В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2023 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі головуючого судді

ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0001585 від 14.12.2022 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сошників Бориспільського району Київської області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и в :

Відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022 на території України із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено воєнний стан. Указом Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» № 2738-ІХ від 16.11.2022 продовжено строк дії воєнного стану з 05 год. 30 хв. 21 листопада 2022 року строком на 90 діб, тобто до 19.02.2023.

13.12.2022р. близько 17 год. 30 хв. ОСОБА_4 , будучи особою яка раніше вчинила кримінальні правопорушення, передбачені ст. 185 та 186 КК України,разом з наглядно знайомим ОСОБА_6 та потерпілим ОСОБА_7 перебували біля під`їзду №1 будинку № 31, що розташований за адресою: Київська область, м. Бориспіль, вул. Київський Шлях та розпивали алкогольні напої. У цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном. Реалізуючи свій протиправний намір, керуючись корисливим мотивом, діючи умисно та повторно, ОСОБА_4 попросив у ОСОБА_7 належний йому мобільний телефон марки «Samsung sm-j250f/ds» в корпусі чорного кольору, в якому знаходилась сім-карта оператора мобільного зв`язку «ПрАТ ВФ Україна» під приводом здійснення телефонного дзвінка своїй сестрі, на що потерпілий погодився та передав вказаний мобільний телефон ОСОБА_4 . Отримавши вказаний мобільний телефон, ОСОБА_4 зайшов до приміщення під`їзду багатоповерхового житлового будинку, де вдав, що розмовляє зі своєю сестрою, проте поклав належний ОСОБА_7 мобільний телефон до кишені куртки, в яку був одягнений на той час. Після цього, ОСОБА_4 вийшов з під`їзду та непомітно для ОСОБА_7 намагався піти у бік вул. Київський Шлях, однак був помічений потерпілим. Намагаючись повернути свій мобільний телефон, потерпілий ОСОБА_7 почав бігти за ОСОБА_4 та, наздогнавши, схопив руками останнього за рукав куртки. Зазначеними діями потерпілий намагався припинити злочинні дії ОСОБА_4 , однак, останній за допомогою фізичної сили зміг вирватися та разом з викраденим мобільним телефоном втік з місця вчинення злочину, яким у подальшому розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 1600 грн. 00 коп.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні грабежу не визнав, але погодився із тим, що фактично вчинив шахрайські дії щодо заволодіння телефоном потерпілого, у зв`язку із чим просив перекваліфікувати його дії на ст.. 190 КК України. Під час судового розгляду ОСОБА_4 підтвердив, що дійсно 13.12.2022 року близько 17 год. 30 хв. він разом із ОСОБА_6 та ОСОБА_7 біля під`їзду №1 будинку № 31 по вул.. Київський Шлях, Бориспіль розпивали алкогольні напої. З метою заволодіння мобільним телефоном, ОСОБА_4 попросив у ОСОБА_7 мобільний телефон під приводом здійснення телефонного дзвінка. Останній добровільно передав обвинуваченому мобільний телефон, після чого ОСОБА_4 зайшов до під`їзду вищевказаного будинку та, пробувши там близько 5 хвилин, вийшов з під`їзду, однак вже без телефону. Як стверджує ОСОБА_4 , мобільний телефон він сховав у під`їзді будинку, а саме поклав за колесо дитячої коляски. Після того як обвинувачений вийшов з будинку, до нього підбіг ОСОБА_7 та почав питати де його телефон, на що ОСОБА_4 відповів, що в нього його немає і пішов з місця події. Лише наступного дня обвинувачений повернувся до під`їзду вищевказаного будинку та забрав мобільний телефон. ОСОБА_4 пояснив, що викраденим мобільним телефоном він майже не користувався, жодного разу не телефонував з нього, оскільки телефон випав з карману та сильно побився. В суді обвинувачений підтвердив, що дійсно їздив у м. Київ та пропонував свідку ОСОБА_8 придбати в нього мобільний телефон, який не належав потерпілому. ОСОБА_4 вважає, що стороною обвинувачення допущено неправильну кваліфікацію його дії, а тому просив суд перекваліфікувати дії на ч. 2 ст. 190 КК України.

