Провадження № 1-кп/947/1304/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.10.2023 року Київський районний суду м. Одеси у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

розглянувши в залі суду у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Одесі кримінальне провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001096 від 16.08.2023 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Єреван, Вірменія, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, тимчасово не працюючого, зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,-

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Так, 16 серпня 2023 року, приблизно о 08 годині 55 хвилин, ОСОБА_5 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Chevrolet-Lacetti» д.н.з. НОМЕР_1 , у світлий час доби, здійснював рух по горизонтальній прямій ділянці асфальтобетонного покриття другорядної дороги - виїзду з ж/м «Райдужний» та зупинився перед головною дорогою вул. Левітана, поблизу будинку №114 по вул. Левітана у м.Одесі, для подальшого відновлення руху з поворотом праворуч, в напрямку проспекту Небесної Сотні.

В цей же час, по головній дорозі вул. Левітана, в напрямку від б. 114 до проспекту Небесної Сотні, по своїй смузі руху, прямолінійно, керуючи технічно справним електросамокатом марки «Xiaomi», рухалась ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та наближалась до вказаного перехрестя.

Під час відновлення руху та виїзду на головну дорогу, водій ОСОБА_5 не переконався, що це буде безпечним та не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, почав виїзд на вул.Левітана, не надав переваги в русі ОСОБА_4 , що керувала електросамокатом «Xiaomi» та допустив з нею зіткнення передньою частиною свого автомобіля.

Своїми діями водій ОСОБА_5 , порушив вимоги п. 1.5; підпункт «б» п. 2.3; п.16.11, п.13.1 та вимоги дорожнього знаку 2.1 «Правил дорожнього руху» України (введені в дію 01.01.2002 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001), якими передбачено:

- п. 1.5 «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

- п. 2.3 «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.»;

- п. 16.11 «На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається другорядною дорогою, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху»;

- п.13.1 «Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу».

В результаті зіткнення транспортних засобів, водію електросамокату ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спричинені тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості у вигляді закритого уламкового перелому даху правої вертлюгової западини з переходом лінії перелому на тіло клубової кістки та верхню гілку лонної кістки.

Відповідно до висновку автотехнічної експертизи, в даній дорожно-транспортній ситуації, водій автомобіля «Chevrolet-Lacetti» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_5 , що виїжджав на перехрестя з другорядної дороги, повинен був відповідно до вимог дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу», п.16.11, 13.1 Правил дорожнього руху - поступитися дорогою водію електросамокату, відмовившись від в`їзду в можливу смугу руху останнього на перехресті, аж до проїзду їм перетину та в динаміці розвитку події при русі за самокатом дії водія регламентувалися вимогами п.13.1 Правил дорожнього руху України, що вимагають від нього рух за іншим транспортним засобом з безпечним інтервалом.

Належним виконанням вимог дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу», п.16.11, 13.1 Правил дорожнього руху України, водій автомобіля «Chevrolet-Lacetti» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_5 гарантовано мав технічну можливість запобігти зіткнення та його дії знаходяться в причинному зв`язку з виникненням пригоди.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.1 ст.286 КК України за ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Обвинувачений ОСОБА_5 просив звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілою ОСОБА_4 на підставі ст. 46 КК України, та закрити кримінальне провадження відносно нього у зв`язку з тим, що він примирився з потерпілою, відшкодував завдані збитки у повному обсязі.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала заявлене раніше письмове клопотання про закриття кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 за примирення з нею, матеріальних та моральних вимог до ОСОБА_5 у неї не має, він в повному обсязі відшкодував їй матеріальні збитки.

Прокурор не заперечував проти звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, у зв`язку з його примиренням з потерпілою та закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_5 , оскільки він вперше вчинив нетяжкий злочин, після його вчинення щиро розкаявся у вчиненому, з потерпілою примирився, відшкодував спричиненні потерпілій збитки в повному обсязі.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали обвинувального акту, суд вважає, що клопотання потерпілої ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_5 про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України, проти задоволення якого не заперечував прокурор, є законним та відповідає вимогам діючого законодавства, а тому підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

За наслідками вивчення матеріалів справи та пояснень сторін, судом встановлено, що 16.08.2023 року близько 08 годин 55 хвилин мав наїзд автомобілем «Chevrolet-Lacetti» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_5 на самокат марки «Xiaomi», яким керувала потерпіла ОСОБА_4 , внаслідок чого потерпіла ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Обвинувачений ОСОБА_5 визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, за ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, фактичні обставини кримінального правопорушення обвинувачений ОСОБА_5 не оспорював, щиро кається у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданих збитків, просив суд звільнити його від кримінальної відповідальності, відповідно до ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілою та відшкодуванням у повному обсязі завданої шкоди.

