Справа № 134/1001/23
Провадження №11-кп/801/160/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 в режимі відеоконференції,

обвинуваченого ОСОБА_8 в режимі відеоконференції,

розглянувши в відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 березня 2023 року за № 0000018,

за апеляційною скаргою прокурора Крижопільського відділу Тульчинської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Крижопільського районного суду Вінницької області від 27 жовтня 2023 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, на утриманні має одну неповнолітню дитину, до засудження непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 09.09.2015 Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки, звільнений від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році»,

- 18.02.2022 Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки, відбуває покарання в ДУ «Крижопільський виправний центр (№ 113)»,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 390 КК України,

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини

Вказаним вироком ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 390 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 2 (два) місяці.

На підставі ч. 1 ст. 71, ч. 1 ст. 72 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання за цим вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 18 лютого 2022 року, визначивши ОСОБА_8 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 2 (два) місяці 1 (один) день.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 ухвалено рахувати з дня набрання вироком законної сили.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_8 в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 03 липня 2023 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_8 у виді тримання під вартою ухвалено продовжити до набрання вироком законної сили, але не більше ніж на 60 днів (до 25 грудня 2023 року включно).

Також вироком вирішено питання речових доказів .

Згідно з вироком 26 серпня 2022 року ОСОБА_8 прибув до державної установи «Крижопільський виправний центр (№ 113)», що знаходиться за адресою: с. Городківка, вул. Благовіщенська, 106, Тульчинського району Вінницької області, для відбування покарання, призначеного йому згідно вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 18 лютого 2022 року.

Того ж дня ОСОБА_8 під підпис був ознайомлений з вимогами Кримінально-виконавчого кодексу України та нормативно-правових актів, що регламентують порядок та умови відбування покарань засудженими до обмеження волі, в тому числі був ознайомлений з вимогами ст. 390 КК України, а саме попереджений про дотримання режиму утримання, про правила поведінки в громадських місцях, а також про кримінальну відповідальність за порушення та невиконання вищезазначених вимог.

Разом з тим, за час відбування покарання в ДУ «Крижопільський ВЦ (№113)» ОСОБА_8 на шлях виправлення не став та умисно порушував вимоги режиму відбування покарання, за що на законних підставах 10 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності та 2 рази із засудженим було проведено бесіди профілактично-виховного характеру.

Так, на підставі постанови № 148 від 30.11.2022 на ОСОБА_8 накладено стягнення у виді догани за порушення вимог абз. 9, 10, 11 п. 2 розділу 14 «Правил внутрішнього розпорядку установи виконання покарань», затверджених наказом Міністерства юстиції України № 2823/5 від 28.08.2018, а саме за зберігання двох незареєстрованих мобільних телефонів;

- на підставі постанови № 152 від 30.11.2022 на ОСОБА_8 накладено стягнення у виді суворої догани за порушення вимог абз. 2 ч. 4 ст. 59 Кримінально-виконавчого кодексу України, а саме за відмову виходити на роботу без поважної причини;

- на підставі постанови № 158 від 07.12.2022 на ОСОБА_8 накладено стягнення у виді 5 діб ДІЗО за порушення вимог абз. 2 п. 3 розділу 2, абз. 3 п. 1 розділу 7 «Правил внутрішнього розпорядку установи виконання покарань», затверджених наказом Міністерства юстиції України № 2823/5 від 28.08.2018, а саме за відсутність на поіменній перевірці засуджених;

- на підставі постанови № 161 від 07.12.2022 на ОСОБА_8 накладено стягнення у виді догани за порушення вимог абз. 15 п. 4 розділу 2, абз. 10 п. 3 розділу 2 «Правил внутрішнього розпорядку установи виконання покарань», затверджених наказом Міністерства юстиції України № 2823/5 від 28.08.2018, а саме за куріння у невстановленому місці;

- на підставі постанови № 167 від 12.12.2022 на ОСОБА_8 накладено стягнення у виді суворої догани за порушення вимог абз. 15 п. 4 розділу 2, абз. 10 п. 3 розділу 2 «Правил внутрішнього розпорядку установи виконання покарань», затверджених наказом Міністерства юстиції України № 2823/5 від 28.08.2018, а саме за куріння у кімнаті прийому їжі;

- 11.12.2022 із засудженим ОСОБА_8 було проведено бесіду профілактично-виховного характеру в зв`язку з порушенням вимог абз. 2 п. 3 розділу 2, абз. 3 п. 1 розділу 7 «Правил внутрішнього розпорядку установи виконання покарань», затверджених наказом Міністерства юстиції України № 2823/5 від 28.08.2018, оскільки він був відсутній на поіменній перевірці засуджених;

- на підставі постанови № 20 від 17.02.2023 на ОСОБА_8 накладено стягнення у виді 5 діб ДІЗО за порушення вимог абз. 15 п. 4 розділу 2, абз. 10 п. 3 розділу 2 «Правил внутрішнього розпорядку установи виконання покарань», затверджених наказом Міністерства юстиції України № 2823/5 від 28.08.2018, а саме за куріння у невстановленому місці;

- на підставі постанови № 22 від 17.02.2023 на ОСОБА_8 накладено стягнення у виді догани за порушення вимог абз. 2 п. 3 розділу 2, абз. 3 п. 1 розділу 7 «Правил внутрішнього розпорядку установи виконання покарань», затверджених наказом Міністерства юстиції України № 2823/5 від 28.08.2018, а саме через відсутність на поіменній перевірці засуджених;

- на підставі постанови № 32 від 28.02.2023 на ОСОБА_8 накладено стягнення у виді суворої догани за порушення вимог абз. 2 п. 3 розділу 2 «Правил внутрішнього розпорядку установи виконання покарань», затверджених наказом Міністерства юстиції України № 2823/5 від 28.08.2018, а саме за невиконання команди «Відбій»;

- на підставі постанови № 49 від 10.03.2023 на ОСОБА_8 накладено стягнення у виді суворої догани за порушення вимог абз. 15 п. 4 розділу 2, абз. 10 п. 3 розділу 2 «Правил внутрішнього розпорядку установи виконання покарань», затверджених наказом Міністерства юстиції України № 2823/5 від 28.08.2018, а саме за куріння у житловій кімнаті;

- на підставі постанови № 45 від 15.03.2023 на ОСОБА_8 накладено стягнення у виді 7 діб ДІЗО за порушення вимог абз. 5 п. 4 розділу 2 «Правил внутрішнього розпорядку установи виконання покарань», затверджених наказом Міністерства юстиції України № 2823/5 від 28.08.2018, оскільки він, відбуваючи стягнення в ДІЗО, вчинив собі членоушкодження;

- 13.03.2023 із засудженим ОСОБА_8 було проведено бесіду профілактично-виховного характеру в зв`язку з порушенням вимог абз. 2 п. 3 розділу 2, абз. 3 п. 1 розділу 7 «Правил внутрішнього розпорядку установи виконання покарань», затверджених наказом Міністерства юстиції України № 2823/5 від 28.08.2018, оскільки він був відсутній на поіменній перевірці засуджених.

Окрім того, після внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000018 від 24 березня 2023 року відносно ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 390 КК України, останній, незважаючи на зареєстроване відносно нього кримінальне провадження, продовжуючи свої умисні, злочинні дії, спрямовані на подальше систематичне порушення встановлених правил проживання особою, яка відбуває покарання у виді обмеження волі, вчинив наступні порушення встановленого порядку відбування покарання у виді обмеження волі, за які до нього не застосовувалися дисциплінарні стягнення, а саме:

- 21.03.2023 ОСОБА_8 , в порушення вимог абз. 7 п. 4 розділу 2 «Правил внутрішнього розпорядку установи виконання покарань», затверджених наказом Міністерства юстиції України № 2823/5 від 28.08.2018, та абз. 2 ч. 5 ст. 159 Кримінально-виконавчого кодексу України, перебував з явними ознаками наркотичного сп`яніння;

- 21.03.2023 ОСОБА_8 , в порушення вимог абз. 2 п. 3 розділу 2, абз. 3 п. 1 розділу 7 «Правил внутрішнього розпорядку установи виконання покарань», затверджених наказом Міністерства юстиції України № 2823/5 від 28.08.2018, був відсутній на поіменній перевірці засуджених;

- 30.03.2023 ОСОБА_8 , в порушення вимог абз. 1, 2, 5, 9 п. 3 розділу 2 «Правил внутрішнього розпорядку установи виконання покарань», затверджених наказом Міністерства юстиції України № 2823/5 від 28.08.2018, не прибув за викликом адміністрації ДУ «Крижопільський ВЦ (№ 113»);

- 03.04.2023 під час проведення обшуку в житловій кімнаті № 3 відділення СПС № 2 в належній ОСОБА_8 музичній колонці було виявлено речовину рослинного походження, яка згідно висновку експерта № СЕ-19/102-23/6533-НЗПРАП від 26.04.2023 є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, - канабісом, масою (у перерахунку на висушену речовину) 2,67 г, який засуджений зберігав для власного вживання, тим самим порушив вимоги абз. 3 п. 4 розділу 2 «Правил внутрішнього розпорядку установи виконання покарань», затверджених наказом Міністерства юстиції України № 2823/5 від 28.08.2018, та абз. 1 ч. 5 ст. 159 Кримінально-виконавчого кодексу України. Постановою Крижопільського районного суду Вінницької області від 23 травня 2023 року (справа № 134/797/23) ОСОБА_8 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 44 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.;

- 03.04.2023, 05.04.2023, 14.04.2023, 24.04.2023 та 25.05.2023 ОСОБА_8 , в порушення вимог абз. 2 п. 3 розділу 2, абз. 3 п. 1 розділу 7 «Правил внутрішнього розпорядку установи виконання покарань», затверджених наказом Міністерства юстиції України № 2823/5 від 28.08.2018, був відсутній на поіменній перевірці засуджених.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення не визнав. Вказав, що кримінальна справа відносно нього повністю сфабрикована працівниками ДУ «Крижопільський ВЦ (№ 113), адміністрації якої тиском та погрозами схиляла його до співпраці з метою розповсюдження наркотичних засобів серед інших засуджених, на що він відмовився. Працівники установи самі провокували його, щоб мати підстави накладати стягнення. Відбуваючи покарання у виді обмеження волі, він не ухилявся від праці, а на роботу не вийшов тому, що не мав теплого одягу. Щодо відсутності на поіменній перевірці засуджених пояснив, що хворів, тому залишався в своїй кімнаті в приміщенні гуртожитку. Він не звертався за медичною допомогою до КНП «Крижопільська ОЛІЛ» через відсутність паспорта та коштів, а також через те, що його сімейний лікар знаходиться в м. Вінниця. Також матеріалами справи жодним чином не підтверджено факт його куріння в невстановлених місцях. Стосовно невиконання команди «Відбій», то він знову ж таки перебував у своїй кімнаті, але включив ноутбук, щоб підсвітити собі, оскільки йому необхідно було прийняти ліки. Незареєстрованих мобільних телефонів у нього не було, це були деталі від телефонів, зокрема корпуси. На профілактичний облік установи його поставили безпідставно, так як він не вживає наркотичні засоби та не розповсюджує їх, знайдений в музичній колонці наркотичний засіб (канабіс) не його. Він відмовся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в лікарні, оскільки не довіряв його результатам. Перебуваючи в ДІЗО, він порізав собі руку шматком леза через безвихідь, оскільки почався сигнал «повітряна тривога», а працівники установи не дали йому можливості пройти в укриття. Окрім того, просить взяти до уваги, що за час відбування покарання в зв`язку з неналежними умовами утримання у нього значно погіршилося здоров`я, а належну медичну допомогу в установі не надають. Просить врахувати наявність у нього неповнолітньої дитини, а також те, що він має постійне місце проживання в м. Вінниця.

Суд першої інстанції, враховуючи викладене, та оцінюючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази у їх сукупності, дійшов до висновку, що вина ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення доведена і його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 390 КК України, як ухилення від відбування покарання у виді обмеження волі, а саме: систематичне порушення встановлених правил проживання, вчинене особою, яка відбуває покарання у виді обмеження волі.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які їх подали

Не погоджуючись з таким рішенням прокурор ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати вирок Крижопільського районного суду Вінницької області від 27.10.2023 стосовно ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 390 КК України в частині призначеного покарання, у зв?язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість. Постановити свій вирок, яким визнати ОСОБА_8 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 390 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 6 (шість) місяців. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України з урахуванням положень, передбачених ч. 1 ст. 72 КК України, за сукупністю вироків частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 18 лютого 2022 року та призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 6 (шість) місяців 1 (один) день. У решті оскаржуваний вирок залишити без змін.