Не дивлячись на позицію та показання обвинуваченого ОСОБА_4 , його вина у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується наступними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Потерпілий ОСОБА_7 у судовому засіданні показав, що вдень 13.12.2022 року він перебував у відділені поліції, де і познайомився з ОСОБА_4 . Вийшовши з приміщення поліції, він разом із ОСОБА_4 та ОСОБА_6 вирішили трішки випити. Придбавши алкогольні напої, вони підійшли до першого під`їзду будинку АДРЕСА_3 , де спільно втрьох почали вживати алкогольні напої. В якийсь момент обвинувачений попросив у потерпілого мобільний телефон для здійснення телефонного дзвінка сестрі. Потерпілий добровільно передав ОСОБА_4 свій мобільний телефон, після чого обвинувачений із телефоном зайшов до під`їзду будинку. Десь через 5-7 хвилин ОСОБА_4 вийшов з під`їзду будинку та непомітно для потерпілого намагався утекти у бік вул. Київський Шлях. Намагаючись повернути свій мобільний телефон, ОСОБА_7 підбіг до ОСОБА_4 , схопив його руками куртку та запитав де його мобільний телефон. В свою чергу, обвинувачений зазначив, що не знає де мобільний телефон, за допомогою фізичної сили вирвався та разом з викраденим мобільним телефоном втік в сторону зупинки громадського транспорту.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 повідомив, що 13.12.2022 року близько 19 год. 00 хв. він працював продавцем у кіоску ««Fast Food» у м. Києві та до нього підійшов незнайомий йому чоловік (як потім стало відомо ОСОБА_4 ), який запропонував придбати у нього мобільний телефон чорного кольору марки «Самсунг» за 1200 грн. Однак, свідок відмовився його купувати, оскільки припустив, що даний мобільний телефон може бути краденим.

Даними автоматизованого робочого місця працівника поліції підрозділу «102» (далі АРМ 102) підтверджується, що 13.12.2022 о 17 год. 01 хв. у чергову частину телефоном від невідомої особи надійшло повідомлення, що навпроти магазину «Фортуна» по вул. Київський Шлях бійка, а саме два невідомі чоловіки б`ють одного. Прибувши за вказаною адресою працівниками поліції було пропатрульовано прибудинкову територію, де було виявлено ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , які нібито вчинили конфлікт з ОСОБА_4 з приводу мобільного телефону, який зник з місця події, згідно витягу з ЄРДР вбачається, що 25.02.2023 Бориспільським РУП ГУНП в Київській області внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України та розпочато досудове розслідування.

Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується), згідно якого 13.12.2022 року потерпілий ОСОБА_7 звернувся до поліції із повідомленням, що маловідомий йому хлопець на ім`я ОСОБА_10 , не повертає йому його мобільний телефон.

Даними протоколу опитування про зовнішній вигляд особи, яка підлягає впізнанню від 18.12.2022 року, встановлено, що слідчий в присутності понятих провів опитування свідка ОСОБА_11 , в ході якого останній повідомив про змогу впізнати особу, яка 13.12.2022, приблизно о 19 год. 00 хв., перебувала поблизу кіоска «Fast Food» та пропонувала йому придбати у нього мобільний телефон, ця особа чоловічої статі, якому на вигляд 27-30 років, середньої статури.

Даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.12.2022, додатком № 1 та № 2 до протоколу підтверджується, що слідчий у присутності понятих пред`явив свідку ОСОБА_8 чотири фотознімки різних фізичних осіб, свідок впізнав особу, яка 13.12.2022, приблизно о 19 год. 00 хв., перебувала поблизу кіоска «Fast Food», що розташований за адресою: вул. Набережно-Печерська дорога, 10А, в м. Києві та пропонувала придбати у неї мобільний телефон марки «Samsung» в корпусі чорного кольору за суму 1200 грн., за сукупністю всіх ознак та рис обличчя на фото № 3, на якому розміщено фотознімок ОСОБА_4 .

Даними протоколу огляду місця події від 23.12.2022, ілюстративною таблицею до протоколу підтверджується, що слідчий в присутності понятих оглянув місце вчинення злочину - територію подвір`я біля житлового багатоповерхового будинку за адресою: АДРЕСА_3 , де 13.12.2022 ОСОБА_4 незаконно заволодів мобільним телефоном.

Висновком судово-товарознавчої експертизи № 3801/22 від 21.12.2022, відповідно до якого ринкова вартість мобільного телефону марки «Samsung sm-j250f/ds», в корпусі чорного кольору, у технічно справному стані, бувшого у використанні (з урахуванням зносу), станом на 14.12.2022 року становила: 1600 грн. (одна тисяча шістсот грн.).

