печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участі сторін кримінального провадження:

підозрюваного ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , процесуального керівника у кримінальному провадженні - прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві у залі суду судове провадження за клопотанням старшого слідчого в особливо важливих справах першого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000094 від 25 жовтня 2017 року підозрюваного ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

31.10.2023 старший слідчий в особливо важливих справах першого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань полковник Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 , за погодженням прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту протидії порушенням прав людини у правоохоронній та пенітенціарній сферах Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді, в межах кримінального провадження № 0000094 від 25.10.2017, з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_3 , без визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що досудове розслідування не можливо закінчити до закінчення дії попередньої ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва, тобто до 04.11.2023, оскільки для цього необхідно вчинити ряд слідчих та процесуальних дій з метою повного та всебічного дослідження обставин вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, виявлення обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також встановлення та притягнення до кримінальної відповідальності інших осіб, причетних до вчиненого злочину.

При цьому, ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3 ст. 177 КПК України та встановлені у ході досудового розслідування, що виправдовують обраний запобіжний захід відносно підозрюваного не зменшилися та продовжують існувати, а відтак виникла необхідність у продовженні тримання підозрюваного ОСОБА_3 під вартою, оскільки запобігти їм шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів не можливо.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити з наведених у ньому підстав.

Захисник підозрюваного ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував в повному обсязі, зазначив, що підозра не обґрунтована, ризики не доведені. Просив в задоволенні клопотання відмовити та застосувати запобіжний захід у вигляді застави або інший не пов`язаний з триманням під вартою.

Підозрюваний підтримав позицію свого захисника.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши пояснення учасників провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Управлінням з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000094 від 25.10.2017 за підозрою ОСОБА_8 та ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 127 КК України, а також за фактами зловживання службовим становищем, перевищення службових повноважень посадовими особами ДУ «Бердянська виправна колонія (№ 77)», катування засуджених, сексуального насильства, вимагання майна, а також створення, керування та участі у злочинній організації службовими особами ДКВС України спільно із окремими засудженими з метою безпосереднього вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів учасниками цієї організації за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 255, ч. ч. 1, 2 ст. 127, ч. 2 ст. 153, ч. 2 ст. 189, ч. ч. 1, 2 ст. 364, ч. ч. 1, 2 ст. 365 КК України.

08.06.2023 06 год. 10 хв. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано на підставі п. 4 ч. 1 ст. 208 КПК України та цього ж дня йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 127, ч. 4 ст. 189 КК України.

Відповідно до ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_9 від 09.06.2023, яка залишене без змін згідно із ухвалою Київського апеляційного суду від 01.08.2023, підозрюваному ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 06.08.2023.

Постановою заступника Генерального прокурора ОСОБА_10 від 02.08.2023 строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до 3 місяців, тобто до 08.09.2023 включно.

Відповідно до ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_11 від 02.08.2023 підозрюваному ОСОБА_3 продовжено строк тримання під вартою строком до 08.09.2023.

Строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 6 місяців, тобто до 08.12.2023, відповідно до ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_12 від 05.09.2023.

Згідно із ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_12 від 05.09.2023 підозрюваному ОСОБА_3 продовжено строк тримання під вартою строком до 04.11.2023.

Під час досудового розслідування встановленні обставини, які дають обґрунтовані підстави підозрювати ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому вищевказаних кримінальних правопорушень, які підтверджуються матеріалами кримінального провадження, зокрема:

- показаннями потерпілих ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 ;

- протоколами допиту потерпілих ОСОБА_21 та ОСОБА_17 проведених за участю спеціаліста-поліграфолога, якими підтверджено, що останні дають правдиві показання;

- протоколами проведення слідчого експерименту із потерпілими ОСОБА_21 , ОСОБА_17 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_45 , ОСОБА_26 , під час яких вони показали механізм катувань та нанесення тілесних ушкоджень;

- висновком судово-медичної експертизи, яким підтверджено наявність слідів на тілі потерпілого ОСОБА_13 від отриманих тілесних ушкоджень під час катувань та механізм їх отримання, на яких вказує потерпілих під час слідчого експерименту;

- показаннями потерпілих ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , наданими ними записами телефонних розмов із своїми близькими, які відбувають покарання в ДУ «Бердянська виправна колонія № 77», а також отриманими банківськими документами про рух коштів на рахунках ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , ОСОБА_56 та ОСОБА_57 ;

- показаннями свідків медичних працівників ДУ «Бердянська виправна колонія № 77» ОСОБА_58 та ОСОБА_59 , оглядали засуджених і підтвердили наявність у них тілесних ушкоджень;

- матеріалами руху коштів по банківських рахунках, якими документально підтверджено, що ОСОБА_46 - мати засудженого ОСОБА_16 , перерахувала понад 100 000 гривень, ОСОБА_47 - мати засудженого ОСОБА_15 , перерахувала біля 22 000 гривень, ОСОБА_48 - дружина засудженого ОСОБА_19 , перерахувала 13 000 гривень, ОСОБА_49 - мати засудженого ОСОБА_20 , перерахувала 5 000 гривень, ОСОБА_50 - мати засудженого ОСОБА_14 , перерахувала 5 000 гривень, ОСОБА_51 - мати засудженого ОСОБА_13 , перерахувала 3 000 гривень. Всі вищевказані суми грошових коштів були перераховані потерпілими на банківські рахунки ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 - дружина, батько та близький родич засудженого ОСОБА_60 , ОСОБА_56 - рідної сестри засудженого ОСОБА_61 , ОСОБА_57 - бабусі засудженого ОСОБА_62 ;

