КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа 11-кп/824/259/2023 Головуючий у 1-ій інстанції: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Макарівського районного суду Київської області від 30 червня 2022 року у кримінальному провадженні №0000229, -

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Макарівського районного суду Київської області від 30 червня 2022 року

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку міста Києва, українку, громадянку України, незаміжню, не працюючу, з освітою три класи, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючу за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судиму вироком Макарівського районного суду Київської області від 27.04.2020 року за ч.2 ст.186, ч.4 ст.70 КК України до п`яти років шести місяців позбавлення волі, на підставі ухвали Київського апеляційного суду від 27.07.2020 року зарахований строк попереднього ув`язнення та звільнена із зали суду у зв`язку з відбуттям строку покарання;

визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, та призначено їй покарання у виді позбавлення волі стороком чотирнадцять років. Строк відбування покарання обчислювати з 06.03.2021 року. Запобіжний захід залишено тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Судом визнано доведеним, що 06.03.2021 року близько 15:40 год. за адресою: АДРЕСА_2 , між ОСОБА_7 та її матір`ю ОСОБА_10 під час розпиття спиртних напоїв, виник словесний конфлікт під час якого у обвинуваченої ОСОБА_7 раптово виник умисел на вбивство своєї матері ОСОБА_10 , реалізуючи який близько 15:50 год., обвинувачена ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи з прямим умислом, з мотивів образи, з метою позбавлення ОСОБА_10 життя, усвідомлюючи при цьому суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, схопила ОСОБА_10 лівою рукою за горло, стиснула його, перекривши доступ повітря до легень, та продовжувала стискати горло матері, доки остання перестала подавати ознаки життя.

Своїми злочинними діями обвинувачена ОСОБА_7 заподіяла ОСОБА_10 механічну асфіксію внаслідок здавлення шиї, від чого остання померла на місці вчинення злочину.

Не погодившись із вироком суду першої інстанції, захисник ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок Макарівського районного суду Київської області від 30 червня 2022 року змінити, перекваліфікувавши дії ОСОБА_7 з ч. 1 ст. 115 КК України на відповідну частину ст. 136 КК України та зменшити строк покарання.

В подальшому захисник ОСОБА_8 подав зміни до апеляційної скарги, в яких просив вирок Макарівського районного суду Київської області від 30 червня 2022 року скасувати і закрити кримінальне провадження, мотивуючи тим, що в матеріалах справи відсутня постанова про призначення групи прокурорів, а тому всі докази, отримані ними, є недопустимими; використаний у вироку як джерело доказів висновок експерта №3/55 від 08.04.2021 містить лише припущення про можливість спричинення тілесних ушкоджень рукою і обґрунтування обвинувачення таким припущенням суперечить засаді презумпції невинуватості.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченої ОСОБА_7 та її захисника ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу зі змінами; прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, просив вирок суду залишити без зміни; вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, провівши судові дебати та вислухавши останнє слово, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга захисника зі змінами задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, за обставин, встановлених судом, є правильним, ґрунтується на зібраних та належним чином перевірених у суді доказах.

Суд першої інстанції дослідив зібрані у кримінальному провадженні докази та дійшов висновку, що вони узгоджуються між собою, не містять суперечностей, які могли би поставити під сумнів їх правдивість та достовірність, та у повній мірі доводять винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 за вказаним обвинуваченням, а доводи апеляційної скарги захисника не спростовують висновки, покладені в основу обвинувального вироку щодо ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 115КК України.

Так, на підтвердження встановлених фактичних обставин справи суд першої інстанції обґрунтовано послався на докази, дослідженні безпосередньо в судовому засіданні: дані протоколу огляду місця події від 06.03.2021 року з фото таблицею про те, що місцем події є територія господарства за адресою: АДРЕСА_2 , де виявлено труп ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (а.с.68-89);

дані довідки №1033 від 06.03.2021 року КНП «Макарівська ЦРЛ», на ім`я ОСОБА_7 1991 року народження про те, що тест на алкоголь Алкон О1-СИ: алкогольне сп`яніння 3,0%о. (а.с.146);

дані протоколу проведення слідчого експерименту від 09.08.2021 року, під час якого ОСОБА_7 показала та розказала про обставини вчинення нею злочину;

дані висновку судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_10 1967 року народження, №55 від 07.04.2021 року про те, що смерть ОСОБА_10 настала від механічної асфіксії внаслідок здавлення шиї, можливо рукою (руками), про що свідчать пошкодження і патологічні зміни тканин і органів. Механічна асфіксія внаслідок здавлення шиї має ознаки тяжкого тілесного ушкодження. Сінець плеча має ознаки легких тілесних ушкоджень;

дані висновку судово-медичної експертизи №3/55 від 08.04.2021 року про те, що смерть ОСОБА_10 настала від механічної асфіксії внаслідок здавлення шиї, можливо рукою (руками). Тілесні ушкодження у ОСОБА_10 могли виникнути за обставин, встановлених під час слідчого експерименту із підозрюваною ОСОБА_7 09.03.2021 року (а.с.103, 104);

дані судово-токсикологічного дослідження крові і сечі трупа ОСОБА_10 виявлено відповідно 1.97%о і 2.17%о етилового спирту, що за життя може відповідати середньому ступеню алкогольного сп`яніння (а.с.98-102);

дані висновку судово-медичної експертизи №4 від 06.03.2021 року про те, що на тілі ОСОБА_7 тілесних ушкоджень не знайдено (а.с.125, 126);

дані висновку судово-психіатричного експерта №225 від 29.03.2021 року про те, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час скоєння інкримінованих їй дій на психічне захворювання не страждала, в тому числі не перебувала в тимчасовому хворобливому розладі психічної діяльності. ОСОБА_7 під час скоєння інкримінованих їй дій могла усвідомлювати 'дії та керувати ними. У ОСОБА_7 під час проведеного обстеження ознак психічного захворювання не виявлено. ОСОБА_7 в даний час може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_7 не потребує.

Також, суд першої інстанції дав оцінку показанням свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , експерта ОСОБА_13 , визнав їх такими, що узгоджуються в сукупності з іншими доказами та свідчать про вчинення обвинуваченою ОСОБА_7 злочину за встановлених судом обставин.

Зокрема свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які під час події перебували в будинку разом із ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , дали аналогічні за змістом показання, серед іншого, про те, що ОСОБА_10 та ОСОБА_7 в окремій кімнаті разом розпивали спиртні напої, між ними виник конфлікт, а коли ОСОБА_11 хотів зайти в кімнату до своєї бабусі ОСОБА_10 , то ОСОБА_7 намагалася цьому перешкодити; і у подальшому вони ( ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ) побачили у кімнаті ОСОБА_10 , яка лежала на підлозі і не дихала.

Допитаний у судовому засіданні суду першої інстанції експерт ОСОБА_13 підтвердив, що ОСОБА_7 могла спричинити лівою рукою, як вона це показувала на слідчому експерименті, тілесні ушкодження ОСОБА_10 , від яких настала смерть потерпілої.

Ухвалюючи вирок, суд під час розгляду провадження, відповідно до вимог кримінального процесуального закону, забезпечуючи дотримання принципу змагальності сторін та свободи у поданні ними суду своїх доказів, передбачений ч. 2 ст. 22 КПК України: сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом, - ретельно перевірив представлені сторонами докази, у тому числі й ті, на підставі яких було пред`явлено ОСОБА_7 обвинувачення, навів їх детальний аналіз та дав належну оцінку кожному з них та в їх сукупності і взаємозв`язку.

Отже, підстав для перекваліфікації дій ОСОБА_7 з ч. 1 ст. 115 КК України на ст. 136 КК України, як про це просить захисник, колегією суддів не встановлено, позаяк висновок суду першої інстанції про доведеність винності обвинуваченої за ч. 1 ст. 115 КК України відповідає фактичним обставина справи і належним чином обґрунтований.

Усупереч твердженням сторони захисту фактичні дані, покладено в основу вироку та на яких ґрунтується обвинувачення ОСОБА_7 , отримано в порядку, визначеному КПК, узгоджуються між собою, не викликають сумніву в законності їх збирання (формування) та процесуального закріплення, тому відповідно до вимог ст. 84 КПК України вони є допустимими доказами у кримінальному провадженні.

Доводи сторони захисту про те, що в матеріалах справи відсутня постанова про призначення групи прокурорів, а тому всі отримані ними докази є недопустимими, на переконання колегії суддів, є неспроможним, оскільки прокурором надано постанову про призначення групи прокурорів від 07.03.2021 за підписом першого заступника керівника Києво-Святошинської прокуратури Київської області ОСОБА_14 про визначення групи прокурорів у кримінальному провадженні №0000229 від 06.03.2021, у складі ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ; старшим групи визначено - ОСОБА_17 .

Крім того, постановою про заміну складу прокурорів у кримінальному провадженні та визначення групи прокурорів від 19.03.2021 за підписом керівника Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_19 змінено склад прокурорів, визначеного ОСОБА_17 та ОСОБА_18 ; старшим групи визначено - ОСОБА_17 .

Отже, обвинувальний вирок щодо ОСОБА_7 обґрунтований належними та допустимими доказами і доводи захисника цього не спростовують.

Призначаючи ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції дотримався положень ст. ст. 50, 65 КК України: врахував положення ст. 12 КК України і визначив співмірний розмір виду покарання у межах санкції ч. 1 ст. 115 КК України, особу обвинуваченої, яка раніше неодноразово судима, не працювала, за місцем проживання характеризується негативно, за час проживання в селі була помічена за вживанням спиртних напоїв та порушенні громадського порядку, крадіжках, наявність скарг від сусідів та жителів села, у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває; відсутність обставин, що пом`якшують покарання; при цьому обставинами, що обтяжують покарання, суд визнав: рецидив злочинів, вчинення кримінального правопорушення щодо іншої особи, з якою винна перебуває у сімейних відносинах, вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, - та призначив покарання у межах санкції ч. 1 ст. 115 КК України.

На переконання колегії суддів, призначене ОСОБА_7 покарання є законним, відповідає вимогам статей 50, 65 КК, принципу справедливості та співмірності, є необхідним і достатнім для виправлення винного і попередження вчинення ним нових злочинів.

При цьому колегія суддів враховує і практику рішень Європейського суду з прав людини, де в справі Скополла проти Італії від 17.09.2009 року, суд зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке є пропорційним.

При перегляді апеляційним судом вироку суду першої інстанції істотних порушень КПК України, що унеможливлювали би прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, не встановлено; порушення, на які посилаються у апеляційній скарзі захисник, не впливають на доведеність винності ОСОБА_7 , кваліфікацію її дій та призначення покарання.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що вирок суду щодо ОСОБА_7 є законним та обґрунтованим, підстав для його зміни чи скасування, передбачених ст. 409 КПК України, колегією суддів не встановлено, а тому апеляційна скарга захисника зі змінами задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418 КПК України колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 зі змінами залишити без задоволення, а вирок Макарівського районного суду Київської області від 30 червня 2022 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, - без зміни.

Касаційна скарга на дану ухвалу суду може бути подана до Верховного суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: _______________ _____________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4