Даними протоколу проведення слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_4 від 28.12.2022 та долученого до нього відеозапису вбачається, що в ході слідчого експерименту з підозрюваним, проведеного біля під`їзду №1 до багатоквартирного будинку по АДРЕСА_3 , останній добровільно, без будь-якого тиску з боку правоохоронних органів, розповів та відтворив обставини заволодіння належним потерпілому ОСОБА_7 мобільним телефоном, яке відбулось 13.12.2022 року, повідомляючи інформацію щодо обставин, які передували вчиненню кримінального правопорушення. При цьому, суд звертає увагу, що при відтворенні обставин вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_4 зазначив, що після того як потерпілий дав йому мобільний телефон, він зайшов до під`їзду вищевказаного будинку та приблизно через 5 хвилин він вийшов з під`їзду, поклавши до кишені своєї куртки синього кольору телефон потерпілого.

Протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 04.10.2023, який було здійснено прокурором Бориспільської окружної прокуратури ОСОБА_3 на підставі ухвали суду від 04.09.2023 про тимчасовий доступ до речей і документів в ПрАТ «Київстар», за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 53, згідно якого було вилучено інформацію у електронному вигляді, яка міститься на CD-R дисках, з роздруківкою вхідних та вихідних з`єднань по IMEI: НОМЕР_1 (телефон потерпілого) в період часу з 00 год. 00 хв. 13.12.2022 року до 00 год. 00 хв. 03.10.2023 року. З роздруківки вхідних та вихідних з`єднань вбачається, що з мобільного телефону потерпілого за номером телефону НОМЕР_2 здійснювалися вхідні та вихідні з`єднання, в період часу з 22 год. 18 хв. 13.12.2022 року до 21 год. 18 хв. 15.12.2022 року.

Судом встановлено, що номером НОМЕР_2 користувався ОСОБА_4 . Зазначену обставину підтвердив обвинувачений в судовому засіданні. Крім того, у матеріалах справи міститься довідка від 03.02.2023 року у якій ОСОБА_4 власноруч зазначив як свій номер мобільного телефону: НОМЕР_2 . Відомості отримані в результаті тимчасового доступу підтверджують ту обставину, що користування ОСОБА_4 викраденим телефоном почалось в день вчинення злочину, а не наступного дня як стверджує обвинувачений.

Даними іншого протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 04.10.2023, який було здійснено прокурором Бориспільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , на підставі ухвали суду від 04.09.2023 про тимчасовий доступ до речей і документів в ПрАТ «ВФ Україна» за адресою: м. Київ, вул. Лейпцизька, 15, згідно якого було вилучено інформацію у електронному вигляді, яка міститься на CD-R дисках, з роздруківкою вхідних та вихідних з`єднань по IMEI: НОМЕР_1 (телефон потерпілого) в період часу з 00 год. 00 хв. 13.12.2022 року до 23 год. 59 хв. 04.09.2023 року. З роздруківки вхідних та вихідних з`єднань по вбачається, що з мобільного телефону потерпілого за номером телефону НОМЕР_3 здійснювалися вхідні та вихідні з`єднання, в період часу з 09 год. 33 хв. 10.05.2023 року до 17 год. 39 хв. 02.06.2023 року.

Судом встановлено, що номером НОМЕР_3 користувався ОСОБА_4 , тому що в матеріалах справи міститься клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про відкладення судового засіданні від 25.05.2023 року, згідно якого останній зазначив свої два номера телефону, в тому числі НОМЕР_3 . Відомості отримані в результаті тимчасового доступу підтверджують ту обставину, що користування ОСОБА_4 викраденим телефоном продовжувалось у травні 2023 року, тобто під час судового провадження.

Суд наголошує на тому, що судовий розгляд проведений на основі принципів змагальності та диспозитивності. За клопотанням прокурора, свідок ОСОБА_6 виключений зі списку свідків сторони обвинувачення, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_2 він помер.

Показання обвинуваченого щодо залишення викраденого телефону у під`їзді будинку у день вчинення злочину спростовуються сукупністю зібраних у справі належних і допустимих доказів, зокрема відомостями, які отримані в результаті тимчасового доступу до речей і документів від 04.10.2023 на підставі ухвали суду, а також даними протоколу проведення слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_4 від 28.12.2022 та долученого до нього відеозапису.

Суд відхиляє доводи захисника про недопустимість протоколу проведення слідчого експерименту від 28 грудня 2022 року через те, що у протоколі зазначений інший номер кримінального провадження та інша дата внесення відомостей в ЄРДР. Вказана слідча дія проведена у відповідності до ст.. 223, 240 КПК України; жоден з учасників слідчої дії не вказав зауважень чи заперечень; суд звертає увагу на легкість, системність та логічну послідовність відтворення обвинуваченим обставин події, що може свідчити про відсутність на нього тиску. Помилкове зазначення в тексті протоколу неправильного номеру кримінального провадження та дати внесення відомостей в ЄРДР суд вважає неістотним порушенням вимог КПК, наслідком якого не може бути визнання доказу недопустимим.

