Справа № 404/1018/22
Номер провадження 1-кс/404/481/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2023 року м.Кропивницький

Слідчий суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Кіровського районного суду міста Кіровограда скаргу ОСОБА_3 про скасування постанови слідчого третього відділу ТУ ДБР у місті Миколаєві про закриття кримінального провадження 0000114 за ч. 2 ст. 365 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 подала до Кіровського районного суду міста Кіровограда скаргу на постанову слідчого третього відділу ТУ ДБР у місті Миколаєві від 24 жовтня 2022 року про закриття кримінального провадження 0000114 за ч. 2 ст. 365 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

ОСОБА_3 скаргу підтримала. В обґрунтування зазначила про незаконність винесеної слідчим постанови: оскільки існують розбіжності в показах, а одночасні допити свідків не проводили; не допитаний лікар Олександрівської станції швидкої медичної допомоги; не вилучили на дослідження відеозаписи з бодікамер поліцейських; наявні на її тілі тілесні ушкодження виникли внаслідок дії поліцейських.

Прокурор і слідчий не з`явились.

Обставини події:

05 березня 2020 року, приблизно о 13 годині працівники Національної поліції порушили цілісність дверей вбиральні Олександрівського районного суду Кіровоградської області, в якій перебувала ОСОБА_3 , внаслідок цього їй міг бути завданий фізичний біль або вона могла отримати тілесні ушкодження.

Допитана в якості потерпілої ОСОБА_3 повідомила, що 05 березня 2020 року, в денний час зайшла в приміщення Олександрівського районного суду Кіровоградської області, де працівник поліції ОСОБА_4 разом з іншими поліцейськими ОСОБА_5 і ОСОБА_6 почали складати стосовно неї протокол про адміністративне правопорушення. Їй стало зле, тому вона зайшла до вбиральні, але двері вбиральні вибили, силоміць витягнули з туалету, від чого вона зазнала фізичного болю та їй заподіяли тілесні ушкодження. Вона викликала швидку медичну допомогу. Після цього звернулась до медичного закладу де її оглянули. Медична документація з приводу спричинення тілесних ушкоджень зберігається в Олександрівський лікарні.

За результатами зафіксованими у протоколі тимчасового доступу, КНП «Олександрівська лікарня» не є володільцем медичної документації за 05 березня 2020 року з приводу звернення за медичною допомогою та огляду ОСОБА_3 .

Допитана в якості свідка працівник КНП «Олександрівська лікарня» гр. ОСОБА_7 повідомила, що медичний заклад не має у володінні документів з приводу звернення за медичною допомогою та огляд ОСОБА_3 .

Допитаний в якості свідка лікар травматолог КНП «Олександрівська лікарня» гр. ОСОБА_8 повідомив, що медична документація ОСОБА_3 в лікарні відсутня, так як остання тримає її в себе вдома та на руки не надає.

КЗ «Кіровоградське обласне бюро СМЕ» повідомило, про неможливість проведення призначеної судово-медичної експертизи, оскільки ОСОБА_3 з приводу тілесних ушкоджень в Олександрівське відділення СМЕ не зверталась і не надала медичну документацію на підтвердження спричинення їй тілесних ушкоджень.

Допитаний в якості свідка заступник начальника Олександрівського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_9 показав, що 05.03.2020 року в приміщені Олександрівського районного суду Кіровоградської області взагалі не був, ОСОБА_3 , того дня не бачив. Знайомий з останньою як особою, що постійно безпідставно скаржиться з різних питань.

Допитаний в якості свідка судовий розпорядник Олександрівського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_10 показав, що під час складання поліцейським ОСОБА_4 , матеріалів відносно ОСОБА_3 , остання вела себе неадекватно. Будь-яких тілесних ушкоджень поліцейські в тому числі ОСОБА_4 , стосовно ОСОБА_3 не спричиняли.

Допитаний в якості свідка інспектор СРПП Олександрівського ВП Знам`янського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_5 , показав, що 05.03.2020 він перебував у приміщені Олександрівського районного суду, де ДОП ОСОБА_4 складав адміністративний протокол стосовно ОСОБА_3 . Особа, стосовно якої оформлювали протокол про адміністративне правопорушення поводила себе неадекватно, на зауваження судового розпорядника не реагувала. Тілесних ушкоджень поліцейський ОСОБА_4 - ОСОБА_3 не спричиняв та двері не пошкоджував.

Допитаний в якості свідка ДОП Олександрівського ВП Знам`янського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 показав, що у нього на розгляді були матеріали звернення відносно ОСОБА_3 , оскільки вона ображала в залі судового засідання судового розпорядника.

05.03.2020 року близько 13:00 год., він прибув до Олександрівського районного суду Кіровоградської області, де перебувала ОСОБА_3 , для того, щоб скласти відносно неї адміністративний протокол за ст. 173 КУпАП, про що було повідомлено останню. Після чого ОСОБА_3 стала поводити себе неадекватно, бігати по приміщенню суду, бити двері, на зауваження заспокоїтись не реагувала. Будь-якої сили та заходів фізичного впливу він до ОСОБА_3 не застосовував.

До матеріалів кримінального провадження долучено письму заяву ОСОБА_4 відповідно якої останній не бажає приймати участь в одночасному допиті за участі ОСОБА_3 , оскільки вказана особа буде провокувати його на конфлікт та чинити неправомірні дії.

Допитана в якості свідка ОСОБА_13 показала, що ОСОБА_3 постійно приходить до приміщення суду, для того щоб вчинити сварку.

05.03.2020 року ОСОБА_3 зачинилась у вбиральні щоб уникнути від поліцейського ОСОБА_4 , який намагався вручив їй протокол про адміністративне правопорушення. Коли ОСОБА_4 намагався відчинити двері то саме ОСОБА_3 своїми діями пошкодила їх. Працівники поліції не вчинили дій спрямованих на заподіяння ОСОБА_3 тілесних ушкоджень.

Допитаний в якості свідка головний спеціаліст інформаційних технологій Олександрівського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_15 показав, що 05.03.2020 він перебував на робочому місці. Близько опівдня почув, а потім побачив, як працівники поліції стояли біля дверей котельні, та прохали, щоб звідти вийшла гр. ОСОБА_3 , яка зачинила вказані двері. Як розвивались обставини події в подальшому йому невідомо, оскільки залишив приміщення суду.

Допитана в якості свідка начальник відділу Олександрівського відділу Знам`янської місцевої прокуратури ОСОБА_16 показала, що їй відома гр. ОСОБА_3 , яка систематично скаржиться на проведення досудового розслідування та процесуального керівництва здійснюваних на території Олександрівського району, Кіровоградської області. Вказана громадянка не контролює свої дії, та поведінку.

05.03.2020 року вона перебувала у Олександрівському районному суді де побачила ОСОБА_3 з дільничним інспектором ОСОБА_4 який намагався вручити їй протокол про адміністративне правопорушення, у свою чергу ОСОБА_3 відмовлялася від отримання зазначеного протоколу. У спілкуванні із ОСОБА_17 , - ОСОБА_4 вів себе адекватно, тоді як ОСОБА_17 як завжди кричала і вела себе неадекватно. Свідок, тобто ОСОБА_16 пішла подалі від ОСОБА_17 щоб не провокувати новий конфлікт. В її присутності ОСОБА_3 ніхто тілесних ушкоджень не спричиняв та ніяким чином не ображав. Згодом працівник суду повідомила її, що ОСОБА_3 вручають протокол про адміністративне правопорушення, тому вона вибила двері туалету, та намагалась побити судового розпорядника.

Допитаний в. якості свідка, голова Олександрівського районного суду ОСОБА_20 показав, що на початку березня 2020 року коли він перебував у своєму службовому кабінеті до нього звернулися керівник апарату суду та судовий розпорядник з повідомленням про те, що на першому поверсі під час інциденту між працівниками поліції та ОСОБА_3 , були пошкодженні двері до топкової суду. Очевидцем вказаних подій він не був.

Допитана в якості свідка ОСОБА_21 , яка є знайомою ОСОБА_3 показала, що 05.03.2020 року, вона перебувала в приміщенні Олександрівського районного суду, разом з ОСОБА_3 . Бачила як поліцейські пропонували ОСОБА_3 підписати документи, проте остання відмовила. ОСОБА_3 пішла від працівників поліції у напрямку вбиральні, а поліцейські пішли за нею. ОСОБА_3 закрила і тримала двері. ОСОБА_21 , підійшла поближче, а коли ОСОБА_3 вийшла із туалету то супроводжувала її до виходу.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_22 , який знайомий з ОСОБА_3 показав, що 05.03.2020року, в приміщенні Олександрівського районного суду він супроводжував ОСОБА_3 . До ОСОБА_3 наблизилися працівники поліції та запропонували підписати документи, але остання підписувати відмовилась, та пішла до туалету. При цьому поліцейські пішли за нею. Через деякий час ОСОБА_3 вийшла з туалету і залишила приміщення суду.

Допитаний в якості свідка поліцейський СРПП Олександрівського ВП Знам`янського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_23 показав, що 05.03.2020 перебував у приміщенні Олександрівського районного суду, проте не був очевидцем подій за участю ОСОБА_3 .

Під час судового засідання прослуховувався диск з файлами аудіозапису від 05.03.2020 року, на якому зафіксовані події в приміщенні Олександрівського районного суду Кіровоградської області та з`ясовано, як адвокат ОСОБА_24 телефонує для виклику чергової бригади психіатричної допомоги для подальшої госпіталізації ОСОБА_3 вказавши на її неадекватну поведінку.

До ОСОБА_3 звертається ДОП ОСОБА_4 з вимогою скласти протокол про адміністративне правопорушення після чого ОСОБА_3 починає кричати, біжить до вбиральні Олександрівського районного суду, звідки викликає службу «102» з повідомленням про погане самопочуття та неможливість самостійно пересуватися, необхідність прийняття таблетки від гіпертонії, вимагає викликати службу «103». ОСОБА_3 звертається до керівника апарату Олександрівського районного суду ОСОБА_13 і розповідає про те, що вона зайшла випити таблетку валідолу через погане самопочуття. Приїхала бригада швидкої допомоги та виміряла артеріальний тиск ОСОБА_3 .

Прослуханий запис події, в приміщені суду за 05.03.2020 року, переконує в тому, що саме потерпіла ОСОБА_3 не виконала законну вимогу працівників поліції, щодо участі у складанні протоколу про адміністративне правопорушення. Фактичних даних, які вказували на протиправність дій працівників поліції на вказаних аудіозаписах не зафіксовано. Навпаки, відвідувачі та працівники суду повідомляють, що ОСОБА_3 веде себе агресивно, некоректно та неадекватно.

По вказаним обставинам було проведено досудове розслідування за результатами якого 24 жовтня 2022 року, слідчий третього відділу ТУ ДБР у місті Миколаєві виніс постанову про закриття кримінального провадження 0000114 за ч. 2 ст. 365 КК України. Справу закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Диспозиція ч. 2 ст. 365 КК України передбачає настання кримінальної відповідальності за перевищення влади або службових повноважень, тобто умисне вчинення працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав чи повноважень, якщо вони завдали істотної шкоди охоронюваним законом правам, інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам, інтересам юридичних осіб, та супроводжувалися насильством або погрозою застосування насильства, застосуванням зброї чи спеціальних засобів або болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого, діями, за відсутності ознак катування.

Відповідно до пункту 4 розяснень постанови пленуму Верховного суду України від 26 грудня 2003 року N 15 «Про судову практику у справах про перевищення влади або службових повноважень», згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При вирішенні питання чи був вихід за межі наданих прав або повноважень явним, необхідно враховувати, наскільки він був очевидним для службової особи і чи усвідомлювала вона протиправність своєї поведінки.

