УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2023 рокуслідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

захисник ОСОБА_3

прокурор ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який є захисником підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні 0000384 від 15.04.2014р. про проведення повторної комісійної військової експертизи,

ВСТАНОВИВ:

16.08.2023 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , поданого в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , про проведення повторної комісійної військової експертизи у кримінальному провадженні №0000384 від 15.04.2014, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 426 КК України (в редакції Закону України №642-V-II від 28.03.2014).

Клопотання обґрунтовано тим, що слідчими другого відділу Управління з досудового розслідування військових правопорушень, а також порушень проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, вчинених внаслідок ведення Російською Федерацією, із залученням представників інших держав, агресивної війни проти України, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000384 від 15.04.2014 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.426 КК України (в редакції Закону України № 642-VII від 28.03.2014).

Повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 25.05.2023 обгрунтовано висновком експертів Київського та Харківського науково-дослідних інститутів судових експертиз 15.11.2019 року №20256/19-62 дск за результатами проведення комісійної судової військової експертизи.

Як зазначає адвокат ОСОБА_3 висновок експертів недостатньо обгрунтований, суперечить іншим матеріалам справи та наявне істотне порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи.

Зокрема такими обставинами які викликали обґрунтовані сумніви в неупередженості ОСОБА_6 як зазначає адвокат ОСОБА_3 є те, що Екс-керівники УСБУ в Луганській області ОСОБА_5 , ОСОБА_3 та ОСОБА_7 є потерпілими у кримінальному провадженні № 0011869 від 13.10.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 та ч.2 ст.384 КК України, за фактом складання судовим експертом відділу військових експертиз КНДІСЕ ОСОБА_6 завідомо неправдивого висновку експерта від 26.10.2016 № 6098/16-62 ДСК у кримінальному провадженні № 0000384 від 15.04.2014, яким визнано, що ОСОБА_5 та його заступниками нібито допущено порушення вимог законодавства України при обороні Управління 06.04.2014 і наші дії (бездіяльність) нібито знаходяться у прямому причинному зв`язку з захопленням будівлі в той день сторонніми особами.

Як зазаначає адвокат ОСОБА_3 . В ході досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0011869 направлялись запити до КНДІСЕ, у тому числі в порядку ст.93 КПК України, та проводились слідчі дії з його співробітниками, у тому числі з ОСОБА_6 на думку адвоката ОСОБА_6 був обізнаний про дане кримінальне провадження.

Тобто, ще до призначення 10.07.2019 слідчим комісійної судової військової експертизи експерт ОСОБА_6 фактично визнав вже ОСОБА_3 винним у вчиненні протиправних дій та скаржився на нібито тиск останнього на нього, ОСОБА_6

ОСОБА_5 13.09.2019 звернувся до директора КНДІСЕ ОСОБА_8 зі скаргою щодо допущених судовим експертом ОСОБА_6 порушень методичного характеру, а також вимог нормативно-правових актів в галузі судової експертизи та КПК України при складанні останнім висновку експерта № 6098/16-62 ДСК від 26.10.2016 у кримінальному провадженні № 0000384 від 15.04.2014.У зв`язку з чим адвокат ОСОБА_3 приходить до висноку, що є достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 був зацікавлений в тому, щоб підтвердити свій попередній висновок про нібито порушення ОСОБА_5 , ОСОБА_3 та ОСОБА_7 вимог законодавства України та надати собі можливість уникнути кримінальної відповідальності за попередній завідомо неправдивий висновок, а також помститися ОСОБА_5 за спробу притягнути його до дисциплінарної відповідальності, а ОСОБА_3 за спробу позбавити його кваліфікації судового експерта.

Крім того, як зазначає адвокат ОСОБА_3 експерти про проведенні експертизи застосували нормативно-правові акти, які не розповсюджують дію на службових осіб УСБУ в Луганській області та зробили помилкові висновки про нібито порушення останніми вимог Закону України "Про правовий режим майна ЗС України" та Постанови Кабінету Міністрів України від 04.08.2000 № 1225 «Про затвердження "Положення про порядок обліку, зберігання, списання та використання військового майна у Збройних Силах України», а також експерти при проведенні експертизи застосували нормативно-правовий акт, який не міг бути застосований у службовій діяльності УСБУ в Луганській області станом на 06.04.2014 та зробили помилкові висновки про нібито порушення керівництвом Управління вимог Статуту гарнізонної та вартової служб Збройних Сил України.

Адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав подане клопотання та просив його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_4 заперечив стосовно задоволення вимог клопотання в повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали клопотання, приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 242 КПК України, експертиза проводиться експертом за зверненням сторони кримінального провадження або за дорученням слідчого судді чи суду, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.

Якщо висновок експерта буде визначено неповним або не ясним, судом може бути призначена додаткова експертиза, яка доручається тому самому або іншому експерту (експертам).

Якщо висновок експерта буде визначено необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Відповідно до ч. 1ст. 332 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам за наявності підстав, передбачених ст. 242 цього Кодексу, тобто, для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Пунктом 1.2.11 розділу 1 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 08.01.1998 року № 53/5, визначено, що згідно з процесуальним законодавством України експертами виконуються первинні, додаткові, повторні, комісійні та комплексні експертизи. Первинною є експертиза, коли об`єкт досліджується вперше. Комплексною є експертиза, що проводиться із застосуванням спеціальних знань різних галузей науки, техніки або інших спеціальних знань (різних напрямів у межах однієї галузі знань для вирішення одного спільного (інтеграційного) завдання (питання). Аналогічне визначення міститься і в Постанові Пленуму Верховного суду України від 30.05.1997 року № 8 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах».

Відповідно до частин 2, 3, 7, 10ст. 101 КПК України, кожна сторона кримінального провадження має право надати суду висновок експерта, який ґрунтується на його наукових, технічних або інших спеціальних знаннях. Висновок повинен ґрунтуватися на відомостях, які експерт сприймав безпосередньо або вони стали йому відомі під час дослідження матеріалів, що були надані для проведення дослідження. Експерт дає висновок від свого імені і несе за нього особисту відповідальність. Кожна сторона має право звернутися до суду з клопотанням про виклик експерта для допиту під час судового розгляду для роз`яснення чи доповнення його висновку. Незгода з висновком експерта повинна бути вмотивована. Необхідною умовою допустимості висновку експерта є дотримання процесуального порядку призначення і проведення експертизи, в т.ч. має бути перевірена компетентність експерта. Експертну дослідженню можуть піддаватися лише об`єкти, котрі належним чином процесуально оформлені.

Як встановлено, в зазначеному кримінальному провадженні, слідчими другого відділу Управління з досудового розслідування військових правопорушень, а також порушень проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, вчинених внаслідок ведення Російською Федерацією, із залученням представників інших держав, агресивної війни проти України, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000384 від 15.04.2014 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.426 КК України (в редакції Закону України № 642-VII від 28.03.2014).

При цьому, як вбачається з долучених прокурором документів в судовому засідання, а саме постанови про завершення досудового розслідування зібрані під час досудового розслідуванн у кримінальному провадженні №0000384 від 15.04.2014 докази достатніми для складання обвинувального акту відносно ОСОБА_5 , а досудове розслідування завершеним.

У відповідності до ст. 91 КПК України подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення, в тому числі його предмет) є обставинами, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Згідно зі ст. 92 КПК України обов`язок доказування вказаних обставин покладається на слідчого, прокурора. Отже, доказування обставин вчинення кримінального правопорушення, в тому числі відповідності ймовірного предмета кримінального правопорушення визначеним кримінальним законом ознакам, покладається саме на сторону обвинувачення. Неналежне ж доведення стороною обвинувачення цієї обставини може призвести в подальшому під час судового провадження, зокрема, до визнання судом такої обставини недоведеною.

Водночас, суд зазначає, що при проведенні повторної комісійної судової військової експертизи, буде доводитись вина ОСОБА_5 , дана обставина свідчить про те, що адвокат перебирає на себе функції обвинувачення передбачені главою 3 параграфу 2 КПК України, що на сторону захисту не покладається.

Враховуючи викладене, слідчий суддя доходить висновку, що на даному етапі відсутні встановлені ст. 244 КПК України підстави для призначення слідчим суддею експертизи, про яку заявляє захисник ОСОБА_3 , у зв`язку з чим суд не вбачає підстав для задоволення заявленого клопотання.

Керуючись ст.ст.101, 242, 244, 332, 350 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_3 , який є захисником підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні 0000384 від 15.04.2014р. про проведення повторної комісійної військової експертизи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя