Дата документу 17.10.2023Справа № 554/6720/23
Провадження № 1-кп/554/1761/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2023 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

представника потерпілої - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0001665 від 02.06.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Октябрського районного суду м.Полтави перебувають матеріали кримінального провадження №0001665 від 02.06.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України.

В судове засідання доставлений конвоєм обвинувачений ОСОБА_4 , з`явилися прокурор, захисник обвинуваченого, представник потерпілого.

В судовому засіданні прокурор надав письмове клопотання та просив призначити у обвинуваченому амбулаторну психіатричну експертизу проведення якої доручити експертам Полтавської філії судово-психіатричних експертиз ДУ «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України». В обрунтування клопотання вказував, що ОСОБА_4 на даний час на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, в органу досудового розслідування не виникали сумніви щодо його психічної повноцінності та осудності під час здійснення досудового розслідування, однак під час його допиту в судовому засіданні останній стверджував те, що під час вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення відчув затьмарення свідомості, що викликає сумнів в усвідомленні своїх дій та можливості керувати ними.

Обвинувачений, захисник обвинуваченого та представник потерпілої покладались на розсуд суду.

Крім того, в судовому засіданні прокурор заявив та надав письмове клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строк якої закінчується. В обґрунтування клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою посилався на те, що існує обґрунтована підозра обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також існують ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, які стали підставою для обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу, та продовжують існувати і наразі їх вагомість не зменшилась.

Обвинувачений та його захисник покладались на розсуд суду.

Представник потерпілої підтримала клопотання прокурора.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи прийшов до наступних висновків.

Стаття 1 Закону України «Про судову експертизу» передбачає, що судова експертиза це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів досудового розслідування чи суду.

Згідно ч. 1 ст. 332 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 332 КПК України, суд має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам незалежно від наявності клопотання, якщо:

1) суду надані кілька висновків експертів, які суперечать один одному, а допит експертів не дав змоги усунути виявлені суперечності;

2) під час судового розгляду виникли підстави, передбачені частиною другою статті 509 цього Кодексу;

3) існують достатні підстави вважати висновок експерта (експертів) необґрунтованим чи таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає інші обґрунтовані сумніви в його правильності.

Згідно ст. 509 КПК України слідчий, прокурор зобов`язані залучити експерта (експертів) для проведення психіатричної експертизи у разі, якщо під час кримінального провадження будуть встановлені обставини, які дають підстави вважати, що особа вчинила кримінальне правопорушення в осудному стані, але після його вчинення захворіла на психічну хворобу, яка позбавляє її можливості усвідомлювати свої дії або керувати ними. Такими обставинами, зокрема, є: наявність згідно з медичним документом у особи розладу психічної діяльності або психічного захворювання; поведінка особи під час вчинення суспільно небезпечного діяння або після нього була або є неадекватною (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті тощо). У разі необхідності здійснення тривалого спостереження та дослідження особи може бути проведена стаціонарна психіатрична експертиза, для чого така особа направляється до відповідного медичного закладу на строк не більше двох місяців. Питання про направлення особи до медичного закладу для проведення психіатричної експертизи вирішується під час досудового розслідування - ухвалою слідчого судді за клопотанням сторони кримінального провадження в порядку, передбаченому для подання та розгляду клопотань щодо обрання запобіжного заходу, а під час судового провадження - ухвалою суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 242 КПК України експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 цього Кодексу, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.

Зі змісту частини другої вказаної статті слідує, що проведення експертизи є обов`язковим для визначення психічного стану підозрюваного, обвинуваченого, за наявності відомостей, які викликають сумнів щодо його осудності, обмеженої осудності.

Встановлено, що обвинувачений в судовому засіданні 13.09.2023 року під час допиту зазначав, що під час вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення відчув затьмарення свідомості, раніше мав дві контузії, що викликає сумнів в усвідомленні своїх дій та можливості керувати ними.

Оскільки визначення психічного стану обвинуваченого відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України є обставиною, що підлягає доказуванню у кримінальному провадженні, іншими способами психічний стан обвинуваченого на даний час встановити неможливо, враховуючи встановлення нових фактів, а також те, що для вирішення питання про наявність або відсутність у обвинуваченого психічного захворювання та його здатність повністю або частково усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними, а також з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання суд дійшов висновку, що потреби судового розгляду кримінального провадження виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи та дають підстави для призначення амбулаторної судової психіатричної експертизи.

