Справа № 314/4422/23
Провадження № 1-кп/314/514/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2023 м. Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі: головуючий суддя ОСОБА_1 ,секретар судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР № 0000052 від 08.02.2023 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Богородчани Богородчанського району Івано-Франківської області, громадянина України, одруженого, який має середню освіту, військовослужбовця, у військовому званні «солдат», який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України ,за участю прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вільнянського районного суду Запорізької області знаходиться вищезазначене кримінальне провадження . ОСОБА_3 , обвинувачується в тому, що він, проходячи військову службу за мобілізацією на посаді водія-слюсаря ремонтного відділення бронетанкової техніки взводу технічного забезпечення 2 гірсько-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст.17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9,11,16,49,127,128 статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою тимчасового ухилення від військової служби, 17 грудня 2022 року, самовільно залишив тимчасове місце розташування військової частини НОМЕР_2 , яка дислокувалася поблизу АДРЕСА_3 , після чого свої службові обов`язки не виконував, до 01 вересня 2023 року перебував за межами військової частини, заходів для повернення до військової частини не приймав та про своє місцезнаходження до органів командування, в органи військового управління не повідомляв та незаконно . Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України «самовільне залишення місця служби військовослужбовцем, без поважних причин, вчинене в умовах воєнного стану». Ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 13.09.2023 відносно ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 12.11.2023 року включно.

У судовому засіданні 17.10.2023 прокурор просив застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без застосування застави , інший прокурор у судовому засіданні 20.10.2023 року зазначене клопотання підтримав , звернувши уваги на рапорти слідчих щодо незявлення останнього на три повідомлені повістками дати для здійснення слідчих дій обвинувачений вважав якщо можливо застосувати домашній арешт, захисник підтримав позицію обвинуваченого звернув увагу на те , що останній самостійно приїхав до слідчих у м. Запоріжжя, та самостійно приїхав до суду, з технічних причин не зміг лише приїхати на три дні які були надані повістками від однієї дати але одразу на три дати поспіль, раніше не судимий, має хвору матір, одружений.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку.

Конституційний Суд України у рішенні від 23 листопада 2017 року № 1-р/2017, справа № 1-28/2017 (у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення третього речення частини третьої статті 315 Кримінального процесуального кодексу України) зазначає, що висновки слідчого судді щодо будь-яких обставин, які стосувалися суті підозри, обвинувачення та були взяті до уваги при обґрунтуванні запобіжного заходу, обраного під час досудового розслідування, для суду на стадії судового провадження не є преюдиційними.

Суд має перевірити обґрунтованість застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого, пов`язаного з обмеженням його права на свободу та особисту недоторканність, та прийняти вмотивоване рішення, незважаючи на те, чи закінчився строк дії ухвали слідчого судді, постановленої на стадії досудового розслідування про обрання такого запобіжного заходу. Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. Враховуючи те, що ч. 4 ст. 183 КПК України передбачено саме право а не обов`язок суду не визначати заставу , а також те, що підстави, обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України в контексті особи підозрюваного та обставин кримінального правопорушення, те, що обвинувачений раніше не судимий , має постійне місце проживання у Дніпропетровській області, житло належить дружині , у обвинуваченого є хвора матір з інвалідністю, останній самостійно приїджав до слідчих з Івано-Франківської області, та самостійно приїхав до суду для вирішення питання про обрання первісного запобіжного заходу, з огляду на правову позицію Європейського суду з прав людини (п.п.104-105 рішення ЄСПЛ у справі «Piruzyan v. Armenia») , то автоматична відмова у застосуванні застави є несумісною із вимогами п. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно із рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Мангурас проти Іспанії» від 28.09.2010 року, суд зазначив, що суму застави необхідно оцінювати за ступенем впевненості, що можлива перспектива втрати застави буде діяти як достатній стримуючий фактор, щоб розвіяти будь-яке бажання втекти, у зв`язку з чим суд одночасно визначає альтернативний запобіжний захід у виді застави, а саме у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 53680,00 грн, та є достатньою для внесення її як застави також є за необхідно покласти обов`язки згідно ст 194 КПК.

Керуючись ст. 331 КПК України ст.ст. 314-316 КПК України ,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні за № 0000052 від 08.02.2023 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити частково.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк 60 (шістдесят днів), тобто до 18.12.2023 року включно.

Кінцевим строком тримання під вартою визначити 18.12.2023 року.

Встановити розмір застави відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 53680 (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят ) гривень, яка може бути внесена протягом строку дії даної ухвали на депозитний рахунок (Отримувач: ТУ ДСА в Запорізькій області; Ідентифікаційний код за ; Номер рахунку (IBAN): UA0001205 Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172. В призначенні платежу необхідно вказувати: вид платежу застава ОСОБА_6 номер справи (провадження), суд, в якому розглядається справа).

Після внесення застави і звільнення з-під варти покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, в межах строку дії даної ухвали, а саме:.

прибувати на виклик слідчого, прокурора, суду, незалежно від стадії кримінального провадження;.

не відлучатися за межі місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;.

утриматися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні.

Уповноваженій службовій особі місця ув`язнення після внесення застави, перевірки документа, що підтверджує її внесення негайно здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з-під варти.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_3 чи іншому заставодавцю, відмінному від підозрюваного, обов`язки, що покладаються у зв`язку з застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави та наслідки його невиконання.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання, ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому та захиснику.

Копії ухвали для її виконання направити начальнику ДУ Запорізький слідчий ізолятор.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала в частині продовження запобіжного заходу може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом 5 днів з дня її оголошення, в іншій частині ухвала не підлягає оскарженню.

Суддя ОСОБА_1

20.10.2023