Справа №: 398/4529/22
провадження №: 1-кп/398/164/23
ВИРОК

Іменем України

"04" жовтня 2023 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Олександрія кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0001401 від 04.10.2022 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Олександрія Кіровоградської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 03.12.2009 вироком Красилівського районного суду Хмельницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі; 31.05.2018 вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області за ч. 3 ст. 187 та ч. 3 ст. 185 до 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією усього майна; 17.05.2023 вироком Олександрійського суду Кіровоградської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Близько о 12:00 год. 03.10.2022, точного часу не встановлено, тобто в період якого, відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» № 2102-ІХ від 24.02.2022 (зі змінами, внесеними Указом від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженого Законом України від 15.03.2022 № 2119-ІХ, Указом Президента України від 18.04.2022 № 259/2022, затвердженого Законом України від 21.04.2022 № 2212-ІХ, Указом Президента України від 17.05.2022 №341/2022, затвердженого Законом України від 22.05.2022 № 2263-ІХ та Указом Президента України від 12.08.2022 №573/2022, затвердженого Законом України від 15.08.2022 № 2500-ІХ), діє воєнний стан, ОСОБА_4 проходив по вулиці Першотравневій в м. Олександрія Кіровоградської області. У цей момент, ОСОБА_4 звернув увагу на гараж біля будинку АДРЕСА_2 , який знаходиться у користуванні ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . У цей момент у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на незаконне проникнення у гараж для вчинення повторного, з корисливих мотивів, таємного викрадення чужого майна. Ворота гаражу були зачиненні навісним замком, тоді, ОСОБА_4 зайшов за гараж, де побачив, що задня стіна складається з металевих листів, які закріплені цвяхами. Переконавшись, що на подвір`ї будинку АДРЕСА_2 нікого немає ОСОБА_4 застосовуючи фізичну силу рук відігнув верхній лист металу, яким була закрита задня стінка гаражу та через отвір, який утворився, незаконно потрапив в середину зазначеного приміщення. Знаходячись в середині гаражу ОСОБА_4 побачив вантажний мотоцикл Sabur SB 200 ZN, 2009 року випуску, з державним номерним знаком НОМЕР_1 , власником якого є потерпілий ОСОБА_8 , який тимчасово, з дозволу ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , зберігається у зазначеному гаражі. Усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, ОСОБА_4 розуміючи, що його злочинні дії нікому не помітні, діючи повторно, з корисливих мотивів, підійшов до вантажного мотоцикла Sabur SB 200 ZN, 2009 року випуску, з державним номерним знаком НОМЕР_1 , власником якого є потерпілий ОСОБА_8 , та почав знімати металеві деталі з даного транспортного засобу.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення лівого борту до вантажного мотоцикла Sabur SB 200 ZN, 2009 року випуску, виготовлений з металу, вартістю 273,75 грн., заднього борту до вантажного мотоцикла Sabur SB 200 ZN, 2009 року випуску, виготовлений з металу, вартістю 273,75 грн., переднього борту до вантажного мотоцикла Sabur SB 200 ZN, 2009 року випуску, виготовлений з металу, вартістю 273,75 гри., та паливного баку до вантажного мотоцикла Sabur SB 200 ZN, 2009 року випуску, виготовлений з металу, вартістю 331,40 грн., ОСОБА_4 був застигнутий на місці вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 , після чого викликано працівників поліції.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 намагався спричинити матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_8 на загальну суму 1152,65 грн., проте цього не зробив, оскільки був застигнутий на місці вчинення кримінального правопорушення, що свідчить про не закінчення вказаного кримінального правопорушення з причин, що не залежали від волі ОСОБА_4 , оскільки останній не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця.

Дії ОСОБА_4 кваліфікуються, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням в інше приміщення, в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав в повному обсязі. Фактичні обставини справи не оспорював. Зазначив, що обставини, викладені в обвинувальному акті, відповідають дійсності. Пояснив, що 03.10.2022 він виносив сміття та побачив, що задня стіна гаражу біля будинку АДРЕСА_2 , яка складається з металевих листів, які закріплені цвяхами, пошкоджена. Руками він відігнув лист металу, яким була закрита задня стінка гаражу та через отвір, який утворився, потрапив в середину гаражу, де побачив мотоцикл. З мотоцикла він зняв борти та паливний бак, які хотів здати на металобрухт. З обсягом викраденого, зазначеного в обвинувальному акті, погоджується. У скоєному кається.

Потерпілий в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має, покарання ОСОБА_4 просить призначити на розсуд суду.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає та роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин, враховуючи добровільне визнання обвинуваченим своєї вини та оцінивши досліджені судом докази, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена повністю та його дії правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням в інше приміщення, в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинення кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, особу обвинуваченого, який не працевлаштований, на утриманні дітей не має, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку у з приводу психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю, вживання із шкідливими наслідками з 2002 року, раніше судимий.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд, відповідно до ст. 66 КК України, визнає його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

За таких обставин суд вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів неможливе без ізоляції його від суспільства, оскільки він свідомо нехтує правилами встановленими в суспільстві, не виявив бажання стати на шлях виправлення та вчинив злочини маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, а тому суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі у межах санкції статі КК України.

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджено вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 17.05.2023 року за ч. 3 ст. 185, 75, 76 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі, звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, вирок набрав законної сили.

У п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено, коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

Відповідно до правової позиції Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 15.02.2021 року в справі № 760/26543/17 у випадку, коли попередній вирок залишився незмінним і прийняте в ньому рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням зберігає свою законну силу, а новим вироком особі призначається покарання, яке вона має відбути реально, положення ч. 4 ст. 70 КК України щодо призначення остаточного покарання особі з урахуванням попереднього вироку не застосовується, а кожний вирок - попередній, за яким особа звільнена від відбування покарання з випробуванням, та новий, за яким їй призначено покарання, що належить відбувати реально - виконується самостійно.

ОСОБА_4 вчинив дане кримінальне правопорушення за ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України до постановлення вироку Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області від 17.05.2023. За наведених обставин та вимог закону, при призначенні покарання суд не може застосувати правила складання покарань з урахуванням ч. 4 ст. 70 КК України, оскільки ОСОБА_4 звільнений від відбування покарання із випробуванням за попереднім вироком та вирок щодо нього набрав законної сили.

За таких підстав, вирок Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 17.05.2023, яким ОСОБА_4 призначено покарання у виді позбавлення волі зі звільненням його від відбування покарання на підставі ст.ст. 75,76 КК України, який набрав законної сили, слід виконувати самостійно.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого під час досудового провадження та судового розгляду не обирався.

Цивільний позов не заявлено. Потерпілий претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 .

Питання речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його фактичного затримання.

Вирок Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 17.05.2023, за яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 3 ст. 185, ст.ст. 75, 76 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі, звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки - виконувати самостійно.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи у кримінальному провадженні №0001401 в розмірі 2265 гривень 36 копійки.

Речові докази:

- лівий борт, задній борт, передній борт та паливний бак до вантажного мотоцикла Sabur, виготовлені з металу залишити за належністю власнику ОСОБА_8 ;

- аркуш паперу зі слідами та первинне упакування, які поміщено до спец пакету №2795767 залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1