ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2023 року

м. Київ

Справа № 464/472/22

Провадження № 51-4189 км 23

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисника (відеоконференція) ОСОБА_6

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу прокурора на ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 05 квітня 2023 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 29 травня 2023 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000041 за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Севастополя АРК, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України.

Зміст судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини

Органом досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачувався у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 05 квітня 2023 року кримінальне провадження № 0000041 щодо ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 289 КК України закрито на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з тим, що після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 КПК України. Цивільні позови про відшкодування матеріальної шкоди залишено без розгляду.

Львівський апеляційний суд ухвалою від 29 травня 2023 року апеляційну скаргу прокурора залишив без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без зміни.

Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі прокурор ставить питання про скасування ухвал судів першої та апеляційної інстанцій з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Посилається на відсутність у суду першої інстанції підстав для закриття кримінального провадження відповідно до положень п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування, оскільки строки не були пропущені.

Зазначає, що факт ознайомлення 06.10.2022 підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 зі змістом повідомлення про завершення досудового розслідування й надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 06.10.2022 підтверджується телефонограмами, складеними слідчим, а також рапортом слідчого про неприбуття сторони захисту для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження 07.10.2022, про що було вказано слідчим ОСОБА_8 у суді першої інстанції при допиті його як свідка.

Вважає, що суди першої та апеляційної інстанцій безпідставно не взяли до уваги дані з оглянутого під час судового розгляду мобільного телефону слідчого, де було встановлено, що слідчий 07.10.2022 надіслав через месенджер «WhatsАрр» повідомлення захиснику ОСОБА_6 про необхідність прибути на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження 10.10.2022 на 10:00 год. Вказане повідомлення захисником було прочитано й надано відповідь про неможливість прибуття у зв`язку із зайнятістю в суді. Також в ході огляду мобільного телефону було виявлено дзвінок 07.10.2022 о 09:42 тривалістю 1 хвилина за допомогою месенджеру «Теlеgram» на адресу з нік-неймом « ОСОБА_9 », яким, як стверджував слідчий, користувався ОСОБА_7 .

Також залишені поза увагою долучені прокурором до матеріалів кримінального провадження фотоілюстрації повідомлень з мобільних месенджерів «WhatsАрр» та «Теlеgram», що підтверджують належне повідомлення підозрюваного та його захисника про завершення досудового розслідування й необхідність прибути для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження 10.10.2022.

Водночас, прокурор в касаційній скарзі стверджує, що строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні завершувався 15.10.2022, що підтверджується прінт-скріном про рух кримінального провадження з ЄРДР, а тому обвинувальний акт до суду було скеровано у межах строку досудового розслідування.

Крім цього, прокурор просить врахувати, що 10.10.2022 та 11.10.2022 існували об`єктивні й непереборні обставини, які унеможливлювали проведення фактичного ознайомлення сторони захисту з матеріалами кримінального провадження, а саме через ракетну атаку по території України 10.10.2022 місто залишилось без електроенергії й були проблеми з мобільним зв`язком.

Суд апеляційної інстанції не перевірив належним чином доводів апеляційної скарги, не звернув уваги на допущені судом першої інстанції порушення, а тому дійшов помилкового висновку про залишення ухвали місцевого суду без зміни.

Позиції учасників судового провадження

Прокурор підтримала подану касаційну скаргу.

Захисник заперечував проти задоволення касаційної скарги.

Інші учасники судового провадження були повідомлені про дату, час та місце касаційного розгляду, однак у судове засідання вони не з`явилися. Клопотань про його відкладення не надходило.

Мотиви Суду

Відповідно до ч. 2 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Положеннями ст. 438 КПК України визначено, що підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. При вирішенні питання про наявність зазначених підстав суд касаційної інстанції керується статтями 412-414 КПКУкраїни.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженим під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

У цьому кримінальному провадженні зазначені вимоги закону судами виконано.

Згідно з ч. 1 ст. 219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Пунктом 4 ч. 3 ст. 219 КПК України передбачено, що досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину. Вказаний строк може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 глави 24 цього Кодексу.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 3 КПК України визначено, що досудове розслідування це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Отже закон пов`язує закінчення досудового розслідування з постановленням процесуального рішення - постанови про закриття кримінального провадження або з фактичним направленням до суду обвинувального акту чи відповідного клопотання.

Досудове розслідування, яке має наслідком звернення до суду з обвинувальним актом або з клопотанням про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, має три ключові стадії: початок - визначається внесенням відомостей до ЄРДР; завершення - пов`язується з фактом відкриття матеріалів досудового розслідування підозрюваному, його захиснику, законному представнику, захиснику особи та іншим особам відповідно до положень ст. 290 КПК України; закінчення - фіксується направленням до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Тобто кінцевим моментом строку досудового розслідування є саме його закінчення як це передбачено у ст. 219 КПК України. Зазначене узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 17 лютого 2021 року (справа № 344/6630/17).

Згідно з матеріалами кримінального провадження відомості про кримінальне правопорушення № 0000041 були внесені до ЄРДР 25 січня 2022 року.

