Справа № 752/4795/23
Провадження №: 1-кп/752/938/24
У Х В А Л А

08.02.2024 м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

у ході проведення відкритого судового засідання приміщенні суду у місті Києві у кримінальному провадженні № 10000486 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Голосіївським районним судом міста Києва здійснюється судовий розгляд зазначеного кримінального провадження, обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування у якому надійшов до Голосіївського районного суду міста Києва надійшов 10.03.2023 та згідно з яким ОСОБА_6 обвинувачується у тому, що придбав та зберігав з метою збуту особливо небезпечну психотропну речовину в особливо великих розмірах - 4-ММС (4-метилметкатинон) масою 2,679 г у чотирьох полімерних пакетах, 4-ММС (4-метилметкатинон) масою 44,784 г у дев`яносто шести полімерних пакетах, які були у нього вилучені у ході обшуку 23.09.2022.

На 23.03.2023 було призначено підготовче судове засідання.

Надалі судовий розгляд кримінального провадження призначено на 24.03.2023.

16.08.2023, 06.09.2023, 23.10.2023, 13.11.2023, 20.11.2023, 19.12.2023 обвинувачений у судові засідання не з`являвся.

Виклик обвинуваченого у судове засідання здійснювався шляхом направлення повісток засобами поштового зв`язку, шляхом передачі телефонограми з дублюванням тексту повістки про виклик. ОСОБА_4 в суді вручалася пам`ятка про процесуальні права та обов`язки обвинуваченого, що свідчить про те, що він обізнаний з наслідками неявки до суду. При цьому судом здійснювалося офіційне sms-інформування обвинуваченого про виклик до суду, а на сайті судової влади розміщувалися відомості про призначення судових засідань.

06.09.2023, 13.11.2023, 20.11.2023 постановлювалися ухвали про застосування примусового приводу до обвинуваченого в порядку ст. 140 КПК України.

Вжиті заходи не призвели до прибуття ОСОБА_4 до суду.

19.12.2023 судом постановлено ухвалу, якою за клопотанням прокурора надано дозвіл на затримання ОСОБА_4 з метою його приводу до Голосіївського районного суду міста Києва для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Цією ж ухвалою обвинуваченого оголошено у розшук через ухилення від явки до суду, судове провадження було зупинено.

08.02.2023 обвинуваченого доставлено до суду уповноваженою особою Голосіївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві у зв`язку з його розшуком та затриманням, залучено йому захисника, а тому судове провадження було відновлено.

У судовому засіданні з розгляду клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу прокурор підтримав і мотивував своє клопотання, посилався на приписи чинного процесуального законодавства в частині підстав для застосування до обвинуваченого тримання під вартою, пояснив, що ОСОБА_4 обґрунтованого обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, ухилився від суду, адже тривалий час безпідставно до з`являвся в судові засідання, після направлення звернення про своє відбуття "у тур" більше про причини своєї неявки у судові засідання суд не повідомляв, проте направляв до суду звернення про незрозумілого змісту, а у судових засіданнях виявляв неналежну процесуальну поведінку. На думку прокурора, необхідність вжиття запобіжного заходу обумовлена, крім обґрунтованого і доведеного обвинувачення, ризиком переховування обвинуваченого від суду, фактичною поведінкою, яка цей ризик доводить, адже ОСОБА_4 вже перебував у розшуку і був доставлений до суду примусово, тобто внесення застави не гарантувало належну процесуальну поведінку обвинуваченого і цей запобіжний захід виявився недієвим. При цьому прокурор просив заважити, що відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Порушення процесуальних обов`язків доводить ризик переховування ОСОБА_6 від суду та свідчить про уникнення притягнення до кримінальної відповідальності. Оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, усвідомлення суворості покарання, свідчить про його ухилення від суду та наявність такого ризику у подальшому, навіть у разі, якщо він буде розшуканий.

Згідно з заявленими клопотаннями обвинуваченому відоме місце проживання свідків, а тому він може вчинити на них неправомірний тиск в майбутньому. До інших ризиків, які обумовлюють необхідність тримання обвинуваченого під вартою, прокурор відніс ризик вчинення інших кримінальних правопорушень, адже він офіційно не працевлаштований, тобто для забезпечення себе.

08.02.2024 в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 багаторазово порушував порядок у залі судового засідання та не підкорявся розпорядженням головуючого, більше трьох разів отримував попередження, йому було роз`яснено наслідки неналежної процесуальної поведінки - видалення з зали судового засідання. У зв`язку з подальшими порушеннями обвинуваченого ОСОБА_4 було тимчасово видалено з зали судового засідання. Ухвала із занесенням до журналу судового засідання відповідно до ч. 1 ст. 330 КПК України.

Під час свого виступу обвинувачений зазначив, що у нього правосуб`єктність людини, усі посадові особи, присутні в залі суду діють за ст. 19 Конституції України і міжнародних договорів, та їх права також обмежені Конституцію України і міжнародними договорами, Декларацією про права людини і Декларацією про політичні права, проте ці особи порушують його права.

Крім того, перебиваючи виступ прокурор, обвинувачений зазначив, що він проходив до суду, але його не випускали.

Захисник зауважив суду, що підзахисний відмовився з ним спілкуватися, обговорювати кримінальне провадження і заявлене прокурором клопотання.

По суті клопотання прокурора, захисник зазначив, що обвинувачений не повідомив йому причини неприбуття до суду. Захисникові особисто не відмові такі обставини, які видавалися поважними для пропуску судових засідань, а тому він просить суд керуватися виключно чинним законодавством і у разі відсутності належних для цього правових підстав, клопотання прокурора вирішити негативно.