Питання проведення судової психіатричної експертизи регулюється Порядком проведення судово-психіатричної експертизи, затвердженої наказом МОЗ від 08.05.2018 року №865 (зареєстрованим в Міністерстві юстиції України № 719/32171 від 18.06.2018 року).

Відповідно до п. 16 наказу «Про затвердження Порядку проведення судово-психіатричної експертизи» за потреби отримати додаткові матеріли експерт подає клопотання про надання йому додаткових матеріалів та повертає органу (особі), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), матеріали, надані для проведення експертизи.

Стосовно клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу суд зазначає наступне.

У відповідності до ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати 2 місяців.

Згідно ч.1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Згідно вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно п.4 ч.2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Вирішуючи питання про застосування запобіжних заходів відносно обвинувачених, суд враховує вимоги п.3, п.4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, суд враховує дані про особу обвинуваченого, який утриманців не має, в силу ст. 89 КК України не судимий; наявність ризиків, визначених п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КІІК України, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, спрямовані на переховування від суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

З огляду на конкретні обставини, особу обвинуваченого, на суспільну небезпечність діяння, а також тяжкість покарання за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується останній, суд прийшов до висновку, що наразі не перестали існувати ризики, які стали підставою для обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме, визначені п.п.1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України,

Крім того, інші більш м`які запобіжні заходи неможливо застосувати до обвинуваченого, оскільки, у разі застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, не можливо запобігти вищевказаним ризикам, оскільки вони передбачають перебування на волі, що дає можливість негативно впливати на повне та всебічне встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні та ухилитися від суду.

Виходячи з викладеного, враховуючи характер та фактичні обставини інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, а також те, що за його вчинення передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років позбавлення волі, виходячи із вимог частини першої статті 197 КПК України, обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід відповідає характеру і тяжкості діяння, яке йому інкримінується, а разом з іншим, допомагає уникнути виникненню ризиків, існування яких доведено, тому суд приходить до висновку про доцільність продовження строку тримання під вартою обвинуваченому строком на 60 днів.

Керуючись ст.ст. 110, 131, 132, 177, 183, 242-243, 332, 372, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про призначення амбулаторної психіатричної експертизи - задовольнити.

Призначити у справі амбулаторну судову психіатричну експертизу, проведення якої доручити експертам Полтавської філії судово-психіатричних експертиз ДУ «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України», попередивши експертів про кримінальну відповідальність за ст.384, 385 КК України і для вирішення поставити питання:

1.Чи страждає (страждав) підозрюваний ОСОБА_4 на які-небудь психічні захворювання? Якщо так, то якими саме, в чому вони виражаються?

2.Чи може ОСОБА_4 на даний час повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними?

3.Чи перебував підозрюваний ОСОБА_4 в момент вчинення злочину в стані неосудності внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасово розладу психічної діяльності, недоумства чи іншого хворобливого стану психіки?

4.Чи міг ОСОБА_4 в момент вчинення інкримінованого йому злочину в повній мірі усвідомлювати характер своїх дій та керувати ними?

5.Чи може ОСОБА_4 предстати перед судом за вчинене ним кримінальне правопорушення?

6.Чи потребує ОСОБА_4 застосування щодо нього примусових заходів медичного характеру?

Направити до Полтавської філії судово-психіатричних експертиз ДУ «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України» (м.Полтава, вул. Медична, 1) копію ухвали.

В разі необхідності надання додаткових матеріалів прошу повідомити про це суд.

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Полтавська установа виконання покарань (№23)» строком на шістдесят днів, тобто до 15 грудня 2023 року.

Копію ухвали направити в ДУ «Полтавська установа виконання покарань (№23)».

Ухвалу може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду протягом семи днів з дня проголошення повного тексту.

Повний текст ухвали оголошено 17.10.2023 року о 13.05 год.

Суддя Октябрського районного

суду м.Полтави ОСОБА_1