Справа № 761/1305/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2024 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні № 220 230 000 000 001 97 від 27.02.2023, у якому

гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Малі Ягури Туркменського району Ставропольського краю Російської Федерації, громадянин України, який є особою з інвалідністю ІІ групи, зареєстрований за адресою - АДРЕСА_1 , мешкає за адресою - АДРЕСА_2 , не судимий,

підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України,

у с т а н о в и в :

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло погоджене прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 клопотання слідчого ГСУ СБ України ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 220 230 000 000 001 97 від 27.02.2023.

На обґрунтування клопотання зазначено, що 17.10.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру за ч. 1 ст. 111-2 КК України, відповідно до якої останній, будучи громадянин України, умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання негативних наслідків, використовуючи надані йому повноваження, підтримуючи ідеї проросійської спрямованості, будучи обізнаним про факт ведення Російською Федерацією (далі - РФ) агресивної війни проти України та проведенням у зв`язку з цим підривної діяльності проти України, свідомо став на шлях вчинення особливо тяжкого злочину проти основ національної безпеки України - допомоги державі-агресору (пособництво), з метою завдання шкоди Україні шляхом добровільного збору, підготовки та передачі матеріальних ресурсів представникам РФ.

Відповідно до змісту клопотання, ОСОБА_5 та іншими невстановленими особами здійснювалося ведення фінансово-господарської діяльності в інтересах держави-агресора, яка полягала у зборі, підготовці та передачі матеріальних ресурсів представникам РФ, а саме емульгаторів, зворотних емульсій для гірничодобувної та нафтодобувної промисловості, зокрема, компонентів та засобів заряджання промислової вибухової речовини в інтересах комерційних компаній, зареєстрованих на території держави-агресора, у результаті чого шляхом відрахування податкових платежів до федерального бюджету РФ здійснювалося фінансування оборонного комплексу держави-агресора.

Так, у період з 21.08.2015 по 07.07.2023 ОСОБА_5 являвся співзасновником ТОВ «Рудхім» (ООО «Рудхим», ОГРН 640, Белгородская область, Яковлевский р-н, п. Яковлево, ул. Южная, д. 12) (далі - ТОВ «Рудхім», Товариство, підприємство), яке займається виробництвом емульгаторів, зворотних емульсій для гірничодобувної та нафтодобувної промисловості, зокрема, компонентів та засобів заряджання промислової вибухової речовини.

Таким чином, у вказаний вище період ОСОБА_5 являвся засновником та учасником російського підприємства ТОВ «Рудхім» та мав відповідні управлінські повноваження щодо зазначеного підприємства.

Крім того, у період з 25.04.2022 по 31.12.2022, ОСОБА_5 , будучи учасником ТОВ «Рудхім», діючи умисно, використовуючи надані йому повноваження та належне підприємство, здійснюючи контроль за виробничою та фінансово-господарською діяльністю останнього, приймаючи певні управлінські рішення та погоджуючи дії інших невстановлених осіб, разом з іншими не встановленими особами, налагодивши стійкі робочі та ідеологічні зв`язки з представниками держави-агресора, за попередніми досягнутими домовленостями, вів фінансово-господарську діяльність в інтересах держави-агресора з рядом російських підприємств, а саме: ООО «Яковлевский Горно-обогатительный комбинат», ООО «Кузбассразрезуголь-Взрывпром», ООО «Промсбыт», ООО «Новтехсервис», ООО «Спецпетросервис», ООО «Саф-Сервис», ООО «Взрыв-Ресурс», ООО «Вторсырье», ООО «ДНС Ритейл», ООО «Буровые технологии и материалы», під час якої ТОВ «Рудхім» здійснило продаж власної продукції на загальну суму 327 927 754 російських рублів. Вказаними діями ОСОБА_5 здійснював фінансування оборонного комплексу держави-агресора шляхом відрахування податкових платежів до федерального бюджету РФ на загальну суму 65 643 004 російських рублів, як і сприяв виготовленню сировинних матеріалів для подальшого використання у господарській діяльності і відповідному сталому функціонуванню об`єктів критичної інфраструктури РФ.

До підозрюваного ОСОБА_5 19.10.2023 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11.01.2024 строк досудового розслідування у вказаному провадженні продовжено до шести місяців, тобто по 17.04.2024.

Ухвалою слідчого судді від 11.12.2023 ОСОБА_5 продовжено строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою по 16.01.2024 включно.

На думку слідчого, продовжують існувати ризики вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування; знищити, сховати документи, речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків та інших осіб у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення в якому підозрюється.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та наполягав на його задоволенні з наведених у ньому підстав.

Захисник заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на відсутність зазначених прокурором ризиків, відсутність у підозрюваного наміру переховуватись від органу досудового розслідування та суду. Просив застосувати запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Підозрюваний підтримав думку захисника.

Слідчий суддя, заслухавши сторони кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, дійшов висновку про таке.

Відповідно до ст. 199 КПК України на слідчого суддю покладений обов`язок при розгляді клопотання про продовження строку тримання особи під вартою з`ясувати обставини, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, свідчать про існування раніше заявлених або нових ризиків, які виправдовують тримання особи під вартою, а також чинники, що перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» обґрунтованість підозри є необхідною умовою законності тримання особи під вартою та згідно з практикою ЄСПЛ передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає, що наданими органом досудового розслідування матеріалами достатньою мірою підтверджується наявність в діях гр. ОСОБА_5 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК.

Вирішуючи питання існування зазначених ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком у цьому випадку слід вважати дію, яка може бути вчинена з високим ступенем ймовірності.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Таким чином, слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя враховує, що такі дії цілком вірогідні з огляду на покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину.

Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні у справі «В. проти Швейцарії» зауважив, що небезпеку переховування не можна вимірювати тільки залежно від суворості можливого покарання, її треба визначати, зокрема, з урахуванням характеру підозрюваного, його моральних якостей, наявності у нього коштів, зв`язків з державою, у якій його переслідують.

Характер інкримінованого підозрюваному злочину, що вчинений, зокрема, в умовах воєнного стану, шляхом добровільного збору, підготовки та передачі матеріальних ресурсів представникам держави-агресора, свідчать про наявність достатніх підстав для критичної оцінки моральних якостей підозрюваного, що підтверджує високу ймовірність свідомої позапроцесуальної поведінки останнього.

Також не виключено, що безпосередній зв`язок ОСОБА_5 з представниками Російської Федерації унеможливить встановлення місцезнаходження останнього у разі його виїзду за межі України або на тимчасово окуповану територію.

Крім того, вагомим є наведений стороною обвинувачення ризик того, що ОСОБА_5 , перебуваючи на свободі, може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні та/або вчинити інше кримінальне правопорушення.

За результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів, викладених стороною обвинувачення та стороною захисту, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК.

У силу ст. 178 КПК слідчий суддя враховує вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих діянь.

Водночас слідчий суддя звертає увагу на те, що стороною захисту не надано доказів на спростування доводів прокурора щодо існування ризиків, а тому вважає, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 .

Зазначене приводить до висновку, що встановлені вище обставини є вагомими для продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Однією з обставин, з якою закон пов`язує можливість продовження строку тримання особи під вартою, є необхідність проведення певних слідчих та процесуальних дій, без виконання яких неможливо закінчити досудове розслідування.

Як випливає з клопотання та доводів прокурора, на теперішній час необхідно, зокрема, встановити та допитати як свідків осіб, яким можуть бути відомі обставини вчинення кримінального правопорушення; допитати службових осіб відповідних суб`єктів господарювання, отримати висновки судових експертиз, провести інші слідчі (розшукові) дії у кримінальному провадженні, необхідність у яких виникне під час здійснення досудового розслідування.

Сукупність викладеного, дані про обставини вчинення інкримінованого ОСОБА_5 злочину, приводять слідчого суддю до переконання, що доводи сторони обвинувачення про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу є обґрунтованими.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що строк тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою необхідно продовжити.

При цьому відповідно до положень ч. 4 ст. 183 КПК слідчий суддя може не визначати розмір застави при постановленні ухвали про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальних провадженнях щодо злочинів, передбачених зокрема ст. 111-2 КК.

На підставі викладеного, керуючись ст. 176, 177, 178, 193, 194 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :

Клопотання слідчого ГСУ СБ України ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити строк тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою без визначення розміру застави по 10 березня 2024 року включно.

На ухвалу слідчого судді до Київського апеляційного суду прокурором, підозрюваним, його захисником упродовж п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1