Справа№751/8856/23
Провадження №1-кс/751/2213/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2023 року місто Чернігів

Слідчий суддя Новозаводського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції в Чернігівській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Ємільчине, Ємільчинського району, Житомирської області, громадянина України, освіта вища, місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, у кримінальному провадженні 0000282, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.10.2023 року

ВСТАНОВИВ :

Старший слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Чернігівській області ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням, погодженим прокурором Чернігівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону, ОСОБА_7 про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком шістдесят днів з подальшим утриманням в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор». Враховуючи, що внаслідок вчинення злочину спричинено загибель людей, з урахуванням вимог п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, розмір застави не визначати.

Клопотання обґрунтовано тим, що 13.10.2023 року, близько 07 год. 45 хв. військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації заступник командира батальйону начальник відділення забезпечення організації учбового процесу навчального батальйону резерву сержантського складу школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_1 капітан ОСОБА_5 , керуючи автомобілем «MAZDA CX-5», реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухався по автомобільній дорозі «Київ-Вишгород-Десна-Чернігів», у напрямку від м. Києва до м. Чернігова у с. Максим, Чернігівського району, Чернігівської області.

ОСОБА_5 у даній дорожній обстановці для забезпечення безпеки дорожнього руху зобов`язаний був діяти відповідно до Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, а саме: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну і не відволікатися від керування транспортним засобом у дорозі (п. 2.3 б); під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним (п. 12.1).

У той же час, 13.10.2023 року, близько 07 год. 45 хв., рухаючись у вказаному напрямку, неподалік будинку АДРЕСА_2 , капітан ОСОБА_5 у порушення п.п. 2.3 б), 12.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, діючи необережно, проявляючи кримінальну протиправну недбалість, не передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, хоча повинен був і міг їх передбачити, проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав в установлених межах безпечної швидкості руху, ураховуючи дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати рух та безпечно керувати автомобілем, внаслідок чого на заокругленні дороги вліво, виїхав на смугу зустрічного руху, де здійснив зіткнення з автомобілем «KIA RIO», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_8 , який рухався у зустрічному напрямку.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «KIA RIO», реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та пасажир цього автомобіля ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримали тілесні ушкодження, внаслідок яких померли на місці події.

У вчиненні вказаного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт. Ємільчине, Ємільчинського району, Житомирської області, громадянин України, зареєстрований фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.

13.10.2023 року, о 13 год. 00 хв., ОСОБА_5 затримано у порядку ст. 208 КПК України, та цього ж дня повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України. Від надання показань підозрюваний ОСОБА_5 відмовився.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, підтверджується рапортом чергового, протоколом огляду місця ДТП, речовими доказами та іншими матеріалами провадження.

Органом досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 10 років. Хоча вказане кримінальне правопорушення за формою вини відноситься до необережних, проте ОСОБА_5 , усвідомлюючи невідворотність покарання може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду.

Також, вказаний ризик підвищується тим фактором, що підозрюваний є військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, має офіцерська звання «капітан» та займає у військовій частині НОМЕР_1 адміністративну посаду. Тому, шляхом використання свого авторитету, зв`язків серед військовослужбовців в умовах воєнного стану, повномасштабного вторгнення на територію України збройних сил держави-агресора, може відрядитись, перевестись до військових формувань Збройних Сил України, які перебувають у зоні активних бойових дій, що створить перешкоди досудовому розслідуванню та/або судовому розгляду.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні перебуває на початковій стадії, очевидці та свідки вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення на даний час тільки встановлюються, а тому перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_5 матиме можливість незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, експертів, які проводитимуть судові експертизи, які для даної категорії кримінальних правопорушень є вирішальними за своєю суттю.

Ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що з урахуванням процесуальних дій, які ще належить вчинити органу досудового розслідування, зокрема, додаткового огляду транспортних засобів, які були безпосередніми об`єктами дорожньо-транспортної пригоди, їх обстеження судовими експертами з метою виявлення технічних несправностей гальмівної, рульової та інших систем, які після дорожньо-транспортної пригоди можуть перебувати у зруйновану стані та їх первинний технічний стан встановити неможливо, може бути виражений у створенні підозрюваним ОСОБА_5 штучних доказів, наприклад щодо технічного стану автомобіля в частині наявності несправностей, які останній самостійно виявити не міг, а також підбуренні осіб, які не були свідками кримінального правопорушення, до дачі завідомо неправдивих свідчень на підтвердження висунутих підозрюваним захисних версій.

Запобіжний захід тримання під вартою у даному випадку є єдиним запобіжним заходом, який може забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Інший, більш м`який запобіжний захід застосувати неможливо, оскільки враховуючи вищевикладене, запобіжний захід у виді особистого зобов`язання чи домашнього арешту не забезпечить виконання покладених на підозрюваного обов`язків, запобіжний захід у вигляді особистої поруки обрати неможливо, так як в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які відомості про осіб, які заслуговують на довіру.

У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав, з підстав зазначених у клопотанні. Щодо доказів обґрунтованості підозри, пояснив, що на теперішній час у кримінальному провадженні проведено лише огляд місця ДТП, до протоколу не додано схему ДТП, оскільки на теперішній час стороні захисту недоцільно надавати додатки до протоколу, зокрема схему ДТП.

Прокурор підтримав клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Пояснив, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст.286 КК України. Підозрюваний будучи військовослужбовцем, який займає адміністративну посаду, маючи зв`язки серед військовослужбовців, може перевестись до військових частин, які перебувають у зоні активних бойових дій, що створить перешкоди досудовому розслідуванню. Він може впливати на експертів. Також, перешкоджати кримінальному провадженню, що може бути виражено у створенні підозрюваним штучних доказів. Інші більш м`які запобіжні заходи не забезпечать виконання підозрюваним процесуальних обов`язків. Маючи статус військовослужбовця, за характером служби він не зможе з`являтись до слідчого у визначений час.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Пояснив, що після ДТП він викликав всі необхідні служби, перебував на місці до їх прибуття. Медичні працівники повідомили, що йому необхідно їхати у лікарню, він поїхав. Після того, як слідчий подзвонив, сказав щоб з`явився, він відразу з`явився, де був затриманий. На теперішній час у нього зброї немає, і перевести його в іншу частину не можуть, поки йде слідство. Що стосується створення штучних доказів, на які вказує слідчий, то він теж не може вплинути, оскільки автомобіль на штраф площадці, автомобіль 2022 року, справний.

Захисник підозрюваного заперечив щодо задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Зазначив, що ОСОБА_5 раніше не судимий, не притягувався до адміністративної відповідальності, має власну сім`ю. Вважає, що до підозрюваного можливо застосувати більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт.

Вислухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали даного провадження, слідчий суддя дійшла наступного висновку.

Розділ ІІ КПК України визначає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення цього провадження. До заходів забезпечення згідно з п. 9 ч. 2 ст. 131 цього Кодексу віднесені також запобіжні заходи. Порядок застосування до особи запобіжних заходів визначений главою 18 КПК України.

Згідно із ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт та тримання під вартою.

Згідно із ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Метою застосування запобіжного заходу, згідно із ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити зазначені дії.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні слідчого управління ГУ НП в Чернігівській області перебуває кримінальне провадження, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000282 від 13.10.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

13.10.2023 року ОСОБА_5 затримано у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

Цього ж дня, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

Відповідно до вимог ст. 42 КПК України ОСОБА_5 має статус підозрюваного, тому щодо нього може вирішуватися питання про застосування запобіжного заходу.

Оскільки чинне законодавство не розкриває поняття обґрунтованої підозри, враховуючи статті 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). Факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаy v.United Kingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).

У цьому кримінальному провадженні ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, а саме : у порушенні правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило загибель кількох осіб.

Пред`явлена ОСОБА_5 підозра ґрунтується на відомостях, що об`єктивно пов`язують підозрюваного із вчиненим кримінальним правопорушенням. На даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, винуватість чи невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою (за стандартом «обґрунтованої підозри») для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок ОСОБА_5 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених статтею 2 КПК України.

Слідчий суддя зазначає, що відповідно до ст. 198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Сторона обвинувачення вважає, що у цьому провадженні існують ризики, що підозрюваний може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілих та свідків, а також експерта, спеціаліста та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років, що може мати значення при визначенні ризику переховування.

Вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, слідчий суддя враховує тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_5 у сукупності з іншими обставинами, а саме : діюче законодавство не містить заборони застосування більш м`якого запобіжного заходу, наявність у підозрюваного офіційних джерел доходу, наявність сім`ї та місця проживання, є військовослужбовцем, за місцем служби характеризується позитивно.

Що стосується такого ризику як вплив підозрюваного на потерпілих та свідків, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 зараз перебуває на службі у Збройних Силах України, одразу після вчинення кримінального правопорушення був затриманий, відомостей щодо впливу на потерпілих та свідків матеріали провадження не містять, крім того об`єктивна сторона злочину, в якому підозрюється ОСОБА_5 може підтверджуватися письмовими доказами та висновками експертиз. Тому, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що сторона обвинувачення не довела і наявність такого ризику як перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. У клопотанні зазначено, що підозрюваний може створювати штучні докази та підбурення осіб, які не були свідками кримінального правопорушення до дачі завідомо неправдивих свідчень на підтвердження висунутих ним у подальшому захисних версій. Однак, такі припущення сторони обвинувачення не можуть виправдовувати обрання найбільш суворого запобіжного заходу тримання під вартою.

Крім того, слідчий суддя враховує обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме : ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення; раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має родину, призваний на військову службу за призовом під час мобілізації, за час проходження служби на посаді заступника командира батальйону начальника відділення забезпечення організації учбового процесу навчального батальйону резерву сержантського складу школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_1 зарекомендував себе позитивно, матеріально забезпечений, відсутність ризику продовження чи повторення протиправної поведінки.

Враховуючи вказані обставини, слідчий суддя дійшов висновку, що належна процесуальна поведінка підозрюваного може бути забезпечена застосуванням менш суворого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, а саме особистого зобов`язання, з покладанням обов`язків передбачених статтею 194 КПК України.

Керуючись статтями 177, 178, 179, 182, 183, 194, 309 КПК України слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції в Чернігівській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відмовити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , передбачені ст. 194 КПК України такі обов`язки:

1) прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора або суду;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

3) утриматись від спілкування із свідками кримінального провадження.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі невиконання покладених на нього ухвалою слідчого судді обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Встановити, що обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України діють до 15 грудня 2023 року.

Підозрюваного ОСОБА_5 негайно звільнити з-під варти.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали в частині застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання покласти на прокурора.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів до Чернігівського апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення п`ятиденного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий cуддя ОСОБА_1