справа № 361/591/22
провадження № 1-кп/361/549/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.11.2023 м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий: суддя ОСОБА_1 ,

за участі : секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальні провадження №0000009 від 02.01.2022, №0001402 від 13.07.2022, №0002031 від 26.09.2022 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Макарів Київської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою : АДРЕСА_2 , освіта середня, не одруженого, зі слів на утриманні має трьох малолітніх дітей, офіційно не працевлаштованого, раніше неодноразово судимого:

-30.11.2021 вироком Броварського міськрайонного суду Київської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном 1 рік;

-11.04.2023 вироком Броварського міськрайонного суду Київської області за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі;

-04.10.2023 вироком Броварського міськрайонного суду Київської області за ч. 4 ст. 185, ст. 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі;

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України,

ВСТАНОВИВ:

27.12.2021 приблизно о 12 годині 13 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні магазину «Технократ», що знаходиться за адресою : Київська область, м. Бровари, вул. Незалежності, 2, реалізуючи свій умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, підійшов до вітрини магазину та таємно викрав мобільний телефон марки «Samsung А6+» об`єм пам`яті 32 Gb, який помістив собі до кишені куртки, в яку був одягнутий та разом із викраденим телефоном залишив місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_5 майнової шкоди в розмірі 2199,67 грн., завдана шкода обвинуваченим не відшкодована.

Вказаними діями ОСОБА_4 скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно.

Крім того, 12.07.2022 приблизно о 10 годині 30 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи в під`їзді будинку, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_3 , діючи в умовах воєнного стану, відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-IX та Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який неодноразово продовжувався та діє до теперішнього часу, повторно,реалізуючи свій умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи їх негативні наслідки, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою металевої шпильки відкрутив переднє колесо велосипеду, яке було пристебнуте паркувальним тросом до батареї у під'їзді вказаного будинку та таємно викрав велосипед марки «Impuls santa X9», чорного кольору вартістю 5666,67 грн., належного ОСОБА_6 , після чого з викраденим майном залишив місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим на власний розсуд, завдавши своїми діями майнової шкоди потерпілій ОСОБА_6 на суму 5666,67 грн., яка відшкодована шляхом повернення викраденого майна.

Вказаними діями ОСОБА_4 скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Крім того, 25.09.2022 приблизно о 04 год. 20 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи по АДРЕСА_3 , біля першого під`їзду на лаві помітив жіночу сумку (рюкзак) коричневого кольору, в якій знаходився гаманець з банківською карткою (з безконтактною технологією проведення платежів), та яка була втрачена з необережності її власницею ОСОБА_7 та на якій був встановлений ліміт по оплаті без підтвердження, емітентом якої є Акціонерне товариство «Укрсиббанк» № НОМЕР_1 , з номером рахунку НОМЕР_2 , яка в силу вимог ст. 1 Закону України «Про інформацію» № 2657-ХІІ від 02.10.1992, ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність» № 2121-ІІІ від 07.12.2000, Закону України «Про платіжні послуги» № 1591-IX від 30.06.2021 та примітки до ст. 358 Кримінального кодексу України, є офіційним документом. В подальшому ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що картка та наявні на ній грошові кошти є чужою власністю, маючи умисел, спрямований на приховування офіційного документу та корисливу мету, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, маючи на меті подальше використання цієї картки у власних корисливих цілях, шляхом викрадення з банківського рахунку грошових коштів. Знайшовши банківську картку, ОСОБА_4 не вчинив жодних дій щодо встановлення власника картки чи її повернення, а покинув місце вчинення кримінального правопорушення та пішов до магазину.

Вказаними діями ОСОБА_4 привласнив офіційний документ з корисливих мотивів.

