ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3703/23 Справа № 205/7550/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7

представника ВК №89 ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені Дніпровського апеляційного суду в режимі відеоконференції матеріали судового провадження за апеляційною скаргою прокурора Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_9 на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 жовтня 2023 року про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 ,-

В С Т А Н О В И Л А :

21 липня 2023 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла заява засудженого ОСОБА_7 про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на невідбутий строк в порядку ст.81 Кримінального кодексу України (далі- КК).

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 жовтня 2023 року задоволено заяву засудженого ОСОБА_7 та його звільнено умовно-достроково від відбування покарання на підставі ст.81 КК на невідбутий строк покарання, призначеного вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 26.01.2022.

В апеляційній скарзі прокурор порушує питання про скасування рішення суду першої інстанції у звязку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. Вважає, що суд не врахував, що за весь час відбування покарання засуджений ОСОБА_7 має лише одне заохочення та судом жодним чином не обґрунтовано, що на момент судового розгляду в повній мірі реалізовано мету покарання, передбачену ч.2 ст.50 КК, а саме кару, виправлення засудженого та запобігання вчинення ним злочинів в подальшому.

Також, на думку апелянта, судом не надано оцінку позиції прокурора щодо того, що до засудженого вже раніше застосовувалось умовно-дострокове звільнення ( у 2011 році ) та звільнення від відбування покарання з випробуванням ( у 2013, 2021 та 2022 роках ), однак ОСОБА_7 знову вчинив нові умисні злочини. Зазначені обставини, на переконання прокурора, не можуть характеризувати засудженого як такого, що довів своє виправлення сумлінною поведінкою та працею.

Поміж іншого прокурор вказує на те, що судом під час судового розгляду жодним чином не з`ясовано у засудженого його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці після звільнення, а також майбутнє місце його проживання та засобу існування, а також відношення самого засудженого до вчиненого ним злочину та висновки, які він для себе зробив.

З огляду на викладене прокурор просить апеляційний суд скасувати ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 жовтня 2023 року та винести нову ухвалу, якою на підставі ст.81 КК відмовити в умовно-достроковому звільненні засудженого ОСОБА_7 .

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши прокурора на підтримку доводів поданої апеляційної скарги та який наполягав на її задоволенні, вислухавши засудженого та представника ВК №89, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просили залишити рішення суду без змін, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно з положеннями ч.1 ст.404 Кримінального процесуального кодексу України (далі- КПК) суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

На думку колегії суддів зазначених вимог закону судом першої інстанції дотримано у повному обсязі.

Згідно з ч.2 ст.81 КК та роз`ясненнями, які містяться у п.2 Постанови Пленуму ВСУ №2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

При цьому положеннями частини першої та третьої статті 6 Кримінально-виконавчого кодексу України (далі- КВК),передбачено, що виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Як зазначено у роз`ясненнях, що містяться у п.17 вищевказаної Постанови ПВСУ, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні поділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання…Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину…додержання ним вимог режиму.

Мотивуючи своє рішення про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання місцевий суд, посилаючись на положення ст.81 КК, зазначив, що у судовому засіданні було встановлено, що засуджений відбуває покарання за вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 26.01.2022 року за ст.185 ч.2, 71 КК до 1 року 1 місяці обмеження волі.

Початок строку - 01.02.2023 року, кінець строку - 22.12.2023 року.

Станом на 05 жовтня 2023 року засуджений відбув встановлену законом частину строку покарання, що надає можливість для застосування ст. 81 КК.

За час відбування покарання в ДВК №89 засуджений ОСОБА_7 працює на виробництві МЗП, до праці ставиться добре, за час відбування покарання характеризується позитивно, режим відбування покарання не порушує, має 1 (одне) заохочення правами начальника установи. Стягнень не має.

Згідно наданої характеристики (а.с.5) засуджений ОСОБА_7 на заходи виховного характеру реагує своєчасно. Серед засуджених не конфліктний. Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, на критику на свою адресу реагує адекватно.