Необґрунтованим є доводи захисника про недопустимість протоколу пред`явлення для впізнання за фотознімками з додатком та протоколу опитування про зовнішній вигляд особи, яка підлягає впізнанню із свідком ОСОБА_9 від 18.12.2022 року з підстав не залучення перекладача для свідка, який не розуміє української мови. Під час судового розгляду було допитано свідка ОСОБА_9 , який, на думку суду, у достатній мірі володіє українською мовою, необхідності залучення послуг перекладача судом не встановлено.

Суд встановив, що вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22.10.2020 року ОСОБА_4 засуджено за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 122 КК України, на підставі ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України, до покарання у виді 4 років 3 місяців позбавлення волі. Судимість за це кримінальне правопорушення не погашена та не знята. За змістом примітки до ст. 185 КК України у статтях 185, 186 та 189-191 КК повторним визнається кримінальне правопорушення, вчинене особою, яка раніше вчинила будь-яке із кримінальних правопорушень, передбачених цими статтями або статтями 187, 262 цього Кодексу. З огляду на викладене, суд погоджується із доводами прокурора щодо наявності в діях ОСОБА_4 такої кваліфікуючої ознаки як повторність.

Також, суд погоджується з доводами сторони обвинувачення щодо вчинення злочину в умовах воєнного стану, оскільки відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022 на території України із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено воєнний стан. Указом Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» № 2738-ІХ від 16.11.2022 продовжено строк дії воєнного стану з 05 год. 30 хв. 21 листопада 2022 року строком на 90 діб, тобто до 19.02.2023.

Отже, судом визнається доведеним що ОСОБА_4 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, в умовах воєнного стану, тобто він вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 186 КК України. Таку правову кваліфікацію дій обвинуваченого суд вважає правильною.

Суд відхиляє доводи сторони захисту щодо неправильної кваліфікації дій обвинуваченого та необхідність їх перекваліфікації на ч. 2 ст. 190 КК України з огляду на таке.

Шахрайство - це заволодіння чужим майном або набуття права на нього шляхом обману чи зловживання довірою. Зловживання довірою як спосіб шахрайства характеризується наявністю довірчих відносин, які склались з тих чи інших підстав між винною особою та потерпілим і які недобросовісно використовуються винним з метою заволодіння чужим майном (правами на нього). Шахрайство вважається закінченим злочином, якщо винний заволодіває предметом злочину винятково за допомогою обману або зловживання довірою і після цього має реальну можливість розпорядитися ним як своїм. Якщо у шахрайстві зловживання довірою (обман) відіграє роль способу заволодіння чужим майном, то в інших корисливих посяганнях на власність зловживання довірою (обман) використовується для того, щоб створити умови для наступного заволодіння майном всупереч волі потерпілого, полегшити доступ до майна.

Виходячи з положень ст. 186 КК, грабіж - це відкрите викрадення чужого майна. При цьому викрадення вважається відкритим, якщо воно вчинюється у присутності потерпілого (власника майна або особи, у віданні чи під охороною якої перебуває майно) та/або інших осіб, які усвідомлюють протиправний характер дій винної особи, котра у свою чергу усвідомлює, що ці особи помітили і розуміють сутність її злочинних дій, спрямованих на відкрите заволодіння чужим майном. Таким чином, основною ознакою об`єктивної сторони грабежу є відкрите викрадення майна. Грабіж вважається закінченим злочином з моменту заволодіння майном і таким моментом є поява у винного реальної початкової можливості розпоряджатися вилученим майном.

Згідно із фактичними обставинами справи вчинений ОСОБА_4 злочин дійсно було розпочато як шахрайство, оскільки потерпілий ОСОБА_7 добровільно передав йому свій мобільний телефон під впливом обману та внаслідок зловживання довірою з боку обвинуваченого.Однак, після того як ОСОБА_4 вийшов з під`їзду будинку та намагався утекти з місця події, потерпілий підбіг до нього і став вимагати повернення належного йому мобільного телефону. У подальшому обвинувачений, незважаючи на вимогу потерпілого повернути мобільний телефон, усвідомлюючи суспільно небезпечний та відкритий характер своїх дій, телефон не повернув та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Суд встановив, що зловживання довірою було викрито потерпілим до того, як обвинувачений зміг залишити місце вчинення злочину, де він іще не мав реальної можливості розпорядитися майном, яке йому він передав. При цьому ОСОБА_4 після того, як його зловживання довірою було викрито, але до того, як злочин, передбачений ст. 190 КК, було закінчено, продовжив здійснювати дії, спрямовані на заволодіння чужим майном, і ці дії полягали саме у відкритому викраденні чужого майна, факт якого усвідомлював як сам обвинувачений, так і потерпілий. Отже, дії, спрямовані на заволодіння майном, які було розпочато