Разом з тим, до початку розгляду даної апеляційної скарги по суті до апеляційного суду надійшла заява прокурора ОСОБА_9 про відмову від поданої ним апеляційної скарги на вирок Крижопільського районного суду Вінницької області від 27.10.2023 стосовно ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 390 КК України.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 покликається на незаконність та необ`єктивність вироку суду першої інстанції. Зазначає, що в матеріалах кримінального провадження відсутні докази, які доводять його винуватість, оскільки свідки є працівниками виправного центру, а відеозаписи з бодікамер є неналежними доказами. Обвинувачений вказує, що відмовився підкидати наркотики іншим засудженим, тому адміністрацією виправного центру було умисно створено спеціальні умови для того, щоб утруднити йому відбування покарання. Заперечує, що ним вчинялося систематичне порушення встановлених правил проживання, вчинене особою, яка відбуває покарання у виді обмеження волі. Також вказує, що відбував покарання в неналежних умовах, тому захворів на гепатит С. За таких обставин, просить скасувати вирок Крижопільського районного суду Вінницької області від 27.10.2023.

Позиції учасників кримінального провадження

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 уточнив вимоги своєї апеляційної скарги, просив скасувати вирок та призначити новий розгляд в суді першої інстанції. Не заперечував щодо прийняття відмови прокурора від поданої ним апеляційної скарги та закриття у зв`язку з цим апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора.

Захисник ОСОБА_7 підтримав вимоги апеляційної скарги обвинуваченого, просив призначити новий розгляд в суді першої інстанції. Вказав, що судом першої інстанції безпідставно відмовлено в задоволенні клопотань про повторний допит свідків, а також допит свідків зі сторони захисту. Окрім того, суд першої інстанції, ухвалюючи вирок не врахував той факт, що до обвинуваченого ОСОБА_8 було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, та не зарахував йому в строк відбування покарання строк перебування під вартою. Також не заперечував проти прийняття відмови прокурора від поданої ним апеляційної скарги та закриття в цій частині апеляційного провадження.

Прокурор ОСОБА_6 підтримав відмову прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції, від поданої ним апеляційної скарги, просив в цій частині закрити апеляційне провадження. Натомість заперечував щодо задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, просив залишити її без задоволення, а вирок без змін, оскільки доводи апеляційної скарги аналогічні доводам, які були предметом розгляду в суді першої інстанції. До того ж, вказані доводи знайшли належне спростування в тексті оскаржуваного вироку.

Мотиви і висновки суду

Заслухавши суддю-доповідача, захисника і обвинуваченого, які підтримали апеляційну скаргу обвинуваченого, прокурора, який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги обвинуваченого та підтримав відмову прокурора від поданої апеляційної скарги, перевіривши вирок суду в межах апеляційної скарги обвинуваченого, колегія суддів дійшла до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Частиною 1 ст. 403 КПК України передбачено, що особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї до закінчення апеляційного розгляду.

Оскільки прокурор ОСОБА_9 відмовився від своєї апеляційної скарги на вирок Крижопільського районного суду Вінницької області від 27.10.2023 стосовно ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 390 КК України, і вказану відмову підтримав прокурор, що бере участь в суді апеляційної інстанції, тому колегія суддів апеляційного суду приймає таку відмову та переглядає вирок лише в межах апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 .

Згідно з ч.3 ст. 404 КПК України за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

Колегією суддів з`ясовано в учасників судового провадження про наявність таких клопотань, однак таких учасниками заявлено не було.

За правилами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, яке має бути ухвалено компетентним судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими згідно з ст.94 цього Кодексу. На переконання колегії суддів, вказані вимоги судом першої інстанції під час постановлення вироку стосовно ОСОБА_8 дотримано в повному обсязі.

Зокрема, судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_8 , відбуваючи покарання в ДУ «Крижопільський виправний центр (№ 113)», допустив ряд систематичних порушень встановленого порядку відбування покарання (14 разів), за що притягався до дисциплінарної відповідальності (11 разів), у тому числі поміщувався до дисциплінарного ізолятора.

Окрім того, колегією суддів встановлено і те, що з ОСОБА_8 адміністрацією установи виправного центру проведено упереджувально-профілактичну роботу і роз`яснено порядок та умови відбування покарання, а також ознайомлено з відповідними вимогами Кримінального кодексу України, зокрема, і положеннями ст. 390 КК України.

