Справа № 592/9861/19
Провадження № 1-кп/577/38/23

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 листопада 2023 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.209 КК України,-
встановив :
На підтвердження вини ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.209 КК України суду надані такі докази.
Спеціаліст ОСОБА_7 ,заступник начальника відділу боротьби з відмиванням доходів, одержаних злочинним шляхом ДПС у Сумській області в судовому засіданні пояснював, що йому на виконання надійшла постанова слідчого про проведення дослідження матеріалів кримінального провадження на предмет наявності ознак легалізації. Вивчивши договір підряду, укладений між ДПТНЗ «КРАСНОПІЛЬСЬКЕ ПТУ» та ТОВ «КОЛПРО», акти приймання виконаних будівельних робіт, довідки про їх вартість , документи щодо руху коштів по рахунку ТОВ «КОЛПРО» у банку, висновок експертизи від 20.05.2019, він встановив, що ДПТНЗ «КРАСНОПІЛЬСЬКЕ ПТУ» повністю оплачені роботи, а кошти, отримані підрядником ТОВ «КОЛПРО» на банківський рахунок були використані цим товариством шляхом їх перерахування на рахунки контрагентів, у тому числі й неправомірно одержані у сумі 86 440, 18 гривень. Перерахування коштів із банківського рахунку на інші банківські рахунки є фінансовою операцією. Інші органи, що уповноважені законодавством України надавати аналогічні висновки щодо ознак легалізації коштів, одержаних злочинним шляхом, йому не відомі. Під час складання свого висновку він користувався нормами Податкового кодексу України, КК України, Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення».Дослідженням встановлено вчинення ТОВ «КОЛПРО» фінансових операцій з коштами, одержаними у результаті завищення вартості будівельних робіт. Враховуючи встановлення даним дослідженням ознак вчинення службовою особою ТОВ «КОЛПРО» предикатного діяння, щодо заволодіння цими коштами , а також вчинення фінансових операцій з цими коштами , у діях службової особи ТОВ «КОЛПРО» можуть вбачатися ознаки вчинення фінансових операцій з коштами, одержаними внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, тобто вчинення легалізації (відмивання) коштів , одержаних злочинним шляхом.
Експерт ОСОБА_8 в судовому засіданні показала, що працює експертом з економічних досліджень Сумського НДЕКЦ, підтвердила, що складала свій висновок, яким нею встановлені документальні підтвердження висновку, складеного ДФС у Сумській області в травні 2019 року щодо одержання грошових коштів товариством «КОЛПРО» у сумі 86 626 гривень за договором підряду та щодо вчинення фінансових операцій з цими коштами .
На спростування обвинувачення захистом суду надано вирок Білопільського районного суду від 07 лютого 2022 року, яким ОСОБА_4 виправдано у зв`язку з недоведеністю її винуватості у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366, ч. 4 ст. 358 КК України, проти прийняття його і дослідження в якості доказу стороною обвинувачення заперечень не було, і який був досліджений судом (а.с 158-173).
В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення не визнала, пояснила, що здійснюючи підприємницьку діяльність згідно Статуту, коштів нічиїх не привласнювала, просила суд її виправдати.
Суд, дослідивши усі обставини кримінального провадження, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 за ч. 1ст. 209 КК України під час судового розгляду не знайшла свого підтвердження.
Пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 91 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках,- на потерпілого.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Згідно зі ст. 4 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» від 14.10.2014 року до легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, належать будь-які дії, пов`язані із вчиненням фінансової операції чи правочину з активами, одержаними внаслідок вчинення злочину, а також вчиненням дій, спрямованих на приховання чи маскування незаконного походження таких активів чи володіння ними, прав на такі активи, джерел їх походження, місцезнаходження, переміщення, зміну їх форми (перетворення), а так само набуттям, володінням або використанням активів, одержаних внаслідок вчинення злочину.
Диспозицією ч.1 ст.209 КК України передбачено, що легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, є вчинення фінансової операції чи правочину з коштами або іншим майном, одержаними внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів, а також вчинення дій, спрямованих на приховання чи маскування незаконного походження таких коштів або іншого майна чи володіння ними, прав на такі кошти або майно, джерела їх походження, місцезнаходження, переміщення, зміну їх форми (перетворення), а так само набуття, володіння або використання коштів чи іншого майна, одержаних внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів.
