Справа № 308/960/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого 1 відділення слідчого відділу УСБУ в Закарпатській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Закарпатської окружної прокуратури ОСОБА_7 про здійснення спеціального досудового розслідування відомості про яке, внесеного до ЄРДР 31.10.2023 за № 0000148, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий 1-го відділення слідчого відділу Управління СБ України в Закарпатській області ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_8 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про обрання відносно ОСОБА_9 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

В рамках даного клопотання слідчий просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_9 .

Оскільки встановлені під час досудового розслідування обставини та зібрані докази свідчать про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_10 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України; в рамках даного кримінального провадження наявні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, з огляду на оголошення підозрюваного у розшук, слідчий за погодженням з прокурором на підставі ч. 6 ст. 193 КПК України звернувся до слідчого судді з даним клопотанням.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_11 клопотання підтримала та просив його задовольнити.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 , заперечувала проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки тяжкість покарання та перебування особи на тимчасовоокупованій території не може бути підставою для застосування данного заспобіжного заходу.

Заслухавши учасників справи, вивчивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, вислухавши думку прокурора, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч.6 ст.176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався і діє на даний час на підставі Указу Президента України від 06.02.2023 № 58/2023.

У зв`язку із веденням агресивної війни з боку Російської Федерації проти України, 01.03.2022 її армією захоплено м. Херсон.

На підтвердження контролю над містом, 03.03.2022, після захоплення міста, окупаційні війська РФ захопили приміщення Херсонської ОДА. 25.04.2022, в приміщення Херсонської міської ради за адресою: м. Херсон, проспект Ушакова, 37, увійшли озброєні військовослужбовці РФ, які попередили керівництво та працівників Херсонської міської ради, що управління місцевою адміністрацією переходить під керівництво Російської Федерації.

В той же час окупаційною владою на тимчасово окупованій території Херсонської області створено систему незаконних органів державної влади, в тому числі правоохоронних.

Зокрема, у тимчасово окупованому м. Херсон окупаційною адміністрацією на базі державної установи "Північна виправна колонія (№ 90)" (код , м. Херсон, вул. Некрасова, 234) створено незаконний орган з питань виконання покарань "Управление службы исполнения наказаний по Херсонской области" (далі "УСИН по Херсонской области"), зареєстрований як юридична особа РФ, який розпочав функціонувати з 01.06.2022 та об`єднав у собі всі установи виконання покарань, які знаходились на тимчасово окупованій території.

Починаючи з 01.06.2022 на службу в незаконний правоохоронний орган "УСИН по Херсонской области" набрано штат працівників. Зокрема, у червні 2022 року, але не раніше 01 червня 2023 року, прийнято на службу громадянку України ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка обійняла посаду молодшого інспектора 2 категорії відділу охорони "УСИН по Херсонской области" із присвоєнням спеціального звання рядовий внутрішньої служби. До кола службових обов`язків ОСОБА_9 входило здійснення контролю за дотриманням режиму утримання ув`язнених на території установи.

Поряд з цим, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів", до правоохоронних органів, серед інших, належать органи і установи виконання покарань, а також інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції. З урахуванням наведеної норми закону можна зробити висновок про те, що незаконно створене "УСИН по Херсонской области" є незаконним правоохоронним органом, створеним на тимчасово окупованій території.

Таким чином, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , являючись громадянкою України, діючи умисно, всупереч вимогам діючого законодавства, достовірно знаючи про збройну агресією РФ проти України як обставину, яка є загальновідомим фактом, а також достеменно знаючи про факт захоплення частини Херсонської області, в т.ч. м. Херсон, збройними формуваннями РФ, у червні 2022 року, з метою переслідування своїх особистих інтересів, підтримуючи воєнну агресію та окупаційну політику РФ на території України, в порушення вимог Конституції та законів України, добровільно зайняла посаду молодшого інспектора 2 категорії відділу охорони незаконного "УСИН по Херсонской области", створеного представниками держави-агресора на території м. Херсон, тобто зайняла посаду в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території.

Одночасно з цим ОСОБА_9 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись раніше виниклим корисливим мотивом, у червні 2022 року, але не раніше 01 червня 2022 року приступила до виконання своїх службових обов`язків у незаконному "УСИН по Херсонской области".

Протягом жовтня 2022 року, перед звільненням м. Херсон Збройними силами України, російська окупаційна адміністрація змінила дислокацію "УСИН по Херсонской области" та перемістила його вглиб тимчасово окупованої території Херсонської області. У зв`язку з цим ОСОБА_9 , здійснюючи колабораційну діяльність, у жовтні 2022 року виїхала із м. Херсона за місцем нової дислокації незаконного "УСИН по Херсонской области" (м. Генічеськ, Херсонської області), де продовжила виконувати свої службові обов`язки.

Таким чином, ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, а саме добровільному зайнятті громадянином України посади в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 111 КПК України, повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої, слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії. Повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених главою 11 КПК України, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

Главою 11 КПК України визначається порядок виклику слідчим, прокурором, судовий виклик і привід.

27 вересня 2023 року громадянину України ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, тобто добровільному зайнятті громадянином України посади в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території, яке останньому не вручене у зв`язку з його перебуванням на тимчасово окупованій території Херсонської області.

Повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення громадянину ОСОБА_9 , відповідно до вимог ст. ст. 135, 276-278 КПК України, опубліковано в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора.

У порядку ст. 135-138 КПК України, 26.09.2023 у офіційному державному друкованому виданні "Урядовий кур`єр" та на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора розміщеноповістки про виклик останньої в слідчий відділ УСБУ в Закарпатській області для участі в слідчих (розшукових) та процесуальних діях на 03.10.23, 04.10.2023 та 05.10.2023. Однак в призначені дні та час ОСОБА_9 не з`явилась на виклики слідчого та не повідомила про причини неявки.

З метою забезпечення права на захист ОСОБА_9 , постановою слідчого від 27.09.2023 для здійснення захисту останнього був залучений захисник Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги в Закарпатській області, якому було вручено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_9 .

Відповідно до ч. 8 ст. 135 КПК України, повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, у випадках обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частиною 1, 2, 4 7 цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора.

Особа вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

У зв`язку із збройною агресією рф, воєнним станом в Україні, беручи до уваги те, що існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_9 , перебуває на тимчасово окупованій території України, та обґрунтовану неможливість вручення повістки про виклик особи з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, в газеті «Урядовий кур`єр» від 27.09.2023, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора від 27.09.2023 року опубліковано повістки про виклик ОСОБА_9 на 03.10.23, 04.10.2023 та 05.10.2023 для вручення письмового повідомлення про підозру та допиту в якості підозрюваного, але на зазначені дати останній не прибула, про причини явки не повідомила.

31 жовтня 2023 року, у зв`язку з розшуком підозрюваного ОСОБА_9 та неявкою без поважних причин на виклик слідчого, останнього оголошено в розшук, який доручено ГВ ЗНД УСБУ в Херсонській області.

У ході досудового розслідування здобуто наступні докази, які дають підстави підозрювати у вчиненні ОСОБА_9 вищевказаного кримінального правопорушення, а саме:

- протоколом огляду від 01.08.2023;

- протоколом огляду Інтернет-ресурсу від 03.08.2023;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 08.08.2023;

- протоколом пред`явлення для впізнання особи свідку ОСОБА_12 від 21.08.2023;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 11.08.2023;

- протоколом пред`явлення для впізнання особи свідку ОСОБА_13 від 15.08.2023;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 11.08.2023;

- протоколом пред`явлення для впізнання особи свідку ОСОБА_14 від 15.08.2023;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 14.08.2023;

- протоколом пред`явлення для впізнання особи свідку ОСОБА_15 від 14.08.2023;

- іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на цей час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_9 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Таким чином, у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_9 набула статусу підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, а саме у добровільному зайнятті громадянином України посади в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території.

Одночасно з цим, згідно повідомлення оперативного підрозділу, проведеними оперативними заходами встановлено, що підозрювана ОСОБА_9 до теперішнього часу перебуває на тимчасово окупованій території Херсонської області, а саме в м. Генічеськ, Херсонської області,де переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому. Безумовно, наявність заявлених ризиків має обґрунтовуватися, а обов`язки, про покладення (продовження) у разі обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, - бути у взаємозв`язку з ними.

Про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду свідчать такі обставини:

- тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_9 , в разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, в якому вона підозрюється. Санкція ч. 7 ст. 111-1 КК України передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої;

- вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, а саме показань свідків, протоколів пред`явлення для впізнання, протоколу огляду приміщення, що свідчать про колабораційну діяльність ОСОБА_9 ;

- переховування ОСОБА_9 від органу досудового розслідування на окупованій державою-агресором території, про що свідчить неприбуття на виклик до СВ УСБУ в Закарпатській області три рази та не повідомлення слідчому, прокурору про причини та неможливість прибуття на виклик, у зв`язку з чим його оголошено у розшук;

- спосіб вчинення злочину (здійснює колабораційну діяльність умисно, під час воєнного стану, що має негативні наслідки для всієї територіальної громади та України в цілому, знаходиться на тимчасово окупованій території, співпрацюючи з окупаційною адміністрацією, що з великою часткою ймовірності спонукатиме його до втечі у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу).

