Справа №: 398/4460/22
провадження №: 1-кп/398/116/24
УХВАЛА

Іменем України

"01" лютого 2024 р. м. Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Олександрія клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, клопотання про заміну застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000916 від 09.07.2022 року, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Олександрія, Кіровоградської області, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не військовозобов`язаного, неодруженого, на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей не має, не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-14.02.2002 Олександрійським районним судом Кіровоградської області за ст.185 ч.3 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки з іспитовим строком 2 роки;

-13.05.2004 Апеляційним судом Кіровоградської області за п.12 ч.2 ст.115, ч.2 ст.185 КК України, на підставі статті 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 14 років. На підставі статті 71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 15 років. Звільнений згідно ухвали Жовтневого районного суду міста Харкова від 03.02.2016, на підставі ч.5 ст.72 КК України, за відбуттям строку покарання (судимість не погашена),

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, та

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Олександрія, Кіровоградської області, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не військовозобов`язаного, неодруженого, на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей не має, не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області перебуває кримінальне провадження, яке внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000916 від 09.07.2022 року, відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_6 які обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

До суду надійшло клопотання прокурора про продовження обвинуваченим застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (том6 а.с.142-152) та клопотання ОСОБА_6 про заміну застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт (том6 а.с.118, 155).

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заявлені клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинувачених строком на 60 днів підтримує. Наголошує на тому, що ризики, які існували на час обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченим, зазначені у п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України на теперішній час продовжують існувати та не зменшились. Розгляд справи триває. Оскільки строк дії запобіжного заходу спливає, а до спливу цього строку судове провадження не може бути завершене з об`єктивних причин задля гарантування виконання обвинуваченими передбачених ст.194 КПК України обов`язків, просить його клопотання задовольнити.

Потерпілий ОСОБА_8 подав заяву про проведення судового розгляду справи у його відсутність.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні проти задоволення клопотання прокурора заперечує. Підтримав своє клопотання про заміну застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт (том6 а.с.118, 155) за адресою: АДРЕСА_4 , за місцем мешкання матері, яка потребує догляду.

Захисник ОСОБА_7 підтримує позицію свого підзахисного. Вважає, що прокурором в судовому засіданні не доведено наявність ризиків та неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу. Наголошує на тому, що ОСОБА_6 не був затриманий, спроби втечі не вчиняв. Самостійно з`явився до слідчого судді на розгляд клопотання про застосування до нього запобіжного заходу. Свідки у кримінальному провадженні наразі усі допитані, сама лише тяжкість покарання не може бути підставою для продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. ОСОБА_6 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, завжди з`являвся на виклики слідчого, має місце реєстрації та стійки соціальні зв`язки. Його мати за станом здоров`я потребує сторонньої допомоги. За місцем реєстрації ОСОБА_6 позитивно характеризується. Вважає, що більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби здатен в повній мірі забезпечити належну процесуальну поведінку його підзахисного.

Обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що прокурором в судовому засіданні не доведено наявність зазначених в клопотанні ризиків тому у клопотанні просить відмовити. Вважає достатнім, задля гарантування його належної процесуальної поведінки, застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту. Просить змінити йому запобіжний захід на домашній арешт.

Захисник ОСОБА_5 підтримує позицію свого підзахисного, вважає, що більш м`який запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, за місцем його мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , буде достатньо для забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_4 . Наголошує на тому, що обвинувачений не має наміру переховуватись від суду, впливати на свідків, вчиняти інші кримінальні правопорушення. Має місце реєстрації, за яким позитивно характеризується, та стійки соціальні зв`язки.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених главою 18 цього Кодексу.

Згідно з ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Як наголошено в ст.ст.181, 202 КПК України, домашній арешт полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого. Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних з виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12.12.2023 року обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_9 продовжено застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 09.02.2024 року.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою судом перевіряється факт того, що ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та його продовження, не зменшились та продовжують існувати.

Окрім того суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченими кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі; дані про особу обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків в місці постійного проживання, в тому числі наявність в нього родини й утриманців; розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа; ризики продовження чи повторення протиправної поведінки.

Згідно п.3 ст.5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і судові органи мають навести інші підстави для продовження тримання під вартою (Рішення Європейського суду з прав людини «Яблонський проти Польщі»).

В судовому засіданні прокурор посилається на наявність ризиків визначених зокрема п.1, п.3 та п.5 ч.1 ст.177 КПК України, тобто ризик переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

При цьому суд враховує, що заявлені свідки дали свої покази в судовому засіданні, тож ризик впливу на них з метою уникнути відповідальності відпав.