Колегія суддів зазначає, що під систематичним порушенням встановлених правил проживання у ч.1 ст. 390 КК України слід розуміти вчинення особою, засудженою до обмеження волі, не менше трьох порушень правил відбування покарання, спрямованих на порушення нормального середовища в кримінально-виконавчій установі.

При цьому, притягнення ОСОБА_10 до дисциплінарної відповідальності за порушення правил проживання в установі відбування покарання за ч. 1ст. 390 КК України є лише підставою для притягнення особи до кримінальної відповідальності за зазначені дії та підтверджує одну із складових елементів об`єктивної сторони даного злочину, як систематичність.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, застосовані дисциплінарні стягнення обвинуваченим ОСОБА_8 у встановленому законом порядку не оскаржувалися, на даний час є дійсними, та у встановленому порядку не погашенні, що в своїй сукупності з іншими матеріалами справи підтверджують вчинення систематичного порушення правил проживання особою, що відбуває покарання у виправному центрі у виді обмеження волі.

Тому, незважаючи на невизнання ОСОБА_8 вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при встановлених судом обставинах, суд першої інстанції, визнаючи обвинувачення останнього доведеним, правильно послався у вироку на показання свідків, письмові докази, врахувавши досліджені характеризуючі дані на особу обвинуваченого, відповідно до яких обвинувачений ОСОБА_8 неодноразово судимий, розлучений, має на утриманні неповнолітню дитину, раніше судимий, до засудження до покарання в виді обмеження волі не працював, своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення не визнав та не розкаявся.

Оцінюючи доводи обвинуваченого про те, що свідки в кримінальному провадженні є працівниками виправного центру, а відеозаписи з бодікамер є неналежними доказами, колегія суддів зазначає, щовинуватість обвинуваченого ОСОБА_8 ґрунтується не лише на показах вказаних свідків, які є працівниками виправного центру, а повністю підтверджуються іншими, долученими до матеріалів кримінального провадження і безпосередньо дослідженими під час судового розгляду доказами, які доповнюють один одного, зокрема:

- вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 18 лютого 2022 року, яким ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки;

- ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 11 липня 2022 року, якою надано дозвіл на затримання ОСОБА_8 та направлення його для відбування призначеного судом покарання;

- розпискою ОСОБА_8 про те, що він ознайомлений з вимогами Кримінально-виконавчого кодексу України, Кримінального процесуального кодексу України, Кримінального кодексу України та нормативно-правових актів, що регламентують порядок та умови відбування покарання засудженими до обмеження волі;

- наказами начальника ДУ «Крижопільський ВЦ (№ 113)» про затвердження розпорядку дня засуджених від 05.01.2022 року № 3/ОД-22, 08.11.2022 № 309/ОД-22, 23.02.2023 № 82/ОД-23;

- довідками про наявність стягнень та заохочень, застосованих до ОСОБА_8 за час відбування ним покарання у виді обмеження волі;

- витягом з протоколу № 18 засідання профілактичної комісії ДУ «Крижопільський ВЦ (№ 113)» по зняттю та постановці засуджених на профілактичний облік;

- рапортом старшого оперуповноваженого оперативної групи капітана внутрішньої служби ОСОБА_11 від 24 березня 2023 року;

- постановою Крижопільського районного суду Вінницької області від 23 травня 2023 року про притягнення ОСОБА_8 до адміністративної відповідальності за ст. 44 КУпАП;

- постановою про закриття кримінального провадження від 27 квітня 2023 року, згідно якої кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000054 від 04.04.2023 року, було закрито у зв`язку з відсутністю в діянні ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України;

- протоколом огляду предмету від 08 червня 2023 року, згідно якого оглянуто відеозаписи з бодікамер працівників ДУ «Крижопільський ВЦ (№ 113)». Під час огляду виявлено файли, де зафіксовано порушення ОСОБА_8 режиму та правил відбування покарання у виді обмеження волі в період з лютого по квітень 2023 року;