Про наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, який пов`язаний із можливістю знищити, сховати або спотворити підозрюваним будь-яку із речей чи документів (уставні, реєстраційні документи, накази, розпорядження, кадрова документація, функціональні обов`язки), які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, також свідчать вище перелічені обставини.

Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, або вчинити інше кримінальне правопорушення свідчать наступні обставини:

- ОСОБА_9 продовжує добровільно співпрацювати із окупаційною владою держави-агресора і далі здійснює діяльність на тимчасово окупованій території Херсонської області;

- продовжуючи займати зазначену вище посаду, підозрювана ОСОБА_9 на теперішній час перебуває на території України, яка перебуває під контролем окупаційної адміністрації, продовжує свою колабораційну діяльність, активно співпрацює з представниками держави агресора, що має наслідком подальше вчинення ним злочину, передбаченого ст. 111-1 КК України, а також інших злочинів проти основ національної безпеки України.

Всі ці обставини в своїй сукупності свідчать про те, що перебуваючи без запобіжного заходу підозрюваний зможе продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, або вчинити інше кримінальне правопорушення проти основ національної безпеки України.

У зв`язку із переховуванням від органів досудового розслідування, постановою слідчого від 31.10.2023 на підставі ст. 281 КПК України, підозрювану ОСОБА_9 оголошено в розшук.

Досудовим розслідуванням та зібраними матеріалами кримінального провадження встановлено, що станом на теперішній час підозрювана ОСОБА_9 перебуває на тимчасово окупованій території Херсонської області

У справі «Мироненко і Мартенко проти України» від 10.12.2009 року ЄСПЛ зазначив, що компетентний суд повинен перевірити не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої буде здійснено затримання, та законність мети цього затримання й подальшого тримання під вартою.

Згідно п. 32 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

До того ж, за відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри (рішення у справі «Чеботарі проти Молдови» (Cebotari v. Moldova), N 35615/06, п.48, від 13 листопада 2007 року).

Відтак, з огляду на викладені обставини у сукупності, слідчий суддя приходить до переконання, що ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, у вигляді переховування підозрюваного ОСОБА_9 від органу досудового розслідування та суду в рамках даного кримінального провадження наявний.

Слідчий суддя також поділяє твердження сторони обвинувачення про наявність ризиків, передбачених п.2, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: знищити, сховати або спотворити будь які із речей і документів які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, які зумовлюється тим, що ОСОБА_9 ймовірно, продовжує добровільно співпрацювати із окупаційною владою держави-агресора.

Одночасно із встановленням обставин, що зумовлюють існування зазначених ризиків, чинне законодавство зобов`язує слідчого суддю перевірити також можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу до особи.

Частина 1 ст.176 КПК України встановлює такі альтернативні триманню під вартою запобіжні заходи: особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт. Найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Між тим, як уже зазначалося слідчим суддею, відповідно до ч.6 ст.176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Вказане унеможливлює застосування відносно ОСОБА_9 більш м`якого запобіжного заходу.

За правилами ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно з абз.7 ч.4 ст.183 КПК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Відповідно до абз.8 ч.4 ст.183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

За обставин цього клопотання, беручи до уваги інкриміноване підозрюваному кримінальне правопорушення та факт перебування ОСОБА_9 на тимчасово окупованій території слідчий суддя зауважує про відсутність підстав для визначення застави.

У разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається (ч.4 ст.197 КПК України).

Таким чином, клопотання сторони обвинувачення слід задовольнити повністю, застосувавши відносно підозрюваної ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави та строку дії цієї ухвали.

Керуючись ст.ст.177, 178, 193, 194, 197, 309, 392, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого 1 відділення слідчого відділу УСБУ в Закарпатській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Закарпатської окружної прокуратури ОСОБА_7 про здійснення спеціального досудового розслідування відомості про яке, внесеного до ЄРДР 31.10.2023 за № 0000148, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Обрати запобіжний захід відносно підозрюваної громадянки України ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Херсон, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, у вигляді тримання під вартою без можливості внесення застави строком на 60 діб.

Після затримання підозрюваної і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1