Положеннями ст. 46 КК України передбачено, що особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Умовою звільнення особи (обвинуваченого) від кримінальної відповідальності, у зв`язку з примиренням із потерпілим, є вчинення нею вперше нетяжкого злочину.

У відповідності до ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 286 КК України, віднесено до категорії нетяжких злочинів.

При цьому, звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття провадження, у зв`язку з примиренням із потерпілим, можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди (п. 4 постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 року №12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності»).

Обвинуваченому ОСОБА_5 судом було роз`яснено, що звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження по справі, на підставі ст. 46 КК України, є нереабілітуючою підставою, між тим, обвинувачений ОСОБА_5 підтримав заявлене клопотання.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 вперше вчинив злочин невеликої тяжкості, щиро кається у вчиненому, заподіяну шкоду відшкодувала потерпілій ОСОБА_4 у повному обсязі та з потерпілою примирилася, у потерпілої відсутні претензії матеріального та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_5 , вони примирилися, тому згідно ст.46 КК України обвинуваченого ОСОБА_5 можливо звільнити від кримінальної відповідальності, у зв`язку з примиренням з потерпілою, а кримінальне провадження за його обвинуваченням підлягає закриттю.

Згідно з ч. 1 ст. 126 КПК України питання щодо процесуальних витрат суд вирішує у вироку суду або ухвалою.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 118 КПК України встановлено, що процесуальні витрати складаються, зокрема, із витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів.

Процесуальні витрати виникають та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасників кримінального провадження.

Так, згідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 17.06.2020 у справі № 598/1781/17 КПК не обмежує процесуальну форму вирішення питання щодо розподілу процесуальних витрат виключно обвинувальним вироком. Суд, ухвалюючи остаточне рішення за результатами розгляду кримінального провадження (вирок або ухвалу), вирішує питання щодо розподілу процесуальних витрат. Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Так, враховуючи, що кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 закривається за нереабілітуючими підставами, а тому процесуальні витрати за залучення експертів Одеського НДІСЕ МЮ України, в загальному розмірі 6 213 гривень 48 копійок повинно бути відшкодовані ОСОБА_5 .

Прокурором Київської окружної прокуратури м. Одеси радником юстиції ОСОБА_3 , заявлено цивільний позов про відшкодування збитків понесених на стаціонарне лікування потерпіло ОСОБА_4 , на загальну суму 9 076 гривень 51 копійок.

Відповідно до п. 7 Постанови пленуму ВСУ від 31.03.1989 №3 «Про практик застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином і стягнення безпідставно нажитого майна» у разі закриття справи з передбачених законом підстав цивільний позов не розглядається. Вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди у цьому разі можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства.

При цьому, у разі закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, цивільний позов не розглядається, а має бути залишений без розгляду.

Разом з цим, суд вважає за необхідне зазначити, що позовні вимоги прокурором в інтересах держави можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства, оскільки закриття провадження на підставах, зазначених у п.1 ч.2 ст. 284 КПК України, не звільняє особу від обов`язку відшкодувати заподіяну її діями шкоду. З урахуванням того, що провадження щодо ОСОБА_5 закрито з нереабілітуючих підстав, прокурор має право вирішити питання про відшкодування збитків понесених на стаціонарне лікування ОСОБА_4 в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 284 ч. 2, 369, 372 КПК України, ст. 46 КК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_5 , та потерпілої ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілою на підставі ст. 46 КК України, задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілою на підставі викладеного у мотивувальній частині ухвали.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001096 від 16.08.2023 року відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,- закрити.

Цивільний позов прокурора Київської окружної прокуратури м. Одеси про відшкодування збитків понесених на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_4 в розмірі 9 076 гривень51 копійка, залишити без розгляду.

Процесуальні витрати за залучення експертів Одеського НДІСЕ МЮ України, в загальному розмірі 6 213гривень 48 копійок стягнути з ОСОБА_5 .

Скасувати арешт накладений ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 18.08.2023 року на автомобіль марки «Chevrolet-Lacetti» д.н.з. НОМЕР_1 та електросамокат марки «Xiaomi».

Речові докази: автомобіль марки «Chevrolet-Lacetti» д.н.з. НОМЕР_1 та електросамокат марки «Xiaomi», повернути за належністю власникам.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом семи діб з дня її проголошення.

Головуючий ОСОБА_1