Так, згідно п. 1 ч. 1 ст. 255 КУПАП, ОСОБА_4 , як посадова особа органів внутрішніх справ мав право 05.03.2020 року оформити протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_3 за ст. 173 КУПАП, отже не перевищив надані йому повноваження, і вчинив дій, в межах компетенції службової особи цього відомства. Не встановлено порушення встановленого порядку оформлення протоколу.

На виконання пункту 9 роз`яснень цього Пленуму слідчий перевірив і встановив відсутність в діях представників правоохоронного органу поведінки, яка ображає особисту гідність ОСОБА_3 оскільки вона з власної ініціативи зачинилася у вбиральній кімнаті. Відсутні докази заподіяння їй фізичного болю чи моральних страждань. Після короткочасного перебування у вбиральні, остання одразу отримала своєчасну медичну допомогу.

Дії працівників правоохоронного органу та ОСОБА_4 не перевищували меж наданих їм прав та повноважень, тобто в їх діях відсутня обов`язкова складова, - об`єктивна сторона злочину передбаченого ч. 2 ст.365 КК України.

Суб`єктивна сторона ч. 2 ст. 365 КК України характеризується прямим умислом.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 КК України, прямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання.

Під час порушення цілісності дверей, ОСОБА_4 та інші працівники правоохоронного органу не бажали завдати біль чи тілесні ушкодження, тому в діях ОСОБА_4 та працівників правоохоронного органу відсутній прямий умисел і відсутня суб`єктивна сторона злочину передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається у разі, якщо встановлена відсутність складу кримінального правопорушення. На підставі ч. 3 названої статті, постанова приймається слідчим, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру. Закриття кримінального провадження за відсутністю складу кримінального правопорушення здійснюється, коли встановлено, що подія, з приводу якої внесені відомості до ЄРДР відбулася, була результатом вчиненого особою діяння, яка сама по собі не є кримінальним правопорушенням, оскільки відсутній хоча б один із елементів складу злочину, або наявні обставини, які виключають злочинність діяння.

Перевіривши повноту проведеного досудового розслідування обґрунтовано вважаю, що слідчий зібрав всі матеріали, та на підставі повного правового аналізу, прийняв правильне процесуальне рішення про закриття кримінального провадження, оскільки відсутність одного з елементів складу злочину, виключає злочинність діяння. Таким чином не існує законних правових підстав продовжувати досудове розслідування у цьому провадженні.

Оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження в цілому відповідає вимогам ст. 110 КПК України. Зокрема, в ній зазначені зміст обставин, які є підставами для прийняття такого процесуального рішення, мотиви її прийняття та їх обґрунтування (п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК).

Слідчий дотримався положень п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України про обов`язок доказування обставин, які є підставою для закриття кримінального провадження. Слідчий визначив обсяг слідчий дій, необхідних для цього. Винесена слідчим постанова ґрунтується на вимогах закону, належно зібраних та допустимих доказах, які не спростовуються обставинами, викладеними в поданій скарзі.

Згідно ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження, відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Таким чином, слідчий правомірно визначив перелік слідчих дій, проведення яких забезпечило з`ясування відсутності складу злочину. При цьому останній правильно вчинив, обмежившись проведенням допитів, без проведення додаткових допитів свідків та проведення між ними одночасних допитів.

За результатами проведеного досудового розслідування не встановлено фактів, які б свідчили про перевищення влади або службових повноважень, тобто дій, які явно виходять за межі наданих йому прав чи повноважень. Обставини викладені у заяві та показаннях ОСОБА_3 не знайшли свого об`єктивного підтвердження.

Проведеним розслідуванням не встановлено об`єктивних даних спричинення будь-яких тілесних ушкоджень внаслідок дій вищевказаних службових осіб. Медична документація щодо огляду ОСОБА_3 в КНП «Олександрівська лікарня» відсутня. Зі слів працівника лікарні, ОСОБА_3 зберігає медичну документацію вдома, з цих підстав слідчий не зміг отримати тимчасовий доступ до медичної документації ОСОБА_3 іншої можливості отримати відповідні документи орган досудового розслідування не мав, оскільки ОСОБА_3 не з`явилася для проведення експертизи, отже слідчий закрив кримінальне провадження без висновку судово-медичної експертизи.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 КПК України, яка кореспондується з ч. 5 ст. 40 КПК України, прокурор, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійними у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора, слідчого. Таким чином, слідчий правомірно визначив перелік слідчих дій, проведення яких забезпечило з`ясування відсутності складу злочину.

