Справа №639/4189/22
Провадження №1-КП/639/111/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2024 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника - адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові обвинувальний акт по кримінальному провадженню, зареєстрованому в ЄРДР 30 жовтня 2022 року за №000826 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, з неповною середньою освітою, не працюючої, незаміжньої, раніше судимої: 08 червня 2022 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільненої від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

28 жовтня 2022 р. ОСОБА_5 о 15.00 год., у період воєнного стану поширеного на території України, де підрозділи збройних сил та інших військових формувань російської федерації продовжують агресивну війну проти України та повномасштабне вторгнення в Україну з метою зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, будучи обізнаним про Указ Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та закону України №2102-ІХ від 24.02.2022 р. «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», цілеспрямовано прибула до квартири АДРЕСА_3 , разом зі своїм знайомим ОСОБА_6 , який є власником квартири, шляхом вільного доступу, з метою викрадення чужого майна в умовах воєнного стану, введеного відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 р. у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 р. саме в той час, ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, повторно, з метою незаконного збагачення за рахунок викрадення чужого майна, реалізуючи свій злочинний умисел, перебуваючи у квартирі, та, оцінивши ситуацію, що склалася, використовуючи ту обставину, що за її діями ніхто не спостерігає та не може перешкодити вчиненню задуманого злочину, помітила на столі мобільний телефон «Xiaomi Poco M3», саме яким й і вирішила заволодіти. В подальшому, ОСОБА_5 діючи умисно, повторно, переслідуючи корисливі мотиви, з метою наживи, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність свого діяння, передбачаючи, та, бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді завдання майнової шкоди, перебуваючи у квартирі за вищевказаною адресою, таємно заволоділа, належним ОСОБА_6 , а саме мобільним телефоном «Xiaomi Poco M3», вартістю 4500 грв., згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №564М від 10.11.2022 р., який знаходився у приміщенні квартири, заподіявши своїми діями потерпілому матеріальну шкоду 4500 грв.

Дотримуючись засад кримінального судочинства, а саме доступу до правосуддя і змагальності сторін та свободи в поданні ними доказів, відповідно до вимог ст. 351 КПК України, допитана в судовому засіданні обвинувачена свою провину в інкримінованому їй злочині визнала повністю, пояснила суду, що скоїла їх саме так як вказано в обвинувальному акті. Фактичні обставини справи, кваліфікацію своїх дії, а також наслідки не оспорює, повідомила суду, що причиною вчинення злочину стало її тяжке матеріальне становище та вона хотіла в подальшому реалізувати викрадене майно, а отримані гроші витратити на продукти харчування.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявася своєчасно та належним чином, в порядку вимог ст.135 КПК України, що відповідно до вимог ст. 325 КПК України не є перешкодою для проведення судового розгляду. Відповідно до наданої ним заяви просив розглядати справу без його участі, повідомивши, що проходить військову служу та перебуває в зоні активних бойових дій, що підтверджено відомостями, наданими командиром НОМЕР_1 .

Обвинувачена вважала недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які нею не оспорюються. Цю позицію підтримали сторона обвинувачення та захисту.

Судом роз`ясненні положення ч. 3 ст. 349 КПК України, учасникам процесу вони зрозумілі.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченою ОСОБА_5 своєї вини, а також те, що сторони не піддають сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченою змісту цих обставин, добровільності та істинності позиції останньої, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ними не оспорюються, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченої, дослідженням матеріалів досудового розслідування, зокрема даних, що характеризують їй особу. Суд проводив розгляд данного кримінального провадження лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Аналізуючи обставини, що визнаються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_5 в обсязі пред`явленого обвинувачення (ст. 337 КПК України) є доведеною. Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану. Така юридична оцінка дій обвинуваченої відповідає фактичним обставинам, встановленим по справі.

Даними, що характеризують особу обвинуваченої ОСОБА_5 встановлено, що вона не працює, не одружена, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше судима, має постійне місце мешкання та реєстрації.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, а саме з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів та враховує характер і ступень тяжкості скоєного правопорушень, пом`якшуючи покарання обставини, особу ОСОБА_5 , яка вчинила правопорушення в період іспитового строку, її відношення до скоєного злочину та вважає, що виправлення обвинуваченої та попередження скоєння нею нових злочинів не можливо без відбуття покарання в місцях позбавлення волі, а тому слід обрати покарання пов`язане з ізоляцією від суспільства.

Проте, ОСОБА_5 засуджено Жовтневим районним судом м. Харкова 08 червня 2022 року за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, в силу ст. 75 КК України останню звільнено від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки та в зазначений період остання скоїла злочин, який є предметом теперішнього розгляду, у зв*язку з чим, суд призначаючи покарання, виходить з положення ч. 1 ст. 71 КК України, застосовуючи принцип часткового приєднання невідбутої частини покарання за вказаним вище вироком від 08.06.2022.

Наведене відповідає вимогам ст. 50 КК України, оскільки покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженою, так і іншими особами.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченої ОСОБА_5 відповідно до ст. 124 КПК України.

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 370, 374, 377 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

В силу ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання приєднати невідбуту частину покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 08.06.2022 та остаточно призначити ОСОБА_5 до відбуття покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців.

Після набрання вироком законної сили обрати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор».

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 з моменту її фактичного затримання.

Процесуальні витрати у розмірі 566 грн. 31 коп. за проведення експертизи стягнути з ОСОБА_5 на користь держави з перерахуванням зазначених коштів з позначкою виду платежу - за проведення експертизи.

Після набрання вироком законної сили, скасувати арешт майна, який накладено ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 07.11.2022 року, а саме: з мобільного телефону Xiaomi, модель «РОСО», М2010J19GB, IMEI: НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , який визнано речовим доказом, та повернути його власнику.

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а для особи, що перебуває під вартою - з моменту вручення копії судового рішення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченій та її захиснику. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1