У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2023 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі - ОСОБА_2 , за участі - прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 власника майна ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві клопотання прокурора Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002299 від 08 серпня 2023 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 3, 4 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002299 від 08 серпня 2023 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 3, 4 ст. 190 КК України.

Клопотання обґрунтовується тим, що у провадженні слідчого відділу Солом`янського УП ГУ НП у місті Києві знаходиться кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002299 від 08 серпня 2023 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 3, 4 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що до Солом`янського УП ГУНП у м. Києві на спецлінію "102" надійшло звернення народного депутата України 9-го скликання про те, що за адресою: АДРЕСА_1 на 2 поверсі, будівлі бізнесцентру " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", власник якої є ТОВ "ДМВ ГРУП", невстановлені особи організували "кол центр", які здійснюють незаконні дії шахрайського характеру із використанням електро-обчислювальної техніки.

Крім того, встановлено, що за адресою: м. Київ, вул. Борщагівська, 192, на 5, 6 поверхах, будівлі бізнес-центру «БІЗОН», власником якої є ТОВ «Перспектива-Буд», невстановлені особи організували "кол центр", які здійснюють незаконні дії шахрайського характеру із використанням електро-обчислювальної техніки.

У ході допиту народного депутата України ОСОБА_7 в якості свідка було встановлено, що протягом місяця в комітеті з питань правоохоронної діяльності при Верховній Раді України створено тимчасову слідчу комісію для боротьби з шахрайськими «call-центрами», до якої надійшло повідомлення про те, що за адресою: м. Київ, вул. Борщагівська, 192, на 5, 6 поверхах, будівлі бізнес-центру «БІЗОН», знаходяться шахрайські «call-центри» та російска бото-ферма, що спеціалізується на отриманні грошових коштів незаконним шляхом, за допомогою використання інформаційних (автоматизованих), електронних комунікаційних, інформаційно-комунікаційних систем, електронних комунікаційних мереж.

Для досягнення своєї мети зазначені особи орендують офісні приміщення на території м. Києва, так звані «call-центри», обладнавши їх необхідною технікою, та в подальшому здійснюють підбір осіб так званих «операторів» з відсутністю моральних принципів щодо вчинення шахрайських дій відносно громадян, проводять їх навчання щодо здійснення психологічних прийомів та вчиняють шахрайські дії шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки.

Так, працівники «call-центрів», використовуючи підготовлені скрипти (сценарії ведення розмови розроблений на основі методів психологічного впливу), під виглядом співробітників різноманітних банків або під виглядом продажу неіснуючих товарів, надання неіснуючих послуг або інвестування в неіснуючі криптовалютні біржі, розсилають на номери телефонів SMS-повідомлення або роблять дзвінки громадянам, та вводячи їх в оману, отримують особисту та банківську інформацію від клієнта: номери банківських карток, CVV-коди, СМС-коди, одноразові паролі тощо, або шахрайських шляхом, змушують потерпілих самостійно перераховувати кошти на підконтрольні їм рахунки.

Інформація стосовно платіжних банківських карток громадян дозволяє зловмисникам здійснювати вивід грошових коштів з скомпрометованої банківської картки на підконтрольні рахунки.

В подальшому незаконно отримані кошти виводяться у готівку та привласнюються учасниками організованої злочинної групи.

Крім того, в ході допиту свідків ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 встановлено, що останнім запропоновано підробіток невідомою особою, який заключається в тому, що останні повинні загрузити техніку та інше офісне приладдя для його подальшого вивезення з офісних приміщень, розташованих на 5 поверсі БЦ «БІЗОН», що за адресою: м. Київ, вул. Борщагівська, 192.

В подальшому вказані особи перенесли частину офісних меблів та техніки, завантаживши їх до вантажного автомобіля, що знаходився поруч із вказаною будівлею, а частину офісних меблів та техніки залишили на паркінгу.