Слідчий зібрав достатні об`єктивні данні та виніс остаточну законну і обґрунтовану постанову відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

На виконання вимог ст. 110 КПК України, постанова слідчого про закриття кримінального провадження є вмотивованою, її зміст відповідає фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Згідно ст. 215 КПК України, досудове розслідування здійснюється у формі досудового слідства. Глава 19 КПК України визначає форму та регламентує порядок проведення досудового слідства. Перелічені процесуальні норми не встановлюють перелік процесуальних та слідчих дій, які обов`язково належить здійснити під час досудового розслідування для його закінчення. Орган досудового розслідування в залежності від описаних заявником обставин, самостійно визначає обсяг перевірочних дій, достатніх за переконанням слідчого чи прокурора, для прийняття мотивованого рішення у відповідності до положень ч.2 ст. 283 КПК України.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, на слідчого суддю покладається функція здійснення контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Таким чином слідчий суддя зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови.

Сумніви скаржника про поверховість та неповноту проведеного розслідування є непідтвердженим суб`єктивним припущенням, тому до уваги не приймаються. Висловлені ним судження мають узагальнену характеристику, суперечать правозастосуванню ст. 6 Конвенції, зокрема принципу юридичної визначеності, оскільки клопотання та зауваження не будуть мати конструктивного результату,- не буде здобуто нових доказів.

Дослідивши надані сторонами матеріали обґрунтовано вважаю, що слідчий під час проведення досудового розслідування у відповідності до вимог ст. 223 КПК України вжив необхідні дії спрямовані на отримання (збирання) доказів та їх перевірку, дослідив та перевірив обставини, зазначені у заяві про вчинення кримінального правопорушення, їм надано належну оцінку, досудове розслідування проведено із застосуванням всіх можливих засобів для всебічного, неупередженого та об`єктивного розслідування, з перевіркою всіх фактичних обставин справи, що може мати суттєве значення для розслідування кримінального провадження.

Доцільності проведення будь-яких слідчих (розшукових) дій не вбачається, оскільки вони не здатні вплинути на наявні результати провадження. Не існує правової необхідності проводити інші процесуальні дії чи приймати процесуальні рішення у цьому кримінальному провадженні.

Відсутність ознак винної поведінки виключає у майбутньому пред`явлення підозри чи направлення обвинувального акту до суду, тому слідчий прийняв правильне процесуальне рішення у формі постанови про закриття кримінального провадження, як єдиний законний спосіб завершення цього досудового розслідування.

Схожий висновок містить постанова колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 16.05.2019 (справа № 761/20985/18, провадження № 51-8007км18).

Наведене дає підстави обґрунтовано стверджувати, що слідчий при розслідуванні обставин цього кримінального провадження виконав вимоги спрямовані на забезпечення всебічності та повноти дослідження. Оскаржувана постанова слідчого відповідає вимогам чинного кримінального процесуального законодавства, а висновок про закриття кримінального провадження є обґрунтованим.

Істотних порушень вимог КПК України, які б могли вплинути на правильність прийнятого рішення, слідчим суддею не встановлено, а у скарзі не наведено достатніх даних, які безумовно свідчать про неповноту проведеної перевірки та могли бути підставами для скасування прийнятого остаточного процесуального рішення.

За результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути постановлена ухвала про відмову у задоволенні скарги (п. 4 ч. 2 ст. 307 КПК України).

Керуючись ст.ст. 303-307 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 про скасування постанови слідчого третього відділу ТУ ДБР у місті Миколаєві від 24 жовтня 2022 року про закриття кримінального провадження 0000114 за ч. 2 ст. 365 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1