Відповідно до п. п. 2, 5, 12, 14 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про кримінальну відповідальність за легалізацію (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом» від 15.04.2015 №5 кримінальна відповідальність за ч. 1 ст. 209 КК настає в разі вчинення хоча б однієї з таких дій, що передували легалізації (відмиванню) доходів:
1) фінансової операції з коштами або іншим майном, одержаними внаслідок вчинення предикатного діяння чи укладення угоди щодо них;
2) дій, спрямованих на приховання чи маскування: а) незаконного походження таких коштів або іншого майна; б) володіння ними; в) прав на такі кошти або майно; г) джерела їх походження; д) місцезнаходження; е) переміщення;
3) набуття, володіння або використання таких коштів чи іншого майна.
Відповідальність за зазначені дії настає лише в разі, коли кошти або інше майно, що є предметом легалізації, були одержані внаслідок вчинення предикатного діяння (передбаченого п. 1 примітки до ст. 209 КК, яке передувало легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом) і ці дії були вчинені умисно з метою надання правомірного вигляду володінню, використанню, розпорядженню такими коштами або майном, їх набуттю чи для приховання джерел їх походження.
Злочин, відповідальність за який передбачена ч. 1 ст. 209 КК України, вважається закінченим з моменту вчинення будь-якої із зазначених у цій статті дій, спрямованих на надання правомірного вигляду володінню, користуванню, розпорядженню, набуттю таких коштів чи іншого майна або на приховання чи маскування незаконного походження таких коштів або іншого майна чи володіння ними, прав на такі кошти або майно, джерела їх походження, місцезнаходження, переміщення, а також вчинення з ними фінансової операції чи укладення щодо них угоди.
Суб`єктивна сторона злочину, передбаченого ч. 1 ст. 209 КК України, характеризується наявністю прямого умислу, тобто особа усвідомлює, що легалізує кошти та інше майно, здобуті злочинним шляхом, і бажає їх легалізувати, приховавши справжнє джерело їх походження та видавши отримані злочинним шляхом доходи за легальні (законні). Зазначене зумовлює і мету вчинення злочину - ввести неправомірно отримані кошти та майно в легальний сектор економіки. У зв`язку з тим, що особливості предмета злочину прямо зазначені в законі, особа має усвідомлювати, що діє або повинна діяти саме щодо грошових коштів або іншого майна, здобутих злочинним шляхом, сумлінна помилка або необізнаність щодо їх злочинного походження виключає відповідальність за ст. 209 КК України.
Таким чином, у даному кримінальному провадженні для притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_4 за ч.1 ст.209 КК України, прокурор повинен був подати докази того, що обвинувачена заволоділа грошовими коштами внаслідок вчинення суспільно-небезпечного протиправного діяння.
Судом досліджені докази, якими обгрунтовується обвинувачення, однак з них вбачається здійснення фінансово-господарської діяльності ТОВ «Колпро», що не є достатнім для доведення інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 209 КК України . У висновку експерта № 19/119/11-3/39е від 20.06.2019 міститься особиста думка особи, яка його склала, що не може бути доказом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 209 КК України і не підтверджує вину ОСОБА_4 , склад злочину в її діях, а також обставин вчиненого. Вказаний висновок не може бути і доказом наявності матеріальної шкоди, про що наголошується обвинуваченням.
Вироком Білопільського районного суду Сумської області від 07.02.2022 ОСОБА_4 визнано невинуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366, ч. 4 ст. 358 КК України та виправдано її у зв`язку з недоведеністю її винуватості у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень. А так, предикатне діяння (передбаченого п. 1 примітки до ст. 209 КК, яке передувало легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, існування якого є необхідним для кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч.1 ст. 209 КК України, на час розгляду провадження, відсутнє.
Інших доказів винуватості ОСОБА_4 суду не надано.
За таких обставин, обвинувачена ОСОБА_4 підлягає виправданню на підставі п.3 ч.1 ст.373 КПК України.
Судові витрати у провадженні , пов`язані із залученням експерта в розмірі 6280 гривень 40 копійок, слід віднести на рахунок держави.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368,370 КПК України, суд
УХВАЛИВ :
ОСОБА_4 визнати невинуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 209 КК України та виправдати її у зв`язку з недоведенням в її діях наявності складу зазначеного кримінального правопорушення.
Судові витрати у справі, пов`язані із залученням експерта в розмірі 6280 гривень 40 копійок, віднести на рахунок держави.
Вирок може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду через Конотопський міськрайонний суд на протязі 30 діб з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в канцелярії суду.

Суддя ОСОБА_1