ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №629/3206/23 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/818/242/24 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.4 ст.186 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

-головуючого ОСОБА_2 ,

-суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

-при секретарі ОСОБА_5 ,

-за участю прокурора ОСОБА_6 ,

-захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

-обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

-законного представника

обвинуваченого ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Харкові в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 22 серпня 2023 року, -

УСТАНОВИЛА:

Цим вироком

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Лозова Харківської області, громадянина України, не одруженого, військовозобов`язаного, з незакінченою середньою спеціальною освітою, студента 3 курсу Лозівського центру професійної освіти Харківської області, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

засуджено за ч.4 ст.186 КК України із застосуванням ст.69 КК України на 5 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_9 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки і покладенням на нього ряду обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Цим же вироком засуджено неповнолітнього ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за ч.4 ст.186 КК України, щодо якого апеляційних скарг не подано.

Кримінальне провадженні розглянуто в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України.

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини

Як установив суд, 12.01.2023, близько 22:00, більш точний час не встановлено, ОСОБА_9 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, разом з неповнолітнім ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який також перебував в стані алкогольного сп`яніння, знаходилися в квартирі останнього, розташованій за адресою: АДРЕСА_2 , де також знаходилися і неповнолітні ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . В цей час у ОСОБА_9 раптово виник умисел відкрито заволодіти мобільним телефоном марки «Хіаоmі» моделі «Redmi 9А», який належить неповнолітньому ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . ОСОБА_9 запропонував неповнолітньому ОСОБА_10 разом з ним здійснити відкрите заволодіння мобільним телефоном у неповнолітнього ОСОБА_14 на що неповнолітній ОСОБА_10 надав на це свою згоду та вони між собою узгодили і розподілили свої дії, спрямовані на здійснення заволодіння чужим майном шляхом грабежу.

Після цього, з метою здійснення кримінального правопорушення, ОСОБА_9 та неповнолітній ОСОБА_10 попросили неповнолітнього ОСОБА_12 запросити неповнолітнього ОСОБА_14 підійти до будинку АДРЕСА_3 , на що неповнолітній ОСОБА_12 погодився та зателефонував неповнолітньому ОСОБА_14 і попросив останнього прийти до вказаного будинку. Після цього ОСОБА_9 та неповнолітній ОСОБА_10 разом з неповнолітніми ОСОБА_12 та ОСОБА_13 вийшли з квартири та почали чекати біля будинку неповнолітнього ОСОБА_14 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом грабежу, ОСОБА_9 та неповнолітній ОСОБА_10 діючи за попередньою змовою між собою, з корисливого мотиву, та з метою наживи, достовірно знаючи про те, що на території України Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 введено воєнний стан, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, яке полягає у заволодінні шляхом грабежу чужим майном, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння майнової шкоди потерпілому та свідомо бажаючи їх настання, ОСОБА_9 та неповнолітній ОСОБА_10 побачили неповнолітнього ОСОБА_14 , який підійшов до них, та діючи по узгодженому між собою плану, неповнолітній ОСОБА_10 , діючи відкрито, застосувавши насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, один раз вдарив рукою по обличчю неповнолітнього ОСОБА_14 , завдавши йому фізичного болю, після чого відкрито забрав з руки неповнолітнього ОСОБА_14 його мобільний телефон марки «Хіаоmі» моделі «Redmi 9А», який був у використанні, вартістю 3784 гривні, разом з чохлом-бампером марки «tag1Way Хіаоті Redmi 9 A Smart Matte», який був у використанні, вартістю 260 гривень, які відразу передав ОСОБА_9 .

Після вчинення вказаного злочину ОСОБА_9 та неповнолітній ОСОБА_10 з місця вчинення злочину зникли, викраденим майном розпорядилися на свій розсуд, чим завдали потерпілому неповнолітньому ОСОБА_14 майнову шкоду в розмірі 4044 гривень.

