УХВАЛА

про арешт майна

14 грудня 2023 року м. Рівне

Слідча суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Рівненській області майора юстиції ОСОБА_3 в рамках кримінального № 0000499 від 10.02.2023 року за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 307 КК України, та за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 305, ч.ч. 1, 2 ст. 307 КК України (далі - це ж кримінальне провадження) про накладення арешту на майно, -

ВСТАНОВИЛА:

Слідчий у рамках кримінального провадження № 0000499 від 10.02.2023 року за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 307 КК України, та за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 305, ч.ч. 1, 2 ст. 307 КК України, звернувся до суду із вказаним клопотанням у якому просить суд накласти арешт на речі вказані у клопотанні.

Своє клопотання обґрунтовує тим, що група осіб із числа громадяни України, в супереч Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 року та іншим нормативно-правовим актам України, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій та ступінь кримінальної відповідальності за їх вчинення, маючи на меті незаконний, однак швидкий заробіток грошових коштів, вступили у злочинну змову задля контрабандного переміщення психотропної речовини «метамфетаміну» в особливо великих розмірах із Республіки Польща до України з метою її подальшого збуту, в тому числі на території Рівненської області.

01.11.2023 року громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 307 КК України.

Поряд з цим, 12.12.2023 року на адресу слідчого відділу УСБ України в Рівненській області із 1 відділу ГВ ЗНД УСБУ в Рівненській області надійшла інформація про те, фігуранти даного кримінального провадження мають намір контрабандно перемістити в Україну із Республіки Польща психотропну речовину «метамфетамін» шляхом прихованого її поміщення серед продуктів харчування. Вказане відправлення 12.12.2023 буде слідувати рейсовим автобусом міжнародного сполучення марки «MAN» з номерним знаком « НОМЕР_1 » із м. Краків Республіки Польща в м. Рівне прямувати через один із пунктів пропуску через державний кордон, що розташовані на території Львівської області.

Зважаючи на викладені вище обставини, з метою забезпечення врятування майна, з метою запобігання його приховуванню, спотворенню, знищенню, 13.12.2023 року слідчим на підставі отриманої вищевказаної інформації та заяви ОСОБА_5 від 13.12.2023, керуючись вимогами ч. 3 ст. 233 КПК України, проведено обшук у транспортному засобі марки «MAN» з номерним знаком « НОМЕР_1 », який знаходився на території митного посту «Угринів» Львівської митниці Держмитслужби, в ході якого було виявлено та вилучено наступні речі та предмети:

1)поліетиленовий пакет із застібкою типу «zip-lock», в якому знаходиться кристалічна речовина білого кольору із рожевим відтінком невідомого походження;

2)фіскальний чек № 000004585, датований 17 год. 52 хв. 12.12.2023;

3)пластикове упакування білого кольору із написом «Bambino lekki krem 250ml»;

4)пакет сіро-білого кольору із написом «TEDDI» та символом у формі серця сірого кольору;

5)2 (дві) гумові рукавиці чорного кольору;

6)2 (дві) харчові плівки;

7)митна декларація ОСОБА_5 від 13.12.2023;

8)митна декларація ОСОБА_6 від 13.12.2023.

Під час проведення вказаної слідчої дії ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вказали, що дані речі та предмети ним не належать і перебувають у даному відправленні з моменту отримання його в м. Краків Республіки Польща від невідомої особи жіночої статі.

В цей же день вищевказані речі та предмети визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Слідчий у клопотанні вказав, що вилучені в ході проведення вищевказаної слідчої дії речі, предмети та документи являються знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди його вчинення та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зокрема вказують на причетність конкретних осіб до вчинення кримінального правопорушення, з метою забезпечення збереження речових доказів, конфіскації майна як виду покарання

Слідча в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про проведення засідання без його участі.

З урахуванням заяви слідчої, відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Згідно із ч.2 ст.163 КПК України слідчий суддя розглядає клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів без виклику особи, у володінні якої знаходяться речі чи документи.

Дослідивши надані матеріали, слідча суддя прийшла до висновку, що клопотання слід задовольнити із наступних підстав.

Судом встановлено, що слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Рівненській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000499 від 10.02.2023 року за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 307 КК України, та за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 305, ч.ч. 1, 2 ст. 307 КК України.

13.12.2023 року слідчим на підставі отриманої вищевказаної інформації та заяви ОСОБА_5 від 13.12.2023, керуючись вимогами ч. 3 ст. 233 КПК України, проведено обшук у транспортному засобі марки «MAN» з номерним знаком « НОМЕР_1 », який знаходився на території митного посту «Угринів» Львівської митниці Держмитслужби, в ході якого було виявлено та вилучено речі та предмети вказані у клопотанні.

Відповідно до п.8 глави 2.6. «Арешт майна» Узагальнення вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження арешт може бути накладено на: нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права; майно у вигляді речей, документів, грошей, якщо вони відповідають критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 КПК, а саме: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та (або) є доходами від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим майно є речі, документи, гроші тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

Згідно вимог ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Згідно вимог ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст.131 КПК України арешт майна є одним із видів забезпечення кримінального провадження. Пунктом 1 ч. 3 ст. 132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до статей 94, 132, 173 КПК України при вирішення питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального правопорушення, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і в клопотанні слідчого (прокурора), який звертається з проханням про арешт майна, оскільки згідно зі статтею Першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно з частиною першою статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною третьою статті 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При цьому тільки у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначеним у статті 98 цього Кодексу («матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення»), тобто має ознаки речового доказу.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи вищевикладене, положення ч.2 ст.173 КПК України є необхідним накласти арешт на майно, про яке йдеться у клопотанні, яке було вилучено за вищевказаних обставин, як таке, що відповідає критеріям ст.98 КПК України, з метою збереження майна, як речового доказу, яким майно визнано у кримінальному провадженні, оскільки незастосування арешту може призвести до зникнення, втрати вказаного майна, у зв`язку з чим можуть настати наслідки, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 167, 170-173,395 КПК України, слідча суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання задоволити.

Накласти арешт на поліетиленовий пакет із застібкою типу «zip-lock», в якому знаходиться кристалічна речовина білого кольору із рожевим відтінком невідомого походження; фіскальний чек № 000004585, датований 17 год. 52 хв. 12.12.2023; пластикове упакування білого кольору із написом «Bambino lekki krem 250ml»; пакет сіро-білого кольору із написом «TEDDI» та символом у формі серця сірого кольору; 2 (дві) гумові рукавиці чорного кольору; 2 (дві) харчові плівки; митну декларація ОСОБА_5 від 13.12.2023; митну декларація ОСОБА_6 від 13.12.2023, шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування ними, які вилучені в ході проведення 13.12.2023 обшук у транспортному засобі марки «MAN» з номерним знаком « НОМЕР_1 ».

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідча суддя ОСОБА_7