КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------------------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

5 грудня 2023 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

суддів ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю:

секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_7 на вирок Оболонського районного суду м. Києва від 06.03.2023, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, зареєстрованого та проживаючого адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначено йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік з покладенням на нього обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою,

В С Т А Н О В И Л А:

Вказаним вироком встановлено, що 16.02.2023, у невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_6 , знаходячись за адресою: м. Київ, вул. Юрія Кондратюка, 6, маючи умисел, спрямований на незаконне придбання, зберігання наркотичного засобу, для власного вживання без мети збуту, на земельній ділянці знайшов поліетиленовий згорток, в середині якого знаходились 2 згортки світло-зеленого кольору з порошкоподібною речовиною білого кольору та поклав до правої зовнішньої кишені штанів, в які був одягнений в той день.

Цього ж дня, близько 15 год. 00 хв., знаходячись за адресою: м. Київ, вул. Юрія Кондратюка, 6, ОСОБА_6 був зупинений працівниками поліції. На запитання останніх щодо наявності у нього заборонених предметів чи речовин, останній повідомив, що у правій зовнішній кишені штанів, в які він одягнений, знаходиться поліетиленовий згорток, в середині якого знаходились 2 згортки світло-зеленого кольору з порошкоподібною речовиною білого кольору, які є наркотичним засобом - метадон (фенадон), який він незаконно придбав та зберігав для власного вживання без мети збуту. Як наслідок, на місце події було викликано СОГ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві, після приїзду яких того ж дня, за вказаною адресою, у присутності двох понятих ОСОБА_6 добровільно надав для огляду та вилучення поліетиленовий згорток, в середині якого знаходились 2 згортки світло-зеленого кольору з порошкоподібною речовиною білого кольору.

Під час досудового розслідування встановлено, що вилучена порошкоподібна речовина білого кольору, містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон). Маса метадону (фенадону) у речовині становить 0,211 г.

Перший заступник керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення та правильність правової кваліфікації, просить вирок суду скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання за ч.1 ст.309 КК України у виді 2 років обмеження волі. У решті вирок залишити без змін.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги, прокурор посилається на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Зокрема зазначає, що призначаючи покарання ОСОБА_6 , суд необґрунтовано дійшов помилкового висновку про можливість виправлення останнього без ізоляції від суспільства, оскільки не надав належної оцінки даним про підвищений рівень суспільної небезпеки вчиненого діяння та особи обвинуваченого. Звертає увагу, що судом не надано належної оцінки тому, що ОСОБА_6 неодноразово засуджений за вчинення умисних корисливих злочинів до реальних термінів покарання у виді позбавлення волі, у тому числі з скасуванням звільнення від відбування покарання з випробуванням, з направленням до кримінально-виконавчої установи для відбування покарання у виді позбавлення волі. Вказане свідчить про наполегливе прагнення обвинуваченого вести злочинний спосіб життя та категоричне небажання перевиховуватися. Стверджує, що в ході судового розгляду не здобуто даних, які дозволяють обґрунтовано застосувати до ОСОБА_6 інститут звільнення від відбування покарання.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників апеляційного розгляду, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, вивчивши матеріали справи, обговоривши і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, яке відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі засудженого, та яке є необхідним й достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів.

Призначаючи ОСОБА_6 покарання із звільненням від його відбування з випробуванням, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, а також наявність обставини, яка пом`якшує покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

З урахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу ОСОБА_6 , наявності обставини, яка пом`якшує покарання - щирого каяття, відсутності обставин, що обтяжують покарання, суд першої інстанції правильно визначив йому розмір покарання в межах санкції статті та обґрунтовано дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства шляхом звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Отже судом першої інстанції при винесенні вироку дотримано вимог ст.ст. 50, 65 КК України, призначено покарання, що відповідає особі засудженого та ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, є необхідним і достатнім для виправлення засудженого та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень, як засудженим, так і іншими особами.

Висновки суду першої інстанції про можливість виправлення ОСОБА_6 без ізоляції від суспільства шляхом звільнення від відбування покарання з випробуванням є обґрунтованими та узгоджуються з вимогами ст.75 КК України.

Будь-яких обмежень щодо застосування до ОСОБА_6 положень ст. 75 КК України колегія суддів не вбачає.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги прокурора про необхідність призначення ОСОБА_6 покарання до реального відбування не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Оболонського районного суду м. Києва від 06.03.2023 щодо ОСОБА_6 без змін.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3