Після того, продовжуючи свою протиправну діяльність, приховавши належну ОСОБА_7 банківську карту за викладених вище обставин, реалізуючи свій умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна шляхом розрахунку вищевказаною банківською картою за товар, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, діючи в умовах воєнного стану, умисно, повторно, не володіючи інформацією про персональний ідентифікаційний номер платіжної картки (пін-код), встановлений на останню для ідентифікації держателя спеціального платіжного засобу під час здійснення операцій з її використанням, маючи в користуванні раніше знайдену банківську карту, емітентом якої є Акціонерне товариство «Укрсиббанк» № НОМЕР_3 , з номером рахунку НОМЕР_2 , неодноразово розрахувався нею шляхом безконтактного розрахунку за товари через РОS-термінал в наступних закладах :

- 25.09.2022 приблизно о 05-57 годині в магазині «АТБ», який розташований за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Симона Петлюри, 20-А, на суму 384,70 грн.;

- 25.09.2022 приблизно о 06-15 годині в магазині «АТБ», який розташований за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Чорних Запорожців, 76, на суму 479,60 грн.;

- 25.09.2022 приблизно о 06-53 годині в магазині «АТБ», який розташований за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Героїв України, 21, на суму 354,90 грн.;

- 25.09.2022 приблизно о 08-13 годині в магазині «Мандарин», який розташований за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Незалежності, 2-Б, на суму 498,00 грн.;

- 25.09.2022 приблизно о 08-22 годині в кофейні «Два зерна», який розташований за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Героїв України, 16, на суму 300,00 грн.;

- 25.09.2022 приблизно о 08-32 годині в магазині «Форум», який розташований за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Небесної Сотні, 5, на суму 431,94 грн.;

- 25.09.2022 приблизно о 08-50 годині в магазині «EVA», який розташований за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Героїв України, 11-А, на суму 367,78 грн.;

- 25.09.2022 приблизно о 08-53 годині в магазині «Swiss made», який розташований за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Лагунової, 2-А, на суму 500,00 грн.;

- 25.09.2022 приблизно о 09-10 годині в магазині «М`ясник», який розташований за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Незалежності, 7, на суму 439,80 грн.;

- 25.09.2022 приблизно о 09-42 годині в магазині «Coffee Pause», який розташований за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Червоних Запорожців, 56, на суму 500,00 грн.;

- 25.09.2022 приблизно о 09-43 годині в магазині «Coffee Pause», який розташований за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Червоних Запорожців, 56, на суму 500,00 грн.;

- 25.09.2022 приблизно о 09-42 годині в магазині «Coffee Pause», який розташований за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Червоних Запорожців, 56, на суму 498,00 грн.,

завдавши умисними протиправними діями майнової шкоди потерпілій ОСОБА_7 на загальну суму 6300,00 грн. При цьому майнова шкода в ході досудового розслідування відшкодована частково в розмірі 4000,00 грн.

Вказаними діями ОСОБА_4 скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Крім того, 03.10.2022 приблизно о 04 годині 16 хвилин, ОСОБА_4 приїхав на велосипеді до території комунального підприємства «Броваритепловодоенергія», що знаходиться за адресою : Київська область, м. Бровари, вул. Центральної ради, 8, де через хвіртку зайшов на територію КП «Броваритепловодоенергія» підійшов до вхідних дверей одного із господарських приміщень, а саме до кімнати відпочинку, зайшов в середину кімнати та, реалізуючи свій умисел, направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, маючи мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи їх негативні наслідки, діючи в умовах воєнного стану, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу здійснив крадіжку мобільного телефону марки «Xiaomi» моделі «Redmi 7A» чорного кольору вартістю 2946,33 грн., який знаходився на столі у вказаній кімнаті та який належить ОСОБА_8 , після чого ОСОБА_4 помістив цей телефон до кишені куртки, в яку був одягнутий та з викраденим майном покинув місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись вказаним майном на власний розсуд, завдавши своїми діями майнової шкоди ОСОБА_8 на суму 2946,33 грн.

Зазначеними діями ОСОБА_4 скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, поєднане з проникненням до іншого приміщення, в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень по всім епізодам винним себе визнав повністю і надав в судовому засіданні покази, в яких підтвердив факт їх вчинення при викладених вище обставинах. Пояснив, що скоював крадіжки так як має на утриманні трьох малолітніх дітей, зазначив, що щиро кається у вчиненому, просить суд його суворо не карати.

Потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , про дату, час ті місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, в судове засідання не з`явилися, клопотань чи заяв від них до суду не надходило, з урахуванням думки учасників судового провадження судом ухвалено провести судове засіданні без участі потерпілих.

Переконавшись у тому, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнає свою вину в скоєнні інкримінованих кримінальних правопорушеннях, обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст обвинувачення, фактичні обставини справи, які ніхто не оспорює, погоджуються з кваліфікацією вчиненого діяння, прокурор не висловлює жодних заперечень щодо встановлених обставин, роз`яснивши цим особам, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, заслухавши думку учасників судового провадження, згідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів винуватості обвинуваченого у вчиненні даного кримінального правопорушення, обмежившись допитом обвинуваченого ОСОБА_4 та дослідженням матеріалів, які характеризують його особу.

Діючи в межах пред`явленого обвинувачення суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_4 доведеною повністю та кваліфікує умисні дії останнього за викладеними фактами:

- за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно;

- за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням до іншого приміщення, вчинене в умовах воєнного стану;

- за ч. 1 ст. 357 КК України, як привласнення офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_4 покарання, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети не тільки кари, а й виправлення і запобігання вчиненню винними та іншими особами нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним, (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005; «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007).

В період досудового слідства і в суді ОСОБА_4 винним себе у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнавав стабільно, що свідчить про надання допомоги правоохоронним органам та суду у встановленні обставин справи і активне сприяння у розкритті злочину, що на підставі п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України визнається пом`якшучою покарання обставиною.

Водночас суд критично відноситься до викладеної в обвинувальному акті та зазначеної прокурором в судовому засіданні як пом`якшуючу покарання обставину щире каяття обвинуваченого з огляду на наступне.

Щире каяття повинно бути діяльним, супроводжуватися не лише сприянням розкриттю і розслідуванню злочину, а і відшкодуванням заподіяної шкоди та іншими позитивними діями, підтверджуючими глибоке каяття і усвідомлення протиправності своєї поведінки. Каяття вважається щирим тоді, коли воно ґрунтується на визнанні особою своєї провини, виявленні жалю з приводу вчиненого та бажанні виправити ситуацію, що склалася - такого судом не встановлено. Як свідчать обставини справи обвинувачений лише підтверджував вчинення кримінальних правопорушень, будучи викритим, до того ж не всім потерпілим відшкодував завдану майнову шкоду.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

При призначені ОСОБА_4 покарання суд враховує вчинення обвинуваченим ряду умисних, корисливих кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України являються: кримінальним проступком (ч. 1 ст. 357 КК України), нетяжким злочином (ч. 2 ст. 185 КК України) та тяжким злочином (ч. 4 ст. 185 КК України), враховує суспільну небезпеку вчинених діянь - посягання на гарантоване Конституцією України право власності. При цьому суд зазначає, що мета покарання - це те, чого прагне держава, застосовуючи його, щодо особи, яка вчинила злочин. Покарання повинно володіти силою впливу та стримування, що полягає не у жорстокості, а у невідворотності та можливої швидкості.

Завдану майнову шкоду потерпілій ОСОБА_7 частково відшкодовано в сумі 4000,00 грн., матеріальні претензії з боку останньої до обвинуваченого відсутні; потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду відшкодовано в повному обсязі, претензій не має, на суворому покаранні обвинуваченого не наполягає; завдану потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду відшкодовано шляхом повернення викраденого майна - велосипеда; потерпілій ОСОБА_5 завдану майнову шкоду не відшкодовано.

Крім тяжкості та суспільної небезпечності вчинених кримінальних правопорушень, суд враховує дані, що характеризують особу обвинуваченого, який схильний до девіантної поведінки, маючи незняту та непогашену судимість на шлях виправлення не став, скоївши ряд умисних кримінальних правопорушень; будучи працездатним - не працював, отже не має постійного джерела доходу, що і призвело до скоєння корисливих кримінальних правопорушень; за місцем реєстрації на диспансерному обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває; за місцем проживання характеризується посередньо, в побуті веде скритий спосіб життя, громадський порядок не порушував, алкогольними та наркотичними засобами не зловживає; офіційно не одружений, однак проживає без реєстрації шлюбу з ОСОБА_9 , з якою виховують трьох малолітніх дітей: дочку ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які зі слів обвинуваченого є його дітьми.

Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

У постанові від 19.07.2018 (справа № 755/6254/17) Верховний Суд зазначив, що неготовність до самокерованої правослухняної поведінки виключає призначення покарання, не пов`язаного з ізоляцією від суспільства.

З урахуванням всіх обставин суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 має бути призначене покарання в межах, визначених санкціями інкримінованих статей, при цьому дані про особу обвинуваченого не свідчать про можливість його виправлення без відбування покарання чи є такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів, тому підстави для застосування правил ст.ст. 69, 75 КК України відсутні.

У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд звернув увагу судів на те, що передбачені законом правила призначення покарання за сукупністю злочинів (ст. 70 КК) застосовуються у випадках самостійної кваліфікації вчиненого як за різними статтями, так і за різними частинами однієї статті кримінального закону, якими передбачено відповідальність за окремі склади злочинів і які мають самостійні санкції. За цими ж правилами призначається покарання і в разі вчинення особою діянь, частина яких кваліфікується як закінчений злочин, а решта - як готування до злочину чи замах на нього. За окремими епізодами злочинної діяльності або за окремими пунктами статті (частини статті) КК, які не мають самостійної санкції, покарання не призначається.

За правилами ч. 1 ст. 70 КК України суд призначає за сукупністю кримінальних правопорушень покарання (основне й додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо та вважає достатнім визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 70 КК України, враховуючи вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 04.10.2023, яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 71 КК України остаточно призначено покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі, суд визначає остаточне покарання шляхом часткового складання призначених покарань та в строк покарання зараховує покарання, відбуте частково за попереднім вироком у вигляді позбавлення волі з дня затримання ОСОБА_4 - з 02.06.2023, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу з розрахунку день за день.

Визначаючи відповідно до п. 2 ч. 4 ст. ст. 374 КПК України початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує практику Європейського суду з прав людини, викладену зокрема в п.п. 46, 47 Рішення по справі «Руслан Яковенко проти України» (заява №5425/11, статус остаточного 04.09.2015), згідно якої відлік строку відбування покарання особою, засудженою судом першої інстанції, тоді як вирок не набрав законної сили, розпочинається після ухвалення вироку, адже особа вважається такою, що засуджена компетентним судом, а попереднє ув'язнення у розумінні положень Конвенції закінчується зі встановленням вини та призначенням покарання судом першої інстанції.

Цивільний позов у справі заявлено не було.

Питання щодо речових доказів суд вирішує в поряду ст. 100 КПК України.

Документально підтверджені витрати на проведення експертиз слід стягнути на користь держави з обвинуваченого.

Арешт на майно не накладався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 124, 369-378 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 185 та ч. 1 ст. 357 КК України та призначити покарання :

-за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки;

-за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців;

-за ч. 1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі на строк 3 роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю даних кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 покарання у виді 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців позбавлення волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань (за вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 04.10.2023, яким ОСОБА_4 засуджено до 5 років і 6 місяців позбавлення волі), остаточно призначити ОСОБА_4 за сукупністю кримінальних правопорушень покарання у виді 5 (п`ять) років 7 (сім) місяців позбавлення волі.

Початок строку відбуття покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_4 рахувати з дня ухвалення вироку з 16.11.2023, зарахувавши у строк покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України час відбування покарання за попереднім вироком у вигляді позбавлення волі з дня його затримання - з 02.06.2023 із розрахунку день за день.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судових експертиз 1647,54 грн. (одна тисяча шістсот сорок сім грн. 54 коп.).

Речові докази по кримінальному провадженню:

- DVD+R диск з відеозаписом залишити в матеріалах кримінального провадження;

- велосипед марки «Impuls santa X9», чорного кольору, переданий для зберігання потерпілій ОСОБА_6 - залишити власнику;

- харчові добавки, вітаміни та гаманець з банківською карткою, передані для зберігання потерпілій ОСОБА_7 залишити власнику.

Вирок може бути оскаржений з передбачених ст. 349 КПК України підстав до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1