У відношенні до представників адміністрації проявляє тактовність та дотримується правомірних і ввічливих взаємовідносин, в індивідуальних бесідах відвертий.

Має охайний зовнішній вигляд, своє спальне місце утримує у чистоті і порядку. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи. Самостійно виконує роботу з самообслуговування, має достатньо навичок для їх самостійного виконання. До виконання робіт із благоустрою ставиться з розумною ініціативою. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці.

Підтримує зв`язки з рідними шляхом листування та побачень. Бере участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу за темою: Професія та Правова просвіта. Проявляє ініціативу щодо підвищення наявного загальноосвітнього рівня. Бере участь у роботі самодіяльної організації санітарно-побутові секції відділень СПС, виявляє соціальну корисну активність. Заходи виховного впливу відвідує, процес виправлення засудженого: програми ДВВ відвідує. В самодіяльних організаціях приймає активу участь, індивідуальний план виховної роботи виконує на 80 %. Засудженому встановлено середній ризик ймовірності вчинення повторного кримінального правопорушення.

Засуджений під час відбування покарання не перебуває на обліку, як особа, схильна до членоушкодження, втечі, самогубства чи інше.

Підлягав умовно-достроковому звільненню на підставі ст. 81 КК 07.06.2023, але було відмовлено 14.06.2023.

Згідно довідки про заохочення та стягнення (а.с.6) засуджений ОСОБА_7 стягнень не має, але 05 липня 2023 року мав одне заохочення у вигляді порядки правами начальника ДВК (№89) за сумлінну поведінку та добре ставлення до суспільно-корисної праці.

Згідно журналу судового засідання від 05 жовтня 2023 року (а.с.7) та технічного запису аудіофіксації перебігу судового розгляду, під час розгляду матеріалів даного провадження представник ДВК (№89) ОСОБА_8 підтримав заяву засудженого ОСОБА_7 щодо його умовно-дострокового звільнення на підставі ст.81 КК. Свою позицію під час апеляційного розгляду представник ДВК (№89) ОСОБА_8 підтримав, зазначивши, що засуджений ОСОБА_7 має ще одне заохочення у вигляді порядки правами начальника ДВК (№89) за сумлінну поведінку та добре ставлення до суспільно-корисної праці за результатами квартальної роботи.

З огляду на викладене суд першої інстанції дійшов правильних висновків про те, що вказані обставини свідчать про те, що засуджений ОСОБА_7 довів своє виправлення і перевиховання сумлінною поведінкою та ставленням до праці, і до нього можливо застосувати умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Отже апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність правових підстав для умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання, оскільки вони є належним чином мотивованими та ґрунтуються на сукупності досліджених доказів у справі.

У той же час колегія суддів не приймає до уваги аргументи прокурора та його посилання в апеляційній скарзі на те, що раніше до засудженого вже застосовувалось умовно-дострокове звільнення ( у 2011 році ) та звільнення від відбування покарання з випробуванням ( у 2013, 2021 та 2022 роках ), однак ОСОБА_7 знову вчинив новий умисний злочин, а тому на має право на застосування до нього положень ст.81 КК.

Наведені апелянтом обставини самі по собі не є перешкодою, у розумінні положень ст.81 КК, для застосування до засудженого інституту умовно-дострокове звільнення від відбування покарання та сукупність встановлених судом першої інстанції фактичних обставин справи у даному конкретному випадку вказують на те, що на даному етапі відбування покарання засуджений ОСОБА_7 сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а тому заслуговую на умовно-дострокове звільнення від відбування невідбутої частини покарання, яка на теперішній час становить один місяць.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора ОСОБА_9 є безпідставною та задоволенню не підлягає, а ухвала Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 жовтня 2023 року є законною, мотивованою та відповідає вимогам ст.370 КПК, підстави для її скасування відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407 та 418, 419 КПК, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 жовтня 2023 рокупро умовно-дострокове звільненні від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4