Справа № 192/2188/23
Провадження № 1-кс/192/338/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2023 року слідчий суддя Солонянського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Солоне Солонянського району Дніпропетровської області клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділення поліції № 9 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_4 по внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальному провадженню №0000677 від 20 жовтня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, про арешт майна,

В С Т А Н О В И В :

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт майна посилаючись на те, що у ВП № 9 перебуває кримінальне провадження №0000677 за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

У клопотанні вказано, що 14 листопада 2023 року було проведено обшук в АДРЕСА_1 на підставі ухвали слідчого судді, під час якого було вилучено мобільний телефон марки Redmi 12, imei НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ІССІD 1: НОМЕР_3 з сім картками з номерами НОМЕР_4 та НОМЕР_5 у фіолетовому чохлі, власницею якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

15 листопада 2023 року вказаний телефон був визнаний постановою слідчого речовим доказом по кримінальному провадженню, який слід зберегти, а для об`єктивного розслідування виникла необхідність у проведенні комп`ютерної технічної експертизи, у зв`язку з чим слідчий просить арештувати тимчасово вилучене майно.

Власниця майна - ОСОБА_5 , прокурор та слідчий в судове засідання не з`явилися, а відповідно до положень ст. 172 КПК України їх неявка не перешкоджає розгляду клопотання. Згідно поданої заяви слідчий просив здійснювати розгляд клопотання без його участі у зв`язку із зайнятістю в проведенні слідчих дій.

У зв`язку з неявкою всіх учасників, слідчим суддею здійснено судовий розгляд у відсутність належним чином повідомлених осіб без фіксування судового розгляду за допомогою технічних засобів згідно ч. 4 ст. 107 КПК України.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя вважає, що останнє підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Пунктом 1 ч. 2 вказаної статті передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

Слідчим в якості мети накладання арешту на майно, було зазначено про необхідність збереження речових доказів, попередження можливості їх знищення та пошкодження.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

У судовому засіданні встановлено, що в провадженні слідчого відділення відділення поліції №9 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження за №0000677, відомості про що винесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 жовтня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України за фактом вчинення шахрайських дій.

Ухвалою слідчого судді Солонянського районного суду від 01 листопада 2023 року було надано дозвіл на проведення обшуку в будинку та інших приміщеннях і сховищах, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 за місцем фактичного мешкання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою відшукання: мобільних телефонів, сім-карток мобільних операторів зв`язку, банківських карток, ноутбуків, персональних комп`ютерів, планшетів, роутерів, флеш-носіїв, жорстких дисків, чорнових записів (аркуші паперу, зошити, тощо), інших носіїв збереження електронної інформації, грошових коштів, здобутих злочинним шляхом, договорів з банківськими установами на відкриття рахунків.

На підставі вказаної ухвали 14 листопада 2023 року було проведено обшук за місцем фактичного мешкання ОСОБА_5 , під час якого було вилучено мобільний телефон марки Redmi 12, imei НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ІССІD 1: НОМЕР_3 з сім картками з номерами НОМЕР_4 та НОМЕР_5 у фіолетовому чохлі, власницею якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та банківську картку НОМЕР_6 .

Постановою від 15 листопада 2023 року вказаний телефон був визнаний речовим доказом, який визначено зберігати в камері схову ВП № 9 (а.с.7).

Частиною 5 ст. 171 КПК України передбачено, що у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Слідчий суддя посилається на те, що метою арешту майна, зокрема, є збереження речових доказів, а ч. 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У даному випадку вважаю, що слідчим обґрунтовано в якості мети арешту майна зазначено збереження речових доказів, попередження можливості їх знищення, пошкодження, яким є мобільний телефон марки Redmi 12, imei НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ІССІD 1: НОМЕР_3 з сім картками з номерами НОМЕР_4 та НОМЕР_5 , власницею яких є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З огляду на положення ч. 2 ст. 167 та ч.1 і 2 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не буде досягнута мета застосування цього заходу - запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, що як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Частиною 11 ст. 170 КПК України встановлено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що мобільний телефон може зберігати на собі сліди кримінального правопорушення, а також враховуючи виправдані інтереси держави, пов`язані з порушенням загальносуспільних інтересів, а також у зв`язку з необхідністю подальшого проведення експертиз, вважаю за необхідне вжити заходи забезпечення кримінального провадження, шляхом накладення арешту на вказане майно.

Слідчий суддя вважає, що слідчим було доведено, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні прокурора, в тому числі і власника майна, а також може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий звертається із клопотанням.

Водночас, відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: 4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно.

Отже, відповідно до п. 1 п ч. 5 ст. 173 КПК слідчий суддя, задовольняючи клопотання про арешт майна, повинен в резолютивній частині ухвали зазначити перелік майна, на який накладено арешт, а відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 173 КПК якщо слідчий суддя, накладаючи арешт на майно, вважає за необхідне заборонити, обмежити право власників чи володільців розпоряджатися або користуватися майном, у резолютивній частині ухвали він повинен прямо про це зазначити, разом із вказівкою на майно, щодо якого застосовуються такі заборони чи обмеження.

Тому, клопотання про арешт майна, підлягає частковому задоволенню в частині зазначення способу арешту.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 98, 100, 131, 132, 167, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділення поліції № 9 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_4 по внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальному провадженню №0000677 від 20 жовтня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, про арешт майна, - задовольнити частково.

Накласти арешт на мобільний телефон марки Redmi 12, imei НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ІССІD 1: НОМЕР_3 з сім картками з номерами НОМЕР_4 та НОМЕР_5 , власником якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони розпоряджатися та користуватися вказаним телефоном.

Відмовити в задоволенні клопотання в частині заборони відчуження майна.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню слідчим, дізнавачем, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.

Роз`яснити, що згідно ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, які були відсутні при її проголошенні - з моменту отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1