ОСОБА_4 як шахрайські, після викриття їх потерпілим та його намагання повернути свій мобільний телефон переросли у відкрите викрадення чужого майна, а тому кваліфіковані правильно за ч. 4 ст. 186 КК України. (Аналогічна позиція з цього приводу викладена в Постанові ВС від 05.09.2023 № 679/316/21)

Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого є рецидив злочинів. Статтею 34 КК України передбачено, що рецидивом кримінальних правопорушень визнається вчинення нового умисного кримінального правопорушення особою, яка має судимість за умисне кримінальне правопорушення. Судом встановлено, що ОСОБА_4 неодноразово судимий за вчинення умисних кримінальних правопорушень, у тому числі за ч. 1 ст. 122 КК України та ч. 2 ст. 190 КК України, судимість за які не знято і не погашено у встановленому законом порядку, що відповідно до положень, передбачених ст. 34 КК, утворює рецидив кримінальних правопорушень та свідчить про наявність зазначеної обтяжуючої покарання обставини.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд виходить з того, що обвинувачений вчинив тяжкий злочин проти власностів період війни, яка триває в Україні у зв`язку з нападом Російської Федерації. Вчиняючи грабіж в умовах воєнного стану, коли зусилля всієї країни спрямовані на подолання агресора, люди згуртувались, використовуючи, в тому числі, власні матеріальні ресурси, для надання відсічі ворогу та виживання, обвинувачений знехтував всіма моральними та загальнолюдськими цінностями і в надскладний для держави час, здійснив посягання на майно, тому ці обставини впливають на ступінь тяжкості вчиненого.

Встановлено, що обвинувачений раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності; на підставі ст. 81 КК України 22.11.2022 року був звільнений умовно-достроково з ДУ «Коростенська виправна колонія №71» на невідбутий строк покарання 1 рік 3 місяці 27 днів; відповідно до медичних довідок на обліку у психіатра та лікаря нарколога обвинувачений не перебуває; з характеристики дільничного по місцю проживання вбачається, що характеризується з посередньої сторони, громадський порядок не порушує, спиртними напоями не зловживає, з сусідами підтримує дружні відносини, до адміністративної відповідальності не притягувався.

З огляду на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк сім років. Під час судового розгляду ОСОБА_4 свою вину не визнав, жодні пом`якшуючі покарання обставини відсутні. Правові підстави для призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом на підставі ст. 69 КК України відсутні.

Суд встановив, що вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22.10.2020 року ОСОБА_4 засуджено за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 122 КК України, на підставі ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України засуджено до остаточного покарання у виді 4 років 3 місяців позбавлення волі. Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 14.11.2022 року ОСОБА_4 умовно-достроково звільнено від відбування покарання, призначеного вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22.10.2020 року, на невідбутий строк 1 рік 3 місяці 27 днів.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 81 КК України у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового кримінального правопорушення суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими статтями 71 і 72 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

З огляду на те, що ОСОБА_4 , до якого було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, вчинив протягом невідбутої частини покарання нове кримінальне правопорушення, суд зобов`язаний призначити покарання за правилами, передбаченими статтями 71 і 72 цього Кодексу.

Отже, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України слід частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22.10.2020 року та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі на строк вісім років.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Документи, надані учасниками судового провадження на підставі ст. 100 КПК України слід залишити в матеріалах кримінального провадження.

З метою запобігання спробам обвинуваченого ОСОБА_4 переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, з огляду на те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам, суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Крім того, слід стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати, пов`язані із залученням експерта у кримінальному провадженні у сумі 220,00 грн.

Керуючись ст. 368, 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк сім років.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22.10.2020 року та визначити остаточне покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі на строк вісім років.

До набрання вироком законної сили застосувати до ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Утримувати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , під вартою до набрання вироком законної сили у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Строк відбування покарання рахувати з 02 червня 2023 року.

Зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_4 попереднє ув`язнення з 02 червня 2023 року по 12 грудня 2023 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь держави витрати, пов`язані із залученням експерта у кримінальному провадженні у сумі 220 грн.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили. На підставі ч. 3 ст. 376 КПК України роз`яснити обвинуваченому, захиснику, його законному представнику, потерпілому, його представнику, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1