ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/3228/23 Номер провадження 11-кп/814/2508/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого - суддіОСОБА_2 ,
суддів з секретарем з участю прокурора захисника обвинуваченогоОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у порядку, передбаченому ст.422-1 КПК України, в м. Полтава кримінальне провадження №0000521 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 27 вересня 2023 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою під час підготовчого судового засідання у кримінальному провадженні №0000521 стосовно

ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Межиріччя Сокальського району Львівської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого неповнолітню дитину, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , несудимого,

обвинуваченого у вчинені злочину, передбаченого п.7 ч.2 ст.115 КК України, продовжено строк тримання під вартою на 60 діб, до 25 листопада 2023 року.

Мотивуючи оскаржуване рішення, суд встановив відсутність даних, що дозволяють скасувати тримання під вартою та прийняв до уваги обставини, які свідчать про те, що наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, не зменшилися.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу суду та застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

При цьому зазначає, що прокурор не надав доказів на підтвердження обґрунтованої підозри, а ухвала слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 31 липня 2023 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою не має преюдиціального значення в даному провадженні.

Стверджує, що реєстр матеріалів досудового розслідування не відповідає вимогам ст.109 КПК України, оскільки викладена в ньому інформація є неповною.

Вказує про наявність у сторони обвинувачення обов`язку довести не сам факт наявності відповідних ризиків, а те, що існуючі ризики не зменшились.

Звертає увагу, що ОСОБА_8 перебуває під вартою більше 10 місяців.

Вважає помилковою кваліфікацію дій обвинуваченого.

Зазначає, що ОСОБА_8 приймав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, має вищу освіту, постійне місце проживання, одружений, до адміністративної чи кримінальної відповідальності не притягувався, виховує неповнолітню доньку та сина 2003 року народження.

Зауважує, що у дружини обвинуваченого незадовільний стан здоров`я, проте вона перерахувала потерпілій 38000 грн.

Також зазначає про наявність захворювання у членів родини ОСОБА_8 .

Зазначає, що протягом періоду перебування обвинуваченого під вартою стан його здоров`я погіршився.

Звертає увагу, що досудове розслідування завершено, а всі докази знаходяться під контролем сторони обвинувачення.

У зв`язку з наведеним вважає, що забезпечити належну процесуальну поведінку підзахисного можливо шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника на підтримання доводів апеляційної скарги, думку прокурора про законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого.

Приписами ст.422-1 КПК України визначено порядок перевірки ухвал суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлених під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

При цьому суддя-доповідач у разі необхідності перевірки обставин, які підтверджують наявність ризиків, що стали підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зміни іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або для продовження строку тримання під вартою, невідкладно витребовує з суду першої інстанції:

ухвалу про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою;

клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, подане під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

За змістом кримінального процесуального закону (ст.199 КПК України) при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою суд досліджує подані йому матеріали на предмет законності й обґрунтованості застосування даного запобіжного заходу, з`ясовує конкретні причини тривалого строку тримання особи під вартою, інші обставини, необхідні для вирішення справи, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та обрати інший передбачений законом запобіжний захід, тощо.

Як вбачається з наданих матеріалів, суд, всупереч твердженням захисника, оцінив в сукупності всі обставини, що враховуються при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою.

Так, суд обгрунтовано зазначив про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України та взяв до уваги, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні умисного вбивства з хуліганських мотивів, санкція якого передбачає покарання у виді довічного позбавлення волі, що свідчить про підвищену суспільну небезпеку цієї особи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.178 КПК України при вирішення питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується.

При цьому, «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення кримінальних правопорушень.

Як правильно встановив місцевий суд, з моменту взяття ОСОБА_8 під варту не змінилися обставини, які стали підставою для обрання та в подальшому продовження цього запобіжного заходу.

Доводи захисника про помилкову кваліфікацію дій обвинуваченого повинні перевірятися під час розгляду кримінального провадження по суті.

З огляду на положення ст.422-1 КПК України апеляційний суд позбавлений можливості оцінювати на відповідність вимогам закону реєстр матеріалів досудового розслідування.

Твердження захисника про наявність в обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, а також посилання на незадовільний стан здоров`я членів його родини, в даному випадку не спростовують правильності висновків суду з урахуванням наведених обставин.

Сама по собі участь ОСОБА_8 до взяття під варту у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони не зменшує можливості настання встановлених судом ризиків, оскільки він обвинувачується у вчиненні злочину під час проходження військової служби.

Також колегія суддів звертає увагу, що сама по собі тривалість тримання особи під вартою не може бути безумовною підставою для зміни запобіжного заходу за відсутності інших достатніх та вагомих підстав для прийняття такого рішення.

Доводи апеляційної скарги захисника про перерахування потерпілій грошових коштів у розмірі 38000 грн не свідчать в даному випадку про необхідність звільнення обвинуваченого з-під варти.

Матеріали провадження та апеляційна скарга захисника не містять об`єктивних даних про неможливість тримання ОСОБА_8 під вартою з огляду на стан його здоров`я.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що відповідно до статті 11 Закону України «Про попереднє ув`язнення», медичне обслуговування, а також лікувально-профілактична і протиепідемічна робота в місцях попереднього ув`язнення організуються і проводяться відповідно до законодавства про охорону здоров`я.

У зв`язку з наведеним, висновки суду про продовження тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 ґрунтуються на досліджених у судовому засіданні обставинах, а саме рішення прийняте у відповідності до вимог закону.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не встановлено.

Отже, апеляційна скарга захисника не підлягає дозадоволення.

Керуючись статтями 418 та 422-1 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 27 вересня 2023 року у кримінальному провадженні №0000521 щодо обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисника ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4