Вимоги та узагальнені доводи апеляційної скарги особи, яка її подала

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ставить питання про скасування вироку в частині призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме необґрунтованим застосуванням ст.ст.69, 75 КК України, що потягло безпідставне та неправильне звільнення обвинуваченого від відбування покарання та невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості. Указав, що ОСОБА_9 з місця скоєння злочину зник, на протязі декількох тижнів після скоєння злочину переховувався від працівників поліції ( у зв`язку з чим під час досудового розслідування ОСОБА_9 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою) та лише коли його злочинні дії були викриті погодився на проведення слідчого експерименту. З урахуванням зазначеного вважає, що ОСОБА_9 не вчинив жодних активних дій спрямованих на розкриття скоєного ним злочину. Зауважив, що ОСОБА_9 разом з неповнолітнім ОСОБА_10 після скоєння злочину пішли до матері потерпілого не для того, щоб повернути мобільний телефон, а для того щоб забрати за нього гроші, але у зв`язку з тим, що мати потерпілого вимагала повернути телефон бо вона викличне поліцію, обвинувачений ОСОБА_9 вирішив повернути вказаний телефон. Наголосив, що вказані дії ОСОБА_9 ніяк не свідчать про те, що вони були направлені на відшкодування заподіяної шкоди. Також указав, що ОСОБА_9 не одружений, не працює, скоїв умисний корисливий тяжкий злочин у групі з неповнолітнім ОСОБА_10 в умовах воєнного стану за обтяжуючої покарання обставини - в стані алкогольного сп`яніння. Разом з цим, судом не встановлені дані, які позитивно характеризують особу винного і тим самим виключають можливість припустити, що призначення більш м`якого покарання здатне забезпечити виправлення обвинуваченого. Просить виключити з мотивувальної частини вироку обставину, що пом`якшує покарання ОСОБА_9 - активне сприяння розкриттю злочину, ухвалити вирок апеляційним судом, яким призначити ОСОБА_9 покарання за ч.4 ст.186 КК України - 7 років позбавлення волі.

Позиції учасників апеляційного провадження

В судовому засіданні апеляційного суду прокурор підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_9 та його захисник ОСОБА_7 заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просили залишити вирок суду без змін.

Обвинувачений ОСОБА_10 та його захисник ОСОБА_8 заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просили залишити вирок суду без змін.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Заслухавши суддю доповідача, доводи прокурора, думку обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисникаОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_10 та його захисника ОСОБА_8 , перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Фактичні обставини кримінального правопорушення і кваліфікація дій ОСОБА_9 за ч.4 ст.186 КК України в апеляційній скарзі не оспорюється, тому згідно положень ч.1 ст.404 КПК України висновки суду першої інстанції щодо цих обставин в апеляційному порядку не перевірялися.

Що стосується доводів прокурора щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність і м`якість призначеного ОСОБА_9 покарання у зв`язку із застосуванням положень ст.69 КК України та безпідставним звільненням останнього на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням, то вони є необґрунтованими.

Як слідує із матеріалів провадження суд, приймаючи рішення про призначення обвинуваченому ОСОБА_9 покарання, прийняв до уваги тяжкість вчиненого ним злочину, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, його молодий вік, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, визнавши останні дві обставини пом`якшуючими покарання та наявність обтяжуючої покарання обставини - вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Суд також взяв до уваги поведінку ОСОБА_9 після вчинення кримінального правопорушення, а саме те, що телефон, яким він заволодів разом із неповнолітнім обвинуваченим, в той же день був ними особисто, добровільно повернутий матері потерпілого ОСОБА_14 та думку потерпілого і його законного представника, які просили не позбавляти ОСОБА_9 волі.

Крім того, враховуючи, що ОСОБА_9 під час досудового розслідування визнав свою вину та своїми зізнавальними показаннями, сприяв органам досудового слідства у з`ясуванні обставин вчинення злочину, у тому числі під час проведення слідчого експерименту за його добровільної участі, колегія суддів вважає обґрунтованим визнання судом першої інстанції наявності такої пом`якшуючої покарання обставини, як активне сприяння розкриттю злочину.

Тому доводи апеляційної скарги прокурора про відсутність з боку ОСОБА_9 такої пом`якшуючої покарання обставини, як «активне сприяння розкриттю злочину», є безпідставними.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку за можливе призначити ОСОБА_9 покарання нижче від найнижчої межи, встановленої в санкції ч.4 ст.186 КК України та звільнення останнього від відбування покарання, у виді позбавлення волі, з випробуванням на підставі ст.75 КК України, але в умовах здійснення відповідного контролю за його поведінкою та виконанням покладених на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 22 серпня 2023 року щодо ОСОБА_9 залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: