Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження № 1-кс/641/2092/2023 Справа № 641/7325/23
УХВАЛА
20 грудня 2023 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:
Головуючого слідчого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_5
розглянувши клопотання старшого слідчого СВ ВП № 2 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою , не працевлаштованого, неодруженого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше засудженого: 26.12.2012 Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185 КК України, до позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік; 07.09.2017 Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч.1 ст.190 КК України, до обмеження волі на 1 рік, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1рік; 07.10.2022 року Київським районним судом м. Харкова за ч.3 ст.185, ч.3 ст.186, ч.1 ст.304, ч.1 ст.70 КК України до позбавлення волі строком 4 роки 9 місяців,
В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , будучи раніше засудженим за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності, на шлях виправлення і перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив і знову вчинив умисний корисливий злочин проти власності за наступних обставин:
Так, ОСОБА_5 , 05.10.2023 в період часу з 22:00 до 23:00, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, у період дії воєнного стану, оголошеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та введеного в дію Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість за вчинення умисного корисливого кримінального правопорушення, перебуваючи неподалік будинку № 6-А по вул. Матросова в м. Харкові, побачив раніше незнайомого йому ОСОБА_7 , з яким в нього виникла словесна розмова, під час якої у ОСОБА_5 виник раптовий протиправний умисел на відкрите заволодіння належним ОСОБА_7 мобільним телефоном ТМ «Motorola Moto G23 (XT2333-3) 8/128 GB» в корпусі темно-сірого кольору, який останній тримав у лівій руці.
Реалізуючи свій раптово виниклий протиправний умисел спрямований на відкрите заволодіння належним ОСОБА_7 мобільним телефоном, ОСОБА_5 , діючи умисно, в умовах воєнного стану, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за чужий рахунок, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, скориставшись тим, що ОСОБА_7 перебуває в стані алкогольного сп`яніння та не буде чинити опір, діючи відкрито для потерпілого та сторонніх осіб, вихватив з лівої руки ОСОБА_7 належний йому мобільний телефон ТМ «Motorola Moto G23 (XT2333-3) 8/128 GB», вартістю 5758,00 гривні, який сховав до кишені штанів, що були вдягнені на ньому, після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись майном ОСОБА_7 на власний розсуд. Так, своїми умисними протиправними діями, ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 5758,00 гривні.
27.11.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, а саме відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому в умовах воєнного стану.
Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, тобто, вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.
Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення злочину, який відповідно до ч. 6 ст. 12 КК України є тяжким злочином, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 7 до 10 років.
На даний час існує ряд обґрунтованих ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ст. 177 КПК України, які є підставою, для застосування стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме:підозрюваний може вчинити спробу переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду з метою уникнути відповідальності, оскільки з огляду на тяжкість інкримінованого ОСОБА_5 злочину, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, за, яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 7 до 10 років, не одружений, не працює, не має міцних соціальних зв`язків, тому з метою уникнення відповідальності за скоєння інкримінованого злочину, ОСОБА_5 може вчинити спробу переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду ; оскільки ОСОБА_5 ,офіційно не працевлаштований та в нього відсутні законні джерела існування, не має міцних соціальних зав`язків та підозрюється у вчиненні тяжкого корисливого злочину, може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення проти власності.
Відтак у слідства є достатні дані вважати, що ризики, передбачені п.п.1,3,5 ст. 177 КПК України, об`єктивно наявні, що свідчить про неможливість їх запобігання шляхом застосування до підозрюваного інший, більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою.
У судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали в повному обсязі та просили його задовольнити.
Підозрюваний проти задоволення клопотання заперечував, просив застосувати до нього домашній арешт.
Слідчий суддя, розглянувши клопотання, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши додані до клопотання документи, вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Виходячи зі змісту ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.
Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а прокурор при розгляді клопотання, довели про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення , передбаченого ч. 4 ст.186 КК України, що підтверджується сукупністю доказів, на які слідчий та прокурор послались у клопотанні.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Відповідно до правової позиції ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Статтею 27 Конституції України визначено, що кожна людина має невід`ємне право на життя. Ніхто не може бути свавільно позбавлений життя. Обов`язок держави - захищати життя людини.
Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, тиску на потерпілу сторону і свідків, та вчинити інші кримінальні правопорушення.
Враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення за ч.4 ст.186 КК України , за яке законом передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від 7-ми до 10-ти років, не працюючого , раніше судимого , з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватись від органу досудового розслідування та суду на території України або за її межами, не має міцних соціальних зв`язків, може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення .Виходячи з цього, ОСОБА_5 може переховуватись від суду, чим унеможливить досягнення завдань кримінального провадження, з чого виникають ризики, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Крім того, суд вважає реальним ризик , що у разі його перебування на волі, він може вчинити інші кримінальні правопорушення.
Всі вищевикладені ризики у їх сукупності свідчать про неможливість їх запобігання шляхом застосування до ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів.
Обставини особистого життя та соціальної адаптації підозрюваного у суспільстві свідчать про наявність певних ознак нестабільного характеру його поведінки у звичайному житті, що дає підстави стверджувати те, що жоден більш м`який запобіжний захід не забезпечить належних гарантій здатності ОСОБА_5 самостійно дотримуватись належної процесуальної поведінки без додаткових стимулюючих факторів.
Згідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Одночасно з цим необхідно покласти на підозрюваного обов`язки , передбачені ст. 194 КПК України.
З метою виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання вчиненню ним інших кримінальних правопорушень, беручи до уваги вищевикладене та керуючись вимогами ст. ст. 131, 132, 176-178, 183, 184, 194, 196, 197 КПК України, -
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання старшого слідчого СВ ВП № 2 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , за ознаками кримінального правопорушення- злочину , передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, задовольнити.
Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова , громадянина України, строком на 60 днів у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор».
Строк тримання під вартою рахувати з моменту проголошення ухвали , тобто з 20.12.2023 року.
Строк дії ухвали до 17 лютого 2024 року.
Визначити підозрюваному ОСОБА_5 розмір застави у вигляді 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 80 520 (вісімдесят тисяч п`ятсот двадцять) грн. Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем). Заставодавцем не може бути юридична особа державної або комунальної власності або така, що фінансується з місцевого, державного бюджету, бюджету Автономної Республіки Крим, або у статутному капіталі якої є частка державної, комунальної власності, або яка належить суб`єкту господарювання, що є у державній або комунальній власності.
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент з дня обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою внести заставу у визначеному розмірі на відповідний рахунок та надати документ, що це підтверджує слідчому, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні, а саме на розрахунковий рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області , згідно до ч. 4 ст. 202 КПК України..
Звільнити підозрюваного ОСОБА_5 з-під варти після внесення застави на вказаний рахунок, згідно до ч. 4 ст. 202 КПК України.
У разі внесення застави, відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:
-прибувати до СВ ВП №2 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області, Слобідської окружної прокуратури м. Харкова та до Комінтернівського районного суду м. Харкова за першою вимогою;
-не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду;
-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Підозрюваний, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки.
Виконання даної ухвали в частині контролю за виконанням підозрюваним покладених на нього обов`язків доручити СВ ВП №2 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя- ОСОБА_1