- трафіками телефонних з`єднань за номерами мобільних телефонів, якими користувалися підозрювані;

- відеозаписами та фотознімками тілесних ушкоджень, зібраними представниками громадських організацій «Майдан громадський контроль» та «Альянс Української Єдності»;

- протоколами обшуку за місцем проживання ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , ОСОБА_56 , ОСОБА_57 , під час яких вилучено банківські картки, квитанції про перерахування коштів та поштові накладні про відправлення посилок до ДУ «Бердянська виправна колонія № 77»;

- протоколами огляду вилучених під час обшуків документів;

- протоколами огляду відеозаписів, наявних у мережі Інтернет про обставини катувань засуджених в ДУ «Бердянська виправна колонія № 77»;

- показаннями підозрюваних ОСОБА_63 , ОСОБА_62 , ОСОБА_64 , ОСОБА_65 , ОСОБА_61 , матеріали стосовно яких виділені в окреме провадження, які свою вину у вчиненні злочинів визнали повністю і надали ґрунтовні показання про обставини вчинення протиправних дій;

- показаннями свідків ОСОБА_63 , ОСОБА_62 , ОСОБА_64 , ОСОБА_65 , ОСОБА_66 , які надали детальні ґрунтовні показання своєї участі в злочинній організації, очолюваній ОСОБА_8 і ОСОБА_3 , обставини вчинюваних злочинів щодо катування засуджених та вимагання у них грошових коштів, роль кожного із учасників злочинної організації у вчинюваних злочинах, у тому числі дані про керівну роль безпосередньо ОСОБА_8 і ОСОБА_3 , які отримували зібрані грошові кошти.

- протоколами проведення слідчого експерименту із підозрюваними ОСОБА_67 , ОСОБА_68 , ОСОБА_69 та ОСОБА_70 , під час яких вони показали механізм катувань та нанесення тілесних ушкоджень;

- протоколами допитів підозрюваних ОСОБА_65 , проведеного за участю спеціаліста-поліграфолога, якими підтверджено, що останній дає правдиві показання;

- висновком судово-психологічної експертизи, яким підтверджено, що ОСОБА_71 здійснював катування засуджених та вимагав у них грошові кошти, виконуючи вказівку адміністрації ДУ «Бердянська випрана колонія № 77»;

- іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до ч.3 ст.199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою слідчий суддя, окрім іншого, враховує наявність обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшились або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст..177 КПК України.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

У відповідності до положень ст. ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на непов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжено у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення у строки, встановлені ст. 219 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Так, у відповідності до стандарту доказування «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»), який застосовується при оцінці доказів, докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення у справі «Коробов проти України»).

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться у долучених до матеріалів клопотання доказах, та одночасно враховує, що вказане було встановлено судами при ухваленні рішення про застосування запобіжного заходу та при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні прокурора та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні прокурора дані, у слідчого судді є всі підстави для висновку, що представлені докази об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Наряду з вказаним, у п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Слідчим суддею встановлено, що по даному кримінальному провадженню досудове розслідування не закінчено, існує потреба в проведенні ряду слідчих та процесуальних дій, у зв`язку із чим ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 05.09.2023 строк досудового розслідуванні у кримінальному провадженні № 0000103 від 21.01.2022 продовжено до 6 місяців, тобто до 08.12.2023.

Даних про наявність підстав для скасування ОСОБА_3 запобіжного заходу або його зміни на менш м`який, ніж тримання під вартою, слідчим суддею при розгляді клопотання не встановлено та стороною захисту не доведено наявність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки не спростовано існування в кримінальному провадженні ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України

Вивченням особи підозрюваного на даний час встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Бердянськ Запорізької області, громадянин України, одружений, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали його утриманню під вартою, не страждає, а відтак доказів того, що стан здоров`я підозрюваного не допускає тримання його під вартою слідчому судді не надано, а тому слід вважати, що таких перешкод не має.

При застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, встановлені слідчим суддею ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшились та продовжують існувати.

Так, слідчий суддя у відповідність до положень ст.ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського Суду з прав людини враховує тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_3 , за умови доведеності його вини у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення, характер та обставини вчинення злочину, так як вони сформульовані в повідомлені про підозру та приходить до висновку про доведеність ризиків.

За таких обставин, клопотання сторони обвинувачення про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_3 підлягає задоволенню, оскільки слідчий суддя також враховує обґрунтованість наведених у клопотанні ризиків та вважає, що для їх запобігання є недостатнім застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

Крім того, у відповідності з вимогами ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при застосуванні запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, з урахуванням підстав та обставин, передбачених статтями 177, 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України.

Питання щодо доведеності вини підозрюваного у вчиненні інкримінованого злочину та правильності кваліфікації його дій слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193,194, 196, 197, 199, 202, 205, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Продовжити строк застосування щодо підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, до 08 грудня 2023 року включно, у межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000094 від 25 жовтня 2017 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1