17 листопада 2023 року слідчим слідчого відділу поліції Солом`янського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_12 проведено огляд місця події, що проводився за адресою: м. Київ, вул. Борщагівська, 192, виявлено та вилучено автомобіль марки «VOLKSWAGEN» моделі «LT 35» номер шасі НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , що на праві власності належить ОСОБА_5 .

Враховуючи, що вказаний автомобіль використовувався як знаряддя вчинення кримінальних правоворушень, на якому здійснювалось перевезення електронно обчислювальних машин, його визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0002299 від 08 серпня 2023 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 3, 4 ст. 190 КК України.

Таким чином, з метою забезпечення збереження вищевказаного майна та запобігання можливості його відчуження, у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказане майно.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що у ході досудового розслідування виявлені обставини, які свідчать, про необхідність накладення арешту на майно, просить задовольнити клопотання.

У судове засідання прокурор та слідчий не з`явилися, про дату та час розгляду клопотання повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Під час попереднього судового засідання прокурор клопотання підтримав, просив задовольнити з підстав, викладених у клопотанні.

Адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував.

Зазначив, що клопотання про арешт тимчасово вилученого майна було подано з пропущенням строку, відтак автомобіль має бути негайно повернутий його власнику.

Наголосив на тому, що вилучений автомобіль не є знаряддям злочину і не містить на собі слідів злочину.

Відмічає, що власник майна ОСОБА_5 зареєстрований в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, коди згідно з КВЕД 49.41 та 49.42- вантажний автомобільний транспорт, надання послуг з перевезення речей(переїзду).

Сам ОСОБА_5 та його син ОСОБА_13 були допитані в якості свідків та пояснили, що є фізичними-особами підприємцями, які надають послуги з перевезення речей вантажним автомобільним транспортом.

Додатково надав платіжні інструкції, що підтверджує факт постійного характеру діяльності ОСОБА_5 у сфері автоперевезень та їх оплату.

Напередодні огляду місця події ОСОБА_13 отримав замовлення з номеру телефона НОМЕР_3 на перевезення з вулиці Борщагівської, 194 (бізнес центр Бізон) до бульв. Вацлава Гавела.

Після отримання замовлення 17 листопада 2023 року автомобіль було відправлено для виконання замовлення, де його було вилучено.

Власник майна ОСОБА_5 та його син ОСОБА_13 надали всю запитувану слідством інформацію та надають інформацію про місцезнаходження автомобіля згідно gps трекера, що підтверджує відсутність зв`язку між ними та особами з «call-центру».

Вказана інформація, надана ними, підтверджує ведення власником транспортного засобу господарської діяльності. Яка не має відношення до вчинення вказаного злочину.

Вважає, що прокурором не доведено, що автомобіль має значення для кримінального провадження відповідно до приписів ст. 84 КПК України.

Крім того, вважає, з урахуванням викладеного в поясненнях до суду, що автомобіль не відповідає критеріям ст. 98 КПК України, оскільки він не може бути знаряддям вчинення злочину та не зберігає на собі його сліди.

Накладення арешту на автомобіль і заборона його використання позбавить ОСОБА_5 можливості займатися автоперевезеннями та відповідно, заробляти гроші на утримання сім`ї.

Відмічає, що прокурором не доведено необхідність позбавлення ОСОБА_5 права володіти автомобілем і використовувати його в господарській діяльності для здійснення перевезень.

З огляду на це, просить відмовити у задоволенні клопотання.

Власник майна проти задоволення клопотання заперечував з підстав, зазначених представником.

Наголосив на тому, що ним виконувалося замовлення за вказаною адресою вперше. На постійній основі із цим замовником він не співпрацював і не працює.

Свідок ОСОБА_13 у судовому засіданні пояснив, що дійсно отримав замовлення на перевезення вантажу за вказаною адресою на 06.00 год. ранку.

Коли узгоджував час, замовник пояснив йому необхідність такого раннього перевезення виконання роботи до початком роботи офісів.

Він попросив виконати замовлення їх знайомого, який періодично залучався ними до виконання таких замовлень ОСОБА_14 .

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні вказані обставини підтвердив.

Зазначив, що його зустрів замовник, а вподальшому, коли з`явилися працівники поліції, він зник.

Він надав усю інформацію працівникам поліції на місці, якими був проведений огляд автомобіля та його вилучення.

Підстави для задоволення клопотання відсутні. Виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є арешт майна.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частинами 2, 3 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 Кодексу.

За змістом ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею не пізніше двох днів з дня його надходження до суду.

В ч.1 ст.173 КПК України зазначено, що відмова в задоволенні клопотання про арешт майна можлива лише, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз.2 ч.1 ст.170 КПК України.

Абзацом 2 ч.1 ст.170 КПК України визначено, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

З точки зору закону при вирішенні питання про арешт майна, яке має значення для виконання завдань кримінального провадження, слідчий суддя, суд повинен враховувати наступне:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України;

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п. 3, 4 ч.2 ст.170 КПК);

4) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 ст. 170 КПК);

5) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК);

6) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

7) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб (ч. 2 ст. 173 КПК).

Частиною 1 ст. 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Встановлено, що у провадженні слідчого відділу Солом`янського УП ГУ НП у місті Києві знаходиться кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002299 від 08 серпня 2023 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 3, 4 ст. 190 КК України.

17 листопада 2023 року слідчим слідчого відділу поліції Солом`янського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_12 проведено огляд місця події за адресою: м. Київ, вул. Борщагівська, 192, виявлено та вилучено автомобіль марки «VOLKSWAGEN» моделі «LT 35» номер шасі НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_5 .

Постановою заступника начальника слідчого відділення відділу поліції № 1 Солом`янського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_15 від 17 листопада 2023 року вилучений автомобіль марки «VOLKSWAGEN» моделі «LT 35» номер шасі НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_5 , визнано речовим доказом в кримінальному провадженні №0002299 від 08 серпня 2023 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 3, 4 ст. 190 КК України.

В обґрунтування накладення арешту прокурор посилається на забезпечення збереження вищевказаного майна та запобігання можливості його відчуження.

Слідчим суддею враховується той факт, що ОСОБА_5 є фізичною особою-підприємцем, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Крім того, слідчий суддя бере до уваги твердження власника майна та свідків про те, що виконання замовлення даного замовника здійснювалося вперше, виконання послуг з перевезення на постійних договірних засадах не здійснювалося.

Слідчий суддя також бере до уваги твердження представника власника майна про те, що вилучений автомобіль не є знаряддям злочину і не містить на собі слідів злочину.

Таким чином, з урахуванням наданих слідчому судді матеріалів клопотання, вилучений автомобіль марки «VOLKSWAGEN» моделі «LT 35» номер шасі НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_5 , ознакам речового доказу у кримінальному провадженні№0002299 від 08 серпня 2023 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 3, 4 ст. 190 КК України, не відповідає.

Разом з тим не приймаються до уваги твердженням захисника про те, що клопотання було подано до суду з порушенням строку, оскільки клопотання було направлено до суду засобами поштового зв`язку 18 листопада 2023 року.

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Частинами 1 та 2 статті 173 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Зі змісту клопотання не вбачається наявності ризиків приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, передбачених абз.2 ч.1 ст.170 КПК України.

Враховуючи наведене, слідчий суддя дійшов висновку, що прокурором у клопотанні не доведено необхідності арешту належного ОСОБА_5 на праві власності автомобіля.

З урахуванням цього під стави для задоволення клопотання відсутні.

За змістом ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучене, в таких випадках: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту.

Керуючись статтями 131, 132, 170-173, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання прокурора Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002299 від 08 серпня 2023 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.3,4 ст.190 КК України, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1