Провадження № 1-кс/752/6945/23
У Х В А Л А

Іменем України

31 серпня 2023 року м. Київ

Слідчий суддя Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Києві клопотання слідчого слідчого відділу Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Голосіївської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , про застосування до підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина Украни, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту у кримінальному провадженні №0002495, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.08.2023р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Голосіївського районного суду міста Києва надійшло клопотання слідчого слідчого відділу Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Голосіївської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002495 від 21.08.2023 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обгрунтування клопотання слідчий посилається на те, що 19.08.2023 приблизно о 22:30 год., ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебував за місцем свого проживання разом зі своєю дружиною ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У цей час між подружжям виник словесний конфлікт у зв`язку з перебуванням ОСОБА_5 в стані алкогольного сп`яніння. Під час даного конфлікту в ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 . Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, розуміючи протиправність своїх дій та їх суспільно-небезпечність, яка виразиться після їх реалізації, наніс один удар кулаком руки та один удар долонею руки по обличчю дружини. З метою уникнути подальшого побиття ОСОБА_5 , ОСОБА_6 вибігла з приміщення квартири на загальний коридор під`їзду. У свою чергу, ОСОБА_6 з метою подальшого спричинення тілесних ушкоджень дружині, підбіг до неї, схопив її ззаду за волосся та із застосуванням фізичної сили почав пригинати до підлоги, внаслідок чого ОСОБА_6 присіла та закрила голову обома руками зверху.

У подальшому, ОСОБА_5 , продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , діючи умисно, протиправно, почав наносити чисельні хаотичні удари обома руками по її руках та тулубу.

Зрозумівши, що ОСОБА_6 не чинить опору, ОСОБА_5 припинив побиття останньої, однак продовжив словесно погрожувати їй.

У цей момент на загальний коридор прийшов ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який проживає по сусідству з сім`єю ОСОБА_8 та втрутившись в їх конфлікт припинив його.

Після конфлікту ОСОБА_5 та ОСОБА_6 повернулися до своєї квартири.

Наступного дня, 20.08.2023, в денну пору доби, внаслідок заподіяних тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , ОСОБА_6 відчула різкий біль в області живота та правій руці, у зв`язку з чим звернулася до КНП «КМКЛ № 17», де їй було поставлено діагноз: закрита травма грудної клітини; забій грудної клітини; закрита травма живота; забій, розрив селезінки; гемоперитонеум; перелом правої ліктєвої кістки.

Одразу ж ОСОБА_6 було госпіталізовано та проведене термінове операційне втручання.

Обгрунтованість підроздри, на думку слідчого, підтвреджується доказами, зібраними під час досудового розслідування.

Необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту слідчий доводить наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; знищити,сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження протиправної діяльності.

Прокурор у судове засідання не з`явився. До початку розгляду клопотання подав заяву про розгляд клопотанян за його відсутності, клопотання підтримав, просив задовольнити в повному обсязі.

Підозрюваний у судове засідання не з`явився. До початку розгляду клопотання подав заяву про розгляд справи за його відсутності, клопотання просив задовольнити частково та застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншими чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, у тому числі наявність в нього родини утриманців; наявність постійного місця проживання у підозрюваного; наявність судимостей; репутацію підозрюваного та майновий стан (ч. 1 ст. 178 КПК України).

Так, слідчий суддя встановив, що Голосіївським управлінням поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0002495 від 21.08.2023р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121 КК України.

23.08.2023р. ОСОБА_5 в даному кримінальному провадженні повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Про обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_5 , та його можливу причетність до вчиненого кримінального правопорушення свідчать долучені до клопотання матеріали кримінального провадження в їх сукупності.

Більше того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

При цьому слідчий суддя зауважує, що обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, правильність кримінально-правової кваліфікації діяння потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні в ході судового розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_5 , що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (рішення № 14310/88 від 23.10.1994) суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Отже, з урахуванням змісту долучених до клопотання матеріалів кримінального провадження у їх сукупності, слідчий суддя встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на даному етапі розслідування достатньою сукупністю доказів.

Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні та встановлені у судовому засіданні дані слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість підозри та можливу причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1121 КК України.

Розглядаючи питання наявності ризиків, на які посилався прокурор, слідчий суддя зазначає таке.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

В обґрунтування клопотання та застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту прокурор зазначив, що існують наступні ризики: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується.

Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Слідчий суддя вважає, що зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від суду. Таке твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, висловленою у справі «Ілійков проти Болгарії» (рішення від 26.07.2001), де Суд зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Щодо ризику впливати на свідка в цьому кримінальному провадженні, то при встановленні наявності цього ризику слідчим суддею враховано встановлену законом процедуру отримання показань від осіб, які є потерпілими та свідками у кримінальному провадженні (ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК України). Так, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих, у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України). Отже, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. Вказане доводить, що можливість впливу на свідків є досить ймовірною.

Щодо інших наведених прокурором ризиків, то на думку слідчого судді, вони носять неконкретний характер та жодних доказів на підтвердження факту їх існування на теперішній час не надано. З цих підстав ці ризики не враховуються слідчим суддею при вирішенні питання про наявність підстав для застосування запобіжного заходу.

З урахуванням викладеного слідчий суддя доходить висновку, що прокурором доведено, а стороною захисту не спростовано, що в даному кримінальному провадженні з метою виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити дії, передбачені п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є необхідним застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу.

Разом з тим слідчий суддя вважає, що прокурором не доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж цілодобовий домашній арешт, не буде достатнім для здійснення мети, передбаченої ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, але не доведе недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відтак слідчий суддя доходить висновку, що дієвим запобіжним заходом, який зможе запобігти наявним у цьому кримінальному провадженні ризикам є домашній арешт у нічну пору доби.

Крім цього, на виконання вимог ч. 5 ст. 194 КПК України слідчий суддя покладає на підозрювану обов`язки, визначені даною нормою закону.

Така позиція слідчого судді відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України та не є вирішенням слідчим суддею тих питань, які повинні вирішуватись судом під час судового розгляду кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 2, 8, 177, 178, 181, 194, 369-372, 532 КПК України, -

УХВАЛИВ:

1. Клопотання задовольнити частково.

2. Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, заборонивши підозрюваному ОСОБА_5 залишати своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу із 23 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. строком на два місяці в межах строку досудового розслідування, тобто до 23 жовтня 2023 року.

3. Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду, за першою вимогою;

- не відлучатися з постійного місця проживання, а саме: АДРЕСА_1 , в період часу із 23 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв.;

- заборонити спілкування в будь-який позапроцесуальний спосіб із свідками у кримінальному провадженні без дозволу на це слідчого, прокурора чи суду;

- здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

4. Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід. Працівники управління поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло до цієї особи ( АДРЕСА_1 ), вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

5. Копію ухвали про застосування запобіжного заходу вручити підозрюваному негайно після її оголошення та довести до відома виконавців.

6. Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати через слідчого для виконання органу Управління поліції за місцем проживання підозрюваного та зобов`язати останніх негайно поставити його на облік і повідомити про це суд.

7. Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора у кримінальному провадженні.

8. Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

9. Повний текст ухвали слідчого судді буде складено та оголошено в приміщенні суду протягом 5 діб.

Слідчий суддя ОСОБА_1