Щодо ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, то рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України» підкреслює, що наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинувачених, суд відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності

Надаючи оцінку можливості обвинувачених наразі переховуватися від суду, суд враховує позицію Європейського Суду з прав людини у справі «В. проти Швейцарії», зокрема те, що небезпеку переховування не можна вимірювати тільки залежно від суворості можливого покарання, її треба визначати з урахуванням характеру підозрюваного, його моральних якостей, наявності у нього коштів, зв`язків з державою, у якій його переслідують.

Незважаючи на важкість санкції статті кримінального закону згідно обвинувачення, суд безпосередньо керується нормою прямої дії ст.62 Конституції України щодо презумпції невинуватості обвинувачених.

У відповідності до положень ст.3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Конституційний Суд України у Рішенні № 3-68/2018 від 25.06.2019 року зазначив зокрема, що обґрунтування необхідності тримання під вартою особи самою лише кваліфікацією злочину, не забезпечує і не може забезпечити балансу між метою застосування такого виняткового запобіжного заходу у кримінальному провадженні та конституційним правом особи на свободу та особисту недоторканність. При цьому обмеження щодо реалізації конституційних прав і свобод не можуть бути свавільними та несправедливими, вони мають переслідувати легітимну мету, бути обумовленими суспільною необхідністю досягнення цієї мети, а також бути пропорційними та обґрунтованими.

Суд вважає, що не може бути підставою для тримання обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_6 під вартою, очікування призначення їм покарання у виді позбавлення волі - рішення ЄСПЛ «Панченко проти Росії», «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції», «Худойоров проти Росії», «Рохліна проти Росії».

Крім того, відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ викладена у п. 60 рішення від 06 листопада 2008 року у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому суду в разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Аналізуючи відомості про особу обвинувачених, суд бере до уваги, що останні перебувають під вартою з 27.07.2022 року, що в розумінні ч.5 ст.72 КК України є попереднім ув`язненням, обвинувачуються у вчиненні злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, ОСОБА_4 має постійне місце мешкання, за яким характеризуються задовільно, батьків похилого віку, за фахом електрик, що дасть йому змогу працювати вдома та таким чином заробляти кошти на своє утримання. ОСОБА_6 має постійне місце мешкання, за яким характеризується задовільно, має матір похилого віку, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Отже, суд вважає, що для досягнення мети застосування запобіжного заходу, яка вказана у ст.177 КПК України, тобто забезпечення виконання обвинуваченими покладених на них обов`язків, а також запобігання ризикам передбаченим у п.1 ч.1 цієї статті, відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_4 слід змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт з забороною залишати житло цілодобово.

Суд вважає, що саме зазначений запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, зобов`язання прибувати за кожною вимогою суду, а також виконувати обов`язки: прибувати за першим викликом до суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання, місця роботи; утримуватися від спілкування із свідками та потерпілим у даному провадженні, здатні забезпечити виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків, запобігти ризикам вказаним у ст.177 КПК України, тобто меті застосування запобіжного заходу.

Керуючись ст.ст.177, 178, 181, 184, 194-195, 331, 369-372 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_6 задовольнити частково.

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт задовольнити частково.

Змінити відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт із забороною залишати житло цілодобово за адресою: АДРЕСА_4 , строком на два місяці, тобто до 01 квітня 2024 року включно, звільнивши негайно з під варти.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за першим викликом до суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання, місця роботи; утримуватися від спілкування із свідками та потерпілим у даному провадженні, та роз`яснити, що в разі невиконання таких обов`язків щодо нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Усне клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт задовольнити.

Змінити відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт із забороною залишати житло цілодобово за адресою: АДРЕСА_1 , строком на два місяці, тобто до 01 квітня 2024 року включно, звільнивши негайно з під варти.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за першим викликом до суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання, місця роботи; утримуватися від спілкування із свідками та потерпілим у даному провадженні, та роз`яснити, що в разі невиконання таких обов`язків щодо нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Виконання ухвали доручити Олександрійському РВП ГУНП в Кіровоградській області.

Роз`яснити обвинуваченим, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків. Крім того у разі невиконання покладених на нього цією ухвалою обов`язків, до обвинуваченого може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,5 до 2 розмірів прожиткових мінімуми для працездатних осіб.

Копію даної ухвали направити до Олександрійському РВП ГУНП в Кіровоградській області - для виконання, прокурору - для контролю.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1