОБА_7 - ІНФОРМАЦІЯ_1 на даний час страждає «Параноїдною шизофренією, безперервний тип перебігу з помірно вираженим дефектом в емоційно-вольовій сфері, стан ремісії». Враховуючи, що ОСОБА_7 в даний час антисоціальних та суспільно-небезпечних тенденцій не виявляє, у зв`язку з покращенням і стабілізацією його психічного стану, позитивного ставлення до курсу лікування та необхідності його продовження у випадку виписки, а також бажанням дружини пацієнта забрати його з лікарні у разі його виписки застосування примусових заходів медичного характеру із звичайним наглядом не потребує. Рекомендовано: надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

На думку колегії суддів даний висновок комісії лікарів - психіатрів є належним чином обґрунтований, складений у відповідності до вимог Закону та не викликає сумнівів у його правильності, такий, що підлягає оцінці у сукупності з іншими доказами, відомостями та обставинами, які підлягають встановленню при вирішенні питання, порушеного у заяві керівника закладу з надання психіатричної допомоги.

Відповідно до вимог ст. 92 КК України та роз`яснень, що містяться у п.1 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» №7 від 03.06.2015, метою застосування примусових заходів медичного характеру є не лише лікування особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Кримінальним кодексом України, а також й запобігання вчинення нею суспільно-небезпечних діянь.

У разі застосування судом до особи примусових заходів медичного характеру із госпіталізацією до психіатричного закладу із звичайним наглядом, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 94 КК України та при розгляді заяви на предмет продовження таких, відповідно до вимог ст. 95 КК України, суд може прийняти одне з трьох рішень, а саме продовжити, змінити або припинити особі примусові заходів медичного характеру.

Відтак, на думку колегії суддів, суд першої інстанції, у даному випадку неправомірно відкинув висновок комісії лікарів-психіатрів від 14.11.2023 року № 249 про можливість зміни ОСОБА_7 примусових заходів медичного характеру із госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом на надання ОСОБА_7 амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Окрім того, слід враховувати заяву дружини ОСОБА_7 - ОСОБА_10 від 25.10.2023 року, у якій остання зобов`язується забрати чоловіка під свій нагляд та слідкувати за його амбулаторним лікуванням у психо-неврологічному диспансері за місцем їхнього спільного проживання - АДРЕСА_3 .

У відповідності до положень п. 2 ч. 1 ст. 409 КПК України, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження є підставою для скасування судового рішення.

За таких обставин, враховуючи особу ОСОБА_7 , позитивні тенденції у ході лікування останнього, що викладені у висновку комісії лікарів-психіатрів від 14.11.2023 року № 249, колегія суддів вважає, що ОСОБА_7 необхідно змінити примусові заходи медичного характеру на надання амбулаторної психіатричної допомоги за місцем спільного проживання останнього з його дружиною Доціною - ОСОБА_12 : АДРЕСА_3 .

Відтак, апеляційна скарга захисника - адвоката ОСОБА_8 в інтересах особи, до якої застосовано примусові заходи медичного характеру, ОСОБА_7 , підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню.

Керуючись ст.ст. 404, 405,409, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

апеляційну скаргу захисника - адвоката ОСОБА_8 в інтересах особи, до якої застосовано примусові заходи медичного характеру ОСОБА_7 задоволити.

Ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 28 листопада 2023 року про відмову у зміні примусових заходів медичного характеру ОСОБА_7 скасувати.

Заяву Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» на предмет зміни застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку задоволити.

Змінити застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом на надання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку за місцем проживання останнього: АДРЕСА_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4