Надалі 09.05.2022 слідчим у кримінальному провадженні повідомлено ОСОБА_7 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України (а.п. 11).

В цьому кримінальному провадженні строк досудового розслідування був продовжений постановою керівника Галицької окружної прокуратури м. Львова на 3 місяці, тобто до 09.08.2022; ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 05.08.2022 - до 5 місяців, тобто 09.10.2022 (а.п. 12).

Місцевий суд встановив, що 09.10.2022 припадало на неробочий день, а тому з урахуванням положень ч. 7 ст. 115 КПК України правильно визначив, що останнім днем для звернення до суду із обвинувальним актом у цьому кримінальному провадженні було 10.10.2022.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 06.10.2022 за підписом слідчого було складено повідомлення підозрюваному ОСОБА_7 та захиснику ОСОБА_6 про завершення досудового розслідування й надання доступу до матеріалів досудового розслідування в порядку ст. 290 КПК України (а.п. 33).

Також слідчим 06.10.2022 було складено телефонограму про повідомлення підозрюваного і його захисника про завершення досудового розслідування, а також про відкриття сторонам матеріалів кримінального провадження в порядку ст. 290 КПК України (а.п.59).

Однак, як вбачається із матеріалів кримінального провадження, підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник із повідомленням про завершення досудового розслідування були ознайомленні лише 12.10.2022, про що свідчать відповідні записи останніх, які зроблені на вказаному документі (а.п. 33).

Окрім того, відповідно до протоколу про надання доступу до матеріалів досудового розслідування вбачається, що ознайомлення підозрюваного та його захисника з цими матеріалами відбулося 12.10.2022 (а.п. 34).

За змістом ч. 5 ст. 219 КПК України строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 290 КПК України, не включається у строк досудового розслідування.

Об`єднаною палатою Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 24 жовтня 2022 року (справа № 216/4805/20, провадження № 51-4684 кмо 21) сформульовано висновок про те, що відповідно до положень ч. 5 ст. 219 КПК (в редакції Закону України № 2201-IX від 14.04.2022 року) не включається у строк досудового розслідування строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, який обраховується з наступного дня після направлення або безпосереднього вручення підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, повідомлення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування із зазначенням дати, часу та місця ознайомлення із матеріалами розслідування, до моменту закінчення ознайомлення вказаних осіб з матеріалами досудового розслідування.

День направлення або безпосереднього вручення підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, повідомлення про завершення досудового розслідування й надання доступу до матеріалів досудового розслідування, має рахуватися у строк досудового розслідування.

За змістом положень частин 9, 10 ст. 290 КПК України сторони кримінального провадження зобов`язані письмово підтвердити протилежній стороні, а потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, - прокурору, факт надання їм доступу до матеріалів із зазначенням найменування таких матеріалів.

У разі зволікання при ознайомленні з матеріалами, до яких надано доступ, слідчий суддя за клопотанням сторони кримінального провадження з урахуванням обсягу, складності матеріалів та умов доступу до них зобов`язаний встановити строк для ознайомлення з матеріалами, після спливу якого сторона кримінального провадження або потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, вважаються такими, що реалізували своє право на доступ до матеріалів.

У цьому кримінальному провадженні слідчим на підтвердження факту належного повідомлення підозрюваного та його захисника про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування в порядку ст. 290 КПК України складено телефонограму від 06.10.2022 та рапорт про неприбуття сторони захисту для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження 07.10.2022.Окрім того, до справи було долучено фотоілюстрацію повідомлень з мобільних месенджерів «WhatsApp» та «Telegram» з телефону старшого слідчого ОСОБА_8 про сповіщення сторін, а також було допитано слідчого й оглянуто його мобільний телефон.

Однак, як слушно зазначено місцевим, а в подальшому й апеляційним судом, будь-які дані на підтвердження направлення та отримання вказаних повідомлень або ознайомлення стороною захисту з їх змістом іншим шляхом, як це передбачено положеннями ст. 136 КПК України, у матеріалах провадження відсутні.

Місцевий суд, з висновком якого обґрунтовано погодився й апеляційний суд, не визнав належним підтвердженням факту повідомлення підозрюваного і захисника про завершення досудового розслідування телефонограму слідчого від 06.10.2022 про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування, а також рапорт слідчого про неприбуття сторони захисту для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження 07.10.2022.

Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що місцевим судом було постановлено ухвалу про тимчасовий доступ до інформації оператора ПрАТ «Київстар», а саме щодо роздруківки з`єднань абонентського номеру, яким користується слідчий ОСОБА_8 , у період часу з 09:00год. 06.10.2022 року по 17:00 год. 12.10.2022 року.

Згідно з отриманою на виконання ухвали суду інформацією від оператора мобільного зв`язку за номером телефону слідчого, 06.10.2022 слідчим ОСОБА_8 не було здійснено жодного дзвінка за відомими стороні обвинувачення та наданими стороною захисту номерами телефонів. Натомість встановлено, що слідчим був здійснений дзвінок нульової тривалості захиснику ОСОБА_6 07.10.2022 о 16:37:37 та дзвінок йому ж тривалістю 90 секунд 11.10.2022 о 14:36:10.