- матеріалами особової справи № 106-є-22 на засудженого ОСОБА_8 , заведеної ДУ «Крижопільський виправний центр (№ 113)», де, зокрема, знаходяться: постанова № 148 від 30.11.2022, якою на ОСОБА_8 накладено стягнення у виді догани за порушення вимог абз. 9, 10, 11 п. 2 розділу 14 «Правил внутрішнього розпорядку установи виконання покарань», затверджених наказом Міністерства юстиції України № 2823/5 від 28.08.2018, а саме за зберігання двох незареєстрованих мобільних телефонів; постанова № 152 від 30.11.2022, якою на ОСОБА_8 накладено стягнення у виді суворої догани за порушення вимог абз. 2 ч. 4 ст. 59 Кримінально-виконавчого кодексу України, а саме за відмову виходити на роботу без поважної причини; постанова № 158 від 07.12.2022, якою на ОСОБА_8 накладено стягнення у виді 5 діб ДІЗО за порушення вимог абз. 2 п. 3 розділу 2, абз. 3 п. 1 розділу 7 «Правил внутрішнього розпорядку установи виконання покарань», затверджених наказом Міністерства юстиції України № 2823/5 від 28.08.2018, а саме за відсутність на поіменній перевірці засуджених; постанова № 161 від 07.12.2022, якою на ОСОБА_8 накладено стягнення у виді догани за порушення вимог абз. 15 п. 4 розділу 2, абз. 10 п. 3 розділу 2 «Правил внутрішнього розпорядку установи виконання покарань», затверджених наказом Міністерства юстиції України № 2823/5 від 28.08.2018, а саме за куріння у невстановленому місці; постанова № 167 від 12.12.2022, якою на ОСОБА_8 накладено стягнення у виді суворої догани за порушення вимог абз. 15 п. 4 розділу 2, абз. 10 п. 3 розділу 2 «Правил внутрішнього розпорядку установи виконання покарань», затверджених наказом Міністерства юстиції України № 2823/5 від 28.08.2018, а саме за куріння у кімнаті прийому їжі; постанова № 20 від 17.02.2023, якою на ОСОБА_8 накладено стягнення у виді 5 діб ДІЗО за порушення вимог абз. 15 п. 4 розділу 2, абз. 10 п. 3 розділу 2 «Правил внутрішнього розпорядку установи виконання покарань», затверджених наказом Міністерства юстиції України № 2823/5 від 28.08.2018, а саме за куріння у невстановленому місці; постанова № 22 від 17.02.2023, якою на ОСОБА_8 накладено стягнення у виді догани за порушення вимог абз. 2 п. 3 розділу 2, абз. 3 п. 1 розділу 7 «Правил внутрішнього розпорядку установи виконання покарань», затверджених наказом Міністерства юстиції України № 2823/5 від 28.08.2018, а саме через відсутність на поіменній перевірці засуджених; постанова № 32 від 28.02.2023, яккою на ОСОБА_8 накладено стягнення у виді суворої догани за порушення вимог абз. 2 п. 3 розділу 2 «Правил внутрішнього розпорядку установи виконання покарань», затверджених наказом Міністерства юстиції України № 2823/5 від 28.08.2018, а саме за невиконання команди «Відбій»; постанова № 49 від 10.03.2023, якою на ОСОБА_8 накладено стягнення у виді суворої догани за порушення вимог абз. 15 п. 4 розділу 2, абз. 10 п. 3 розділу 2 «Правил внутрішнього розпорядку установи виконання покарань», затверджених наказом Міністерства юстиції України № 2823/5 від 28.08.2018, а саме за куріння у житловій кімнаті; постанова № 45 від 15.03.2023, якою на ОСОБА_8 накладено стягнення у виді 7 діб ДІЗО за порушення вимог абз. 5 п. 4 розділу 2 «Правил внутрішнього розпорядку установи виконання покарань», затверджених наказом Міністерства юстиції України № 2823/5 від 28.08.2018, оскільки він, відбуваючи стягнення в ДІЗО, вчинив собі членоушкодження;

- матеріалами особової справи № 04/2022 на засудженого ОСОБА_8 , заведеної Вінницьким міським відділом філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області.

При цьому, наявність показів свідків, які є працівниками виправного центру, у даному кримінальному провадженні обумовлюється специфікою вчинення інкримінованого ОСОБА_8 кримінального правопорушення.

Водночас, що стосується посилання на неналежність відеозаписів з бодікамер, то колегія суддів зауважує, що відеозаписи були безпосереднім предметом дослідження суду першої інстанції. І лише ті відеозаписи, які були судом безпосередньо досліджені, знайшли своє відображення в обвинувальному вироку. Так, на досліджених судом відеозаписах зафіксовано факт порушення ОСОБА_8 розпорядку дня 21.02.2023, а саме невиконання команди «відбій», факт куріння ОСОБА_8 у невстановленому місці 13.02.2023, відсутність ОСОБА_8 на поіменній перевірці засуджених 15.02.2023, 13.03.2023, 03.04.2023, 14.04.2023 та 24.04.2023, а також факт вчинення ОСОБА_8 членоушкодження 25.02.2023.

