Провадження № 1-кп/761/3546/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2023 року м. Київ

Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря с/з ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

особи, стосовно якої вирішується питання про застосування заходів - ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

законного представника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві в режимі відеоконференцзв`язку із КНП «Київська психоневрологічна лікарня №3» кримінальне провадження № 0003037 від 28.07.2023 р. з клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру до

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Довбуш Баранівського району Житомирської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до якого, відповідно до ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 11.10.2019 р., було застосовано примусові заходи медичного характеру,

щодо вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч.4 ст.186 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 щодо вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.3 ст.15, ч.4 ст.186 КК України, надійшло до Шевченківського районного суду м. Києва 19.09.2023 року.

ОСОБА_4 , 28 липня 2023 року, приблизно о 12 годині 40 хвилин, проходячи у центральній частині міста Києва, а саме від площі Майдан Незалежності по вул. Мала Житомирська, звернув свою увагу на потерпілу ОСОБА_7 , яка рухалася по вул. Мала Житомирська в напрямку свого місця мешкання до АДРЕСА_2 , у якої з правого боку через плече знаходилася сумка білого кольору, з особистими речами де знаходились ключі від квартири, гаманець з грошовими коштами у сумі 200 гривень, банківська картка, картка Киянина на ім`я останньої та ключі від квартири.

В цей час ОСОБА_4 , перебуваючи у стані який унеможливлював усвідомлювати йому свої дії та керувати ними, 28 липня 2023 року близько 12 год. 45 хв., в умовах воєнного стану, який діє на території України відповідно до Указу Президента України № 254/2023 від 01 травня 2023 року, перебуваючи біля під`їзду будинку АДРЕСА_2 підійшов позаду до потерпілої ОСОБА_7 та почав зривати з плеча її сумку, внаслідок чого повалив її на землю, спричинивши останній тілесні ушкодження у вигляді синця потиличної ділянки ліворуч, яке відноситься до легкого тілесного ушкодження та продовжив вчиняти дії щодо заволодіння чужим майном, а саме сумкою марки «Weiliya founded 1985», вартістю 316 гривень 67 копійок, у якій знаходився гаманець світло-зеленого кольору, вартістю 90 гривень, з грошовими коштами у сумі 200 гривень, банківська картка «Ощадбанк» № НОМЕР_1 та картка Киянина № НОМЕР_2 на ім`я останньої, та зв`язка ключів від квартири, які матеріальної цінності для потерпілої не становлять, а всього майна на загальну суму 606 гривень 67 копійок, тим самим намагаючись відкрито заволодіти вказаним майном.

Після чого, ОСОБА_4 , не зумівши відкрито заволодіти чужим майном, оскільки потерпіла ОСОБА_7 стала кликати на допомогу, став вживати заходів, щоб втекти з місця вчинення суспільно небезпечного діяння, однак був затриманий перехожими.

Вчинене ОСОБА_4 суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.3 ст. 15, ч. 4 ст. 186 КК України -незакінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілого, вчиненого в умовах воєнного стану.

Проте, в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 має психічне захворювання, у зв`язку з яким міг вчинити інкриміноване йому кримінальне правопорушення у стані неосудності.

Відповідно до висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 876 від 22.08.2023 року, в період часу, до якого відноситься діяння у якому підозрюється, ОСОБА_4 виявляв ознаки «Помірної розумової відсталості» (F 71відповідно до МКХ-10). За своїм психічним станом в період часу, до якого відноситься правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_4 не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час ОСОБА_4 виявляє ознаки «Помірної розумової відсталості», за своїм психічним станом не може усвідомлювати свої дії та керувати ними, потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом. ОСОБА_4 не потребує призначення протиалкогольного чи протинаркоманійного лікуванн.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив про його задовольнити.

ОСОБА_4 , його захисник та законний представник не заперечували щодо задоволення клопотання.

Статтею 513 КПК України передбачено, що під час постановлення ухвали щодо застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує, чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення, чи вчинено це діяння певною особою; чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення в стані неосудності; чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які саме.

Обставини вчинення ОСОБА_4 суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.4 ст.186 КК України, знайшли своє об`єктивне підтвердження в ході судового розгляду справи на підставі досліджених судом доказів, що були отримані з документів, наданих суду стороною обвинувачення, показань потерпілої ОСОБА_7 у судовому засіданні.

Враховуючи досліджені судом обставини справи та докази, а також наявність у ОСОБА_4 захворювання: помірної розумової відсталості, що підтверджується висновком судово-психіатричного експерта № 876 від 22.08.2023 року, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 на момент вчинення ним суспільно-небезпечного діяння 28.07.2023 року не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Отже ОСОБА_4 перебував у стані неосудності, тому згідно статті 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності.

Згідно статті 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Відповідно до положень ст.94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати примусові заходи медичного характеру, зокрема: госпіталізацію до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Згідно статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

З огляду на викладене та з метою досягнення мети застосування примусових заходів медичного характеру, якою є вилікування чи поліпшення стану здоров`я ОСОБА_4 , що можливо шляхом створення найбільш оптимальних умов для одужання, а також враховуючи те, що таке лікування може бути надано на умовах госпіталізації з урахуванням висновків лікарів - експертів, при цьому, беручи до уваги ступінь суспільної небезпеки діяння, яке вчинив ОСОБА_4 28.07.2023 року, що має вираз у конкретних обставинах вчинення суспільно - небезпечного діяння, ознаки якого відповідають ознакам складу злочину, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.4 ст. 186 КК України, а також ті обставини, цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлений, характер і тяжкість психічного захворювання ОСОБА_4 , що має вираз у помірній розумовій відсталості, суд приходить до висновку про обґрунтованість клопотання сторони обвинувачення, в зв`язку з чим необхідно застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру у зв`язку з наявним в нього психічним захворюванням.

Доля речових доказів у кримінальному провадженні підлягає вирішенню у порядку ст. 100 КПК України, а арештованого майна - у порядку ч.4 ст. 174 КПК України.

Керуючись ст. 19, 93, 94 КК України, ст.ст. 512, 513 КПК України,

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_9 - задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 у вигляді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, а саме: Київської міської психоневрологічної лікарні №3 /Київська область, Васильківський район, смт.Глеваха, вул.Вокзальна, 7/, - залишити без змін до набрання ухвалою законної сили.

Речові докази, а саме:

- 2 ДВД диски - залишити в матеріалах справи;

- сумку марки «Weiliya founded 1985», гаманець світло-зеленого кольору з бонусними картками, банківську картку «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , картку Киянина № НОМЕР_2 , 2 купюри номіналом по 100 грн., двоє ключів та магніт від дверей повернути потерпілій ОСОБА_7 , знявши з них арешт, накладений ухвалами слідчого судді Шевченківського районного суду від 03.08.2023 р.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня її проголошення, а особою, яка перебуває під вартою,- в той же строк з моменту вручення їй копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1