Тому суд дійшов висновку, що слідчий ОСОБА_8 не розмовляв телефоном із захисником ОСОБА_6 06.10.2022 та 07.10.2022, а лише 11.10.2022 року, що узгоджується із поясненнями самого захисника під час судового розгляду. Також відсутні дані про те, що слідчий у вказані дати розмовляв по телефону із ОСОБА_7 (а.п. 113-117).

Окрім того, у оформленій слідчим телефонограмі від 06.10.2022 про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування відсутні відомості про номери телефонів, за якими слідчий повідомляв підозрюваного ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_6 , а наявний у матеріалах провадження рапорт слідчого про неприбуття сторони захисту для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження 07.10.2022 не містить дати його складання (а.п. 59, 61).

Колегія суддів погоджується із висновками суддів, що факт належного повідомлення сторони захисту про закінчення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування не підтверджується й даними представлених прокурором фотоілюстрацій повідомлень з мобільних месенджерів «WhatsApp» та «Telegram» з телефону слідчого ОСОБА_8 .

Суд дійшов висновку, що згідно з наявними фотоілюстраціями повідомлень з мобільного месенджера «Telegram» з телефону слідчого ОСОБА_8 з особою з нік-неймом « ОСОБА_9 », соцпрофіль НОМЕР_1 , жодним чином неможливо ідентифікувати цю особу, а тому й стверджувати про те, що цією особою є саме ОСОБА_7 , й дзвінок 07.10.2022 о 09:42 тривалістю 1 хвилина за допомогою месенджеру «Теlеgram» особі з нік-неймом « ОСОБА_9 » був саме ОСОБА_7 , неможливо.

Крім цього, зі змісту фотоілюстрації щодо обміну повідомленнями між слідчим і захисником (а.п. 132-133) неможливо достеменно встановити дату надіслання і отримання таких повідомлень.

Колегія суддів Верховного Суду погоджується з висновками місцевого та апеляційного судів про те, що прокурором під час розгляду в судах першої та апеляційної інстанцій не доведено поза розумним сумнівом факт належного своєчасного повідомлення ОСОБА_7 та його захисника про закінчення досудового розслідування. Не надано такого підтвердження й на етапі касаційного оскарження.

Також не вбачаються обґрунтованими й доводи касаційної скарги прокурора про те, що повідомлення про закінчення досудового розслідування та відкриття матеріалів провадження підозрюваному і захиснику було здійснено слідчим саме 06.10.2022, що підтверджується даними картки про рух кримінального провадження (додаток 5-А до п.2.2 Положення про ЄРДР) й даними прінт-скріну вкладки про рух провадження № 0000041 з ЄРДР (а. п. 57).

В цьому аспекті суди обґрунтовано враховали висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 25.11.2021 року (справа № 146/140/20), згідно з яким сам по собі факт внесення прокурором до ЄРДР відомостей та складення (оформлення) письмового повідомлення про завершення досудового розслідування не призводить до обізнаності підозрюваного та захисника про можливість ознайомитися з матеріалами досудового розслідування. Крім цього, електронні дані ЄРДР щодо руху кримінального провадження не можуть за змістом замінити собою відповідний процесуальний документ, необхідність складення якого передбачена КПК України.

З цих же підстав не вбачаються обґрунтованими й доводи касаційної скарги прокурора про те, що відповідно до прінт-скріну вкладки про рух провадження строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні завершувався 15.10.2022 (а.п. 56).

За умови відсутності належних доказів своєчасного вручення чи направлення стороні захисту повідомлення про завершення досудового розслідування, яке стає початковим моментом відліку періоду зупинення строку досудового розслідування за правилами ч. 5 ст. 219 КПК України, ознайомлення сторони захисту із матеріалами кримінального провадження поза кінцевим строком досудового розслідування необхідно вважати таким, що відбулося поза межами цього строку.

Таким чином, висновки місцевого суду про наявність підстав для закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000041 від 25.01.2022 року щодо ОСОБА_7 , відповідно до положень п.10 ч.1 ст.284 КПК України є правильними.

Апеляційний суд переглянув ухвалу суду першої інстанції за апеляційною скаргою прокурора, належно перевірив наведені в ній доводи, які за суттю та змістом аналогічні доводам, викладеним у касаційній скарзі прокурора, й обґрунтовано відмовив у задоволенні вимог сторони обвинувачення. Ухвала апеляційного суду є вмотивованою та відповідає вимогам ст. 419 КПКУкраїни.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду повно й усебічно розглянути провадження і постановити законне, обґрунтоване та справедливе рішення, у матеріалах провадження в межах доводів касаційної скарги не встановлено.

Тому, керуючись статтями 434, 436, 441, 442 КПК України, Верховний Суд

ухвалив:

Ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 05 квітня 2023 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 29 травня 2023 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни, а касаційну скаргу прокурора - без задоволення.

Постанова Верховного Суду набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3