Провадження № 1-кс/344/8880/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2023 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в рамках кримінального провадження № 0000669 від 16.11.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором, в обґрунтування якого покликався на те, що відділом розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в

Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000669 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Встановлено, що вранці 16 листопада 2023 року водій ОСОБА_5 , залишив автомобіль марки NISSAN NAVARA реєстраційний номер НОМЕР_1 , що перебуває у його користуванні, на місці для стоянки транспортних засобів, розташованої напроти приміщення КП «Івано-Франківськводоекотехпром» по вулиці Ботанічна, 2 в м. Івано-Франківську. Того ж дня, приблизно о 16 годині 20 хвилин у світлу пору доби, суху погоду, маючи потребу їхати у справах, ОСОБА_5 сів за кермо даного автомобіля. В цей час, з приміщення КП «Івано-Франківськводоекотехпром» вийшла пішохід ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка підійшла до стоянки для автомобілів, та рухаючись вздовж і позаду припаркованих транспортних засобів, йшла проїзною частиною у напрямку пішохідної доріжки.

Водій ОСОБА_5 , маючи об`єктивну можливість завчасно виявити пішохода ОСОБА_7 у ліве скло задніх дверей, керованого ним автомобіля, перед початком руху, належним чином не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, для забезпечення безпеки руху не звернувся за допомогою до інших осіб, а розпочав маневр руху заднім ходом, під час якого вчинив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , яка в цей час йшла позаду його автомобіля.

При цьому ОСОБА_5 порушив вимоги Правил дорожнього руху України, а саме: п. 1.5., п. 1.7., п. 2.3. б), д), 10.1, 10.9 та п. 12.3.

У результаті порушення водієм ОСОБА_5 зазначених пунктів Правил дорожнього руху України сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої пішохід ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження, від яких того ж дня в КНП «Центральна міська клінічна лікарня» настала її смерть.

ОСОБА_5 30.11.2023 року вручене повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Як зазначено у клопотанні, обґрунтованість підозри ОСОБА_5 підтверджується протоколом огляду місця події від 16.11.2023, протоколом огляду відеозапису від 20.11.2023, протоколом слідчого експерименту за участю ОСОБА_5 та іншими доказами у кримінальному провадженні у своїй сукупності.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого відповідно до ч. 2 ст. 286 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від трьох до восьми років. Усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення кримінального правопорушення у виді позбавлення волі в майбутньому підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органів слідства та суду.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме що ОСОБА_5 може:

- переховуватися від органів досудового розслідування та суду, усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення кримінального правопорушення у виді позбавлення волі;

Викладене, на думку органу досудового розслідування, свідчить про неможливість запобігання ризикам, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж домашній арешт.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні клопотання підтримали, посилаючись на викладені в ньому обставини, просили клопотання задовольнити.

В судовому засіданні підозрюваний та його захисник проти задоволення клопотання частково заперечили, оскільки вважають ризики не доведеними, просили врахувати те, що підозрюваний визнає свою вину, щиро розкаюється, потерпілим шкоду відшкодував. Окрім того, зазначили, що підозрюваний з 2022 року є членом добровольчого формування територіальної громади «Захід» Івано-Франківської міської ради, працює начальником відділу по роботі зі споживачами «Контакт-центр». За активну громадську позицію, патріотизм, всебічну підтримку воїнів авіаторів, допомогу в удосконаленні обороноздатності військової частини НОМЕР_2 в ході відбиття збройної агресії російської федерації нагороджений відповідною Подякою. Просили застосувати менш тяжкий запобіжний захід.

Заслухавши прокурора, слідчого, підозрюваного, його захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Ч. 5 ст. 194 КПК України передбачено обов`язки, які слідчим суддею можуть бути покладені на підозрюваного.

Згідно з ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 30.11.2023 року вручене повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого відповідно до ч. 2 ст. 286 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від трьох до восьми років.

Так, відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

Причетність ОСОБА_5 до інкримінованих йому дій підтверджується матеріалами справи і визнається самим підозрюваним.

Прокурором частково доведено певний ступінь наявності ризику, зокрема можливості підозрюваного переховуватися від органів слідства і суду, однак, на переконання слідчого судді, вказану обставину слід оцінювати в сукупності з іншими обставинами даного кримінального провадження.

Так, в судовому засіданні прокурором та слідчим зазначено про те, що станом на даний час із проведено ряд слідчих дій, підозрюваний своїми правами не зловживає, всі процесуальні обов`язки виконує.

До матеріалів клопотання слідчим додано заяву потерпілої, яка просить ОСОБА_5 суворо не карати.

Крім того, в ході розгляду даного кримінального провадження прокурором та слідчим не доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання тих ризиків, існування яких доведено прокурором.

Вирішуючи дане клопотання враховую також характеризуючі особу підозрюваного дані, умови його життя, його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, майновий стан, наявність постійного місця проживання, та відсутність судимості в минулому.

Слідчий суддя також враховує те, що підозрюваний визнає свою вину та причетність до інкримінованих йому в даному кримінальному провадженні дій.

Слідчий суддя також враховує ту обставину, що підозрюваний займає активну громадянську позицію, є волонтером, докази на підтвердження чого надано слідчому судді.

Відтак, враховуючи вищенаведене, конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, відношення самого підозрюваного до нього, вважаю, що в судовому засіданні не доведено поза розумним сумнівом відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, аніж домашній арешт.

Так, згідно ст.179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу та при цьому підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Частиною 5 ст.194 КПК України передбачено обов`язки, які слідчим суддею можуть бути покладені на підозрюваного, при цьому за змістом ч.6 ст.194 КПК України встановлено, що обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців та при необхідності можуть бути продовжені за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Враховуючи зазначене, вважаю, що в рамках даного кримінального провадження, з метою уникнення частково доведених прокурором ризиків переховування підозрюваного від органу досудового розслідування чи суду, до підозрюваного ОСОБА_5 слід застосувати такий запобіжний захід, як особисте зобов`язання з покладенням відповідних обов`язків (прибувати до визначеної службової особи слідчого, прокурора або суду за кожною вимогою; не відлучатися за межі Івано-Франківської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну).

На переконання слідчого судді, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням саме таких обов`язків на підозрюваного буде доцільним задля забезпечення дієвості даного кримінального провадження та зможе запобігти встановленому в судовому засіданні ризику.

Ч. 6 ст. 194 КПК України передбачено, що обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного на строк не більше двох місяців та при необхідності можуть бути продовжені.

Керуючись ст.ст. 176-179, 194, 309 КПК України,

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на ОСОБА_5 обов`язки:

- прибувати до визначеної службової особи слідчого, прокурора або суду за кожною вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, адреси реєстрації та місця роботи;

- здати на зберігання до Управління Державної міграційної служби за місцем реєстрації свій паспорт громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України та на в`їзд в Україну.

Покладені на ОСОБА_5 обов`язки діють до 30 січня 2024 року.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що в разі невиконання зазначених обов`язків щодо нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання ОСОБА_5 доручити здійснювати старшому слідчому в ОВС відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області підполковнику поліції ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено та підписано 07.12.2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1