Справа №
Провадження №1-кп/621/136/24
УХВАЛА

11 січня 2024 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області в складі:

судді - ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря - ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

з боку обвинувачення: прокурора - ОСОБА_3

з боку захисту: обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000433 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор вважав за можливе призначити кримінальне провадження до судового розгляду, так як обвинувальний акт складено у відповідності до вимог ст. 291 КПК України. Підстав для закриття відповідно до п. п. 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 КПК України не має. Підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої ст. 314 КПК України не встановлено.

Крім того, явив клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 на 60 днів з метою забезпечення кримінального провадження, мотивуючи тим, що судове провадження не може бути закінчене в межах строку тримання обвинуваченого під вартою, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України, що полягають у можливості переховуватися від суду, впливати на потерпілих, свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення та у такий спосіб перешкоджати кримінальному провадженню, продовжують існувати.

Обвинувачений ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_5 заперечували проти клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просили обрати більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту, посилаючись на те, що обвинувачений має постійне місце проживання, працює, ухилятись від суду не буде. Проти призначення кримінального провадження до судового розгляду.

Вислухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов наступного:

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.

Згідно з ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, скоєних у період непогашеної судимості.

Строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 спливає 13.01.2024, судовий розгляд не розпочато, учасники процесу не допитані, ризики, які було встановлені ухвалою про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою продовжують існувати.

Запобіжні заходи (домашній арешт та тримання під вартою), які обмежують гарантоване частиною 1 статті 29 Конституції України право людини на свободу та особисту недоторканність, можуть бути застосовані судом на новій процесуальній стадії - стадії судового провадження, зокрема під час підготовчого судового засідання, лише за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставі та в порядку, встановлених законом.

Такий підхід відповідає практиці ЄСПЛ, який у рішенні від 15 грудня 2016 року у справі «Ігнатов проти України» (Ignatovv. Ukraine) вказав, що судовий контроль на новій процесуальній стадії при продовженні дії запобіжних заходів, пов`язаних з обмеженням права особи на свободу та особисту недоторканність, має відбуватися з обґрунтуванням підстав такого продовження (пункт 36).

Враховуючи усталену практику Європейського суду з прав людини у справі (зокрема, рішення «Едуард Шабалін проти Росії» від 16 жовтня 2014 року) про неприпустимість тримання особи під вартою без судового рішення та у контексті даного кримінального провадження, не вирішуючи наперед питання про винуватість чи невинуватість ОСОБА_4 з метою попередження ризику переховування його від суду, ризик повторного вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 кримінального правопорушення, про що свідчить його обвинувачення у вчиненні даних злочинів, які він скоїв в період незнятих і непогашених судимостей за попередні злочини, суд вважає за необхідне залишити ОСОБА_4 під вартою на строк, який у будь-якому разі не може перевищувати 60 днів.

Більш м`які запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть не забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків і його належну поведінку.

З огляду на наведені обставини, суд вважає, що продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 є виправданим заходом, оскільки цього вимагає справжній інтерес суспільства, який незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважає інтереси забезпечення права на свободу.

Продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 є одночасною відмовою у застосуванні більш м`якого запобіжного заходу.

Згідно із ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

При цьому, п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України передбачає, що розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Визначаючи розмір застави, який необхідно застосувати до обвинуваченого, як альтернативний триманню під вартою, суд виходить з того, що перш за все має бути врахована реальна можливість обвинуваченого виконувати умови запобіжного заходу. Зокрема, у разі визначення застави в порядку ч. 3 ст. 183 КПК України, необхідно встановити такий її розмір, який не буде завідомо непомірним для обвинуваченого і не становитиме для нього надмірного тягаря до такої міри, що фактично застосоване до нього тримання під вартою стане безальтернативним.

У зв`язку з чим, суд вважає за необхідне визначити як альтернативний запобіжний захід заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 241840,00 гривень.

Крім того, в порядку ч. 5 ст. 194 КПК України, при визначенні альтернативного запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, у зв`язку із встановленням ризиків перешкоджання кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного такі обов`язки: 1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою; 2) не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Суд вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду з наступних підстав. Підстав для прийняття судом угод про визнання винуватості чи про примирення у порядку ст. ст. 468, 475 КПК України не має; підстав для закриття провадження згідно ст. 284 КПК України не вбачається; підстав для повернення провадження прокурору для продовження досудового розслідування не має; підстав для направлення обвинувального акту для визначення підсудності не встановлено.

Під час проведення підготовчого судового засідання виконані вимоги ст. 315 КПК України.

Таким чином є підстави для закінчення підготовчого провадження та призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту.

Згідно з ч. 2 ст. 336 КПК України, суд ухвалює рішення про здійснення дистанційного судового провадження за власною ініціативою або за клопотанням сторони чи інших учасників кримінального провадження. У разі якщо сторона кримінального провадження чи потерпілий заперечує проти здійснення дистанційного судового провадження, суд може ухвалити рішення про його здійснення лише вмотивованою ухвалою, обґрунтувавши в ній прийняте рішення. Суд не має права прийняти рішення про здійснення дистанційного судового провадження, в якому поза межами приміщення суду перебуває обвинувачений, якщо він проти цього заперечує, крім випадків здійснення дистанційного судового провадження в умовах воєнного стану.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 27, 314-317, 177-178, 334, 336 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Закінчити підготовче провадження та призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту №0000433 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції, одноособовим складом суду, на 09 год 30 хв 22 січня 2024 року.

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу - задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою в Державній установі "Харківській слідчий ізолятор" на шістдесят днів, до 10 березня 2024 року, включно.

Визначити розмір застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 241840 (двісті сорок одну тисячу вісімсот сорок) грн 00 коп.

У разі внесення застави звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 з - під варти та покласти на обвинуваченого такі обов`язки:

1) прибувати до суду за кожною вимогою;

2) не відлучатися з місця проживання без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 , підтриманого захисником ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу - відмовити.

Копію ухвали направити до ДУ "Харківський слідчий ізолятор" для виконання.

Виконання ухвали в частині забезпечення відеозв`язку доручити відповідній службовій особі установи.

Викликати у судове засідання учасників судового провадження.

Ухвала в частині продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена протягом семи діб до Харківського апеляційного суду.

Повний текст ухвали складено 11.01.2024.

Суддя: