Справа № 583/4849/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" жовтня 2023 р. Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

з фіксацією розгляду справи технічним комплексом «Акорд», розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Охтирка кримінальні провадження № 0000776 від 08.09.2023 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , що навчається в ВСП «Охтирський фаховий коледж СНАУ» непрацюючої, раніше не судимого

за обвинуваченням у скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

установив:

ОСОБА_4 , будучи обізнаним про введення воєнного стану в Україні, в тому числі на території м. Охтирка та Охтирського району Сумської області, 01.09.2023 близько 10 год. 41 хв. перебував в приміщенні магазину «Аврора» ТОВ «Вигідна покупка» за адресою: вул. Незалежності, 13, м. Охтирка Сумської області, де керуючись раптово виниклим прямим умислом, направленим на крадіжку чужого майна, усвідомлюючи суспільну небезпеку та протиправність своїх дій, переслідуючи корисливу мету, будучи впевненим, що його дії не помічені працівниками магазину «Аврора» та іншими сторонніми особами, таємно, шляхом вільного доступу взяв з навісної полиці з товарами в торговому залі магазину карту пам`яті micro SDHC на 32 Gb в упакуванні та сховав її під светр. Після цього, ОСОБА_5 взяв з навісної полиці адаптер для зарядки від мережі білого кольору YU-06, який сховав до власної сумки чорного кольору. У подальшому, ОСОБА_4 взяв з полиці торгового залу магазину «Аврора» упаковку з бездротовими навушниками білого кольору «Wireless TWS5», пройшов до іншої зали магазину, дістав з упакування вказані навушники та сховав їх собі в ліву кишеню штанів, після чого повернув упакування на полицю магазину. Потім, близько 10 год. 48 хв. ОСОБА_4 пройшов повз касу магазину та, не розплатившись за приховані карту пам`яті micro SDHC на 32 Gb в упакуванні, адаптер для зарядки від мережі білого кольору YU-06 та навушники білого кольору «Wireless TWS5», вийшов з приміщення магазину «Аврора» ТОВ «Вигідна покупка», розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. Своїми діями ОСОБА_4 завдав потерпілій особі ТОВ «Вигідна покупка» матеріальної шкоди на загальну суму 567,00 грн.

Такі діїОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину визнав, щиро розкаявся в скоєному, висловив осуд щодо власної поведінки та пояснив, що дійсно 01.09.2023 вчинив крадіжку вищезазначених речей з магазину «Аврора» на спір.

Представник потерпілої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справ у його відсутність, повідомив, що претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має, при обранні міри покарання ОСОБА_4 послався на розсуд суду.

Враховуючи, що ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши йому положення ч. 3 ст. 349 КПК України, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорені.

Таким чином суд приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_4 у скоєнні таємного викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненій в умовах воєнного стану поза розумним сумнівом та такі його дії кваліфікує за ч.4 ст.185 КК України.

При призначенні покарання суд керується наступним.

Відповідність покарання ступеню тяжкості злочину та особі правопорушника визначена насамперед ст. 61 Конституції України, відповідно до якої юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, а також з принципу правової держави, з суті конституційних прав та свобод людини і громадянина.

За приписами ст. 8 Конституції в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Верховенство права вимагає від держави його втілення шляхом запровадження ідей соціальної справедливості, свободи, рівності тощо.

Правову позицію щодо дотримання справедливості Конституційний Суд України висловив у рішенні від 30.01.2003 № 3-рп/2003 у справі «Про розгляд судом окремих постанов слідчого і прокурора», правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

З наведених положень закону про кримінальну відповідальність і роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України вбачається, що в усякому випадку призначення покарання суди повинні враховувати перелічені в законі обставини і керуватись лише загальними засадами призначення покарання, призначаючи покарання конкретній особі за конкретне кримінальне правопорушення, максимально індивідуалізуючи покарання, а визначення міри покарання, що може бути призначене обвинуваченому, та потреби у його відбуванні, є важливою вимогою принципового характеру, якою передбачається, що кримінальна відповідальність персоніфікована: вона настає лише щодо певної особи, яка вчинила злочин.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

За статтею 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до вимог ст. ст. 50, 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують його покарання.

До обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття, активне сприяння в розкритті злочину, відшкодування заподіяної шкоди.

Обставин, визначених ст. 67 КК України такими, що обтяжують покарання обвинуваченій судом не встановлено.

За приписам ч. 1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винної суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті за цей злочин.

Положення ст. 69 КК України підлягає виваженому застосуванню у тих випадках, коли для реалізації мети покарання установлені в певній санкції його вид і розмір є занадто суворими (несправедливими), а особа потребує поблажливого ставлення. З огляду на це суд має право скорегувати покарання відповідно до індивідуальних особливостей конкретного кримінального провадження.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 суд враховує конкретні обставини цієї справи, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі до восьми років, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, щиро розкаявся у вчиненому, висловив осуд власної поведінки, активно сприяв розкриттю злочину шляхом надання правдивих показів про обставини його вчинення, а також відшкодував заподіяну шкоду та відсутність тяжких наслідків від вчиненого діяння, має постійне місце проживання, навчається у ВСП «Охтирський фаховий коледж СНАУ», за місцем навчання характеризується позитивно. Також судом враховано позицію представника потерпілої особи, який матеріальних претензій до обвинуваченого не має. Разом з тим, суд бере до уваги, що хоча обвинуваченим було здійснено викрадення майна потерпілої особи під час дії режиму воєнного стану, однак вказане кримінальне правопорушення відбулося поза межами районів вогневого ураження, тимчасової окупації або проходу військ та без будь-якого використання умов воєнного стану. Тому суд, керуючись принципом індивідуалізації покарання та справедливості, вважає за можливе призначити ОСОБА_4 більш м`яке покарання, ніж передбачено санкцією ч. 4 ст. 185 КК України, застосувавши ст. 69 КК України у виді громадських робіт.

Обраний обвинуваченому ОСОБА_4 вид покарання, на переконання суду, відповідає не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання.

Клопотання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком суду законної сили не надійшло.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_4 підлягають до стягнення на користь держави процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи по справі № СЕ-19/119-23/12901-ТВ від 14.09.2023.

На підставі ст. 174 КПК України підлягає скасуванню арешт майна у кримінальному провадженні, накладений за ухвалою слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 12.09.2023.

Доля речових доказів по справі підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 374-376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому за цим законом покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 240 (двісті сорока) годин громадських робіт.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави 717 (сімсот сімнадцять) гривень в рахунок відшкодування витрат за проведення судової товарознавчої експертизи.

Речові докази: бездротові навушники Wireless TWS5 білого кольору, карту пам`яті microSDHC на 32 ГБ, адаптер для зарядки від мережі білого кольору, що передані на зберігання до камери зберігання речових Охтирського РВП квитанція № 001878 від 26.09.2023 - після набрання вироком законної сили повернутим власнику ТОВ «Вигідна покупка», скасувавши арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 12.09.2023.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Охтирський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Роз`яснити учасникам судового провадження їх право на отримання в суді копії вироку.

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_1