Що ж стосується посилань обвинуваченого ОСОБА_8 на те, що адміністрацією виправного центру було умисно створено спеціальні умови для того, щоб утруднити йому відбування покарання, оскільки він відмовився підкидати наркотики іншим засудженим, то матеріали кримінального провадження не містять доказів про те, що обвинувачений ОСОБА_8 звертався до правоохоронних органів із заявою щодо перевірки викладених обставин, в порядку визначеному ст. 214 КПК України, а також не містять відомостей про те, що обвинувачений інформував іншим чином державні органи про зазначені обставини. Окрім того, доказів таких звернень не надано стороною захисту і колегії суддів під час апеляційного розгляду.

Колегія суддів також відхиляє доводи захисника обвинуваченого, висловлені під час апеляційного розгляду про неповноту судового розгляду, а саме про те, що судом першої інстанції безпідставно відмовлено в задоволенні клопотання захисника про повторний допит свідків. З вказаного приводу колегія суддів зазначає, що встановлення судом першої інстанції відсутності аргументованих доводів щодо необхідності здійснення такого допиту у справі не свідчить про порушення вимог кримінального процесуального закону або неповноту судового розгляду. Водночас, що стосується клопотання захисника, висловленого в суді першої інстанції про необхідність допиту свідків зі сторони захисту, а саме осіб, які відбували з обвинуваченим ОСОБА_8 покарання, то стороною захисту не було зазначено необхідних даних для виклику таких осіб, а саме їх прізвище, ім`я.

Окрім того, колегія суддів не погоджується з доводами захисника, висловленим під час апеляційного розгляду про те, що судом першої інстанції не зараховано обвинуваченому в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення. Зокрема, з резолютивної частини вироку вбачається, що судом першої інстанції відповідно до ч.5 ст.72 КК України в строк відбування покарання ОСОБА_8 зараховано строк попереднього ув`язнення з 03.07.2023 по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. Крім того, судом продовжено обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, але не довше ніж на 60 днів (до 25 грудня 2023 року) включно. При цьому, під час апеляційного розгляду за клопотанням прокурора суд апеляційної інстанції також продовжив обвинуваченому строк тримання під вартою на 60 днів.

Таким чином, вказівка у резолютивній частині вироку про необхідність рахувати початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_8 з дня набрання вироком законної сили та необхідність зарахування строку попереднього ув`язнення з 03.07.2023 на підставі ч.5 ст.72 КК України по день набрання вироком законної сили є правильною.

Окрім того, захисник неправильно тлумачить положення ст.71 КК України. Як убачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_8 призначено покарання за сукупністю вироків, а тому до призначеного покарання за оскаржуваним вироком підлягає приєднанню невідбута частина покарання за попереднім вироком від 18.02.2022 до новопризначеного покарання, а тому відсутні підстави для зарахування ОСОБА_8 відбутого покарання за вироком від 18.02.2022.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів зазначає, що всупереч твердженням, викладеним в апеляційній скарзі та висловленим під час апеляційного розгляду, матеріали даного провадження містять достатньо належних і беззаперечних доказів, які свідчать про умисне систематичне порушення обвинуваченим ОСОБА_8 встановлених правил проживання особою, яка відбуває покарання у виді обмеження волі. Висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст.390 КК України, за обставин, викладених у вироку, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, належним чином вмотивовані та ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні доказах, яким надана належна правова оцінка.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону або неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які б слугували безумовними підставами для скасування судового рішення при розгляді кримінального провадження в суді апеляційної інстанції та призначення нового розгляду за доводами апеляційної скарги обвинуваченого не встановлено, а відтак відсутні підстави для її задоволення.

Керуючись ст. ст. 403, 404, 405, 407, 418, 419, 426, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Прийняти відмову прокурора від поданої ним апеляційної скарги, а апеляційне провадження в цій частині закрити.

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Вирок Крижопільського районного суду Вінницької області від 27 жовтня 2023 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.1 ст.390 КК України - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, у той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4