Заслухавши сторін, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті (переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується).

Як вказувалося вище, матеріалами кримінальної справи підтверджується, що обвинувачений з вересня 2023 року не з`являється до суду, про поважність причин своєї неявки суд не повідомляє.

У зв`язку з неявкою обвинуваченого розгляд справи неодноразово відкладався.

06.09.2023, 13.11.2023, 20.11.2023 постановлювалися ухвали про примусовий привод обвинуваченого з урахуванням відомих суду адрес реєстрації і мешкання, відповідальними особами Національної поліції за наслідками виконання судового рішення про привід обвинуваченого не видалося за можливе вручити йому повістку про виклик до суду та забезпечити його примусовий привід, адже ОСОБА_4 був відсутній, проте про зміну місця свого мешкання суд чи прокурора не повідомляв.

Матеріалами кримінальної справи № 752/4795/23 доводиться, що ОСОБА_4 обізнаний з тим, що у провадженні цього суду перебуває кримінальне провадження, де проти нього державною висунуте обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, адже отримував обвинувальний акт, був присутній в судових засіданнях, отримував пам`ятку про процесуальні права та обов`язки та відповідно, ознайомлений з наслідками неявки до суду,складав розписку щодо повідомлення йому уповноваженим працівником суду дати, часу і місця проведення судового засідання у цьому кримінальному провадженні, неодноразово порушував порядок ведення судового засідання, не підкорявся вимогам головуючого.

Інформація про призначення до розгляду справи про відносно ОСОБА_4 кожного разу розміщується на офіційному веб-сайті судової влади у загальному доступні та є доступною для ознайомлення широким загалом, повістка про виклик формується на направляється обвинуваченому завчасно щодо кожного судового засідання.

Тривала неявка ОСОБА_4 до суду перешкоджала досягненню завдань і цілей кримінального провадження, несе ризики порушення розумних строків років.

Ці обставини беззаперечно доводять обізнаність обвинуваченого про необхідність прибуття до Голосіївського районного суду міста Києва та ризик подальшого переховування від суду. При цьому, усвідомлення тяжкості покарання несе у собі загрози небажання бути засудженим, усвідомлення важливості показань свідків, які не допитані, несе у собі загрози застосування до них негативного впливу з особистих корисливих мотивів.

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди України застосовують при розгляду справ Конвенцію про захист прав і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово вказував на те, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Також наголошувалося на тому, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору (п. 71 рішення у справі "Смірнов проти України" заява № 3655/02, п. 41 "Пономарьов проти України" заява № 3236/03).

Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Згідно з ч.1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам (ч.1 ст. 177 КПК України).

Пункт 1 ч. 7 ст. 42 КПК України покладає на обвинуваченого обов`язок прибути за викликом суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це.

Слід зауважити, що офіційну електронну скриньку суду надходили письмові звернення з електронної пошти ІНФОРМАЦІЯ_2 від імені " ОСОБА_9 " (російською мовою - ОСОБА_9 ), з яких вбачається, що вони надходять від обвинуваченого ОСОБА_4 та про обізнаність андесанта про судові засідання. За наслідками вивчення їх змісту й оформлення суд відклав судове засідання, маючи повідомлення про те, що ОСОБА_4 відбув з міста Києва, проте будь-яких вимог в рамках правового поля зі змісту цих звернень встановлено не було. У зв`язку з цим суд констатує, що станом на 08.02.2024 мотивованих логічних заяв, повідомлень, клопотань від обвинуваченого з приводу його особистих, сімейних обставин, стану здоров`я, працевлаштування, зміни адреси проживання за період перебування обвинувального акта у суді до матеріалів справи не надходило.

В ухвалах про примусовий привод обвинуваченого, продозвіл на затримання обвинуваченого з метою його приводу до Голосіївського районного суду міста Києва для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про розшук обвинуваченого судом визначалося, що ОСОБА_4 порушує свої процесуальні обов`язки, вчиняє дії, які свідчать про ухилення від суду, усвідомлено не повідомляє суд і прокурора про своє місцезнаходження, не повідомляє поважність причин не прибуття до суду, у поєднанні з його неналежною процесуальною поведінкою, неодноразовим невиконанням розпоряджень головуючого в залі суду, оцінена судом як такі, що становить ризики подальшого переховування від суду.

Наразі судом з`ясовано, що ОСОБА_4 затриманий у м. Києві та доставлений до суду.

Клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу суд вважає обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, зважаючи на описані вище фактори, що свідчать про ухилення обвинуваченого від суду, а також зважаючи на обставини кримінальних правопорушень, в яких обвинувачується ОСОБА_4 , сутність, характер, ступінь їх тяжкості та кваліфікацію, тяжкість покарання, яке за них передбачене.

Також суд зауважує, що на стадії досудового розслідування до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою з можливістю внесення застави, після внесення застави обвинувачений допустив порушення процесуальних обов`язків, перебував у розшуку.

Згідно з усталеною практичною Європейського суду з прав людини наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей і тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважає інтереси забезпечення права на свободу. Зазначена інституція зазначає, що суд своїм рішенням зобов`язаний забезпечити не тільки права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони суспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

За наведених обставин суд вважає за можливе обрати для обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, адже на переконання суду менш суворі запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, не зможуть забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків, які випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду та забезпечать його належну процесуальну поведінку.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Приймаючи до уваги вищевикладене та приписи п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України суд не вбачає за доцільне визначати заставу до обвинуваченого ОСОБА_4 .

На підставі викладеного, керуючись ст. 176, 177, 182, 183, 331, 372, 395 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу задовольнити.

2.Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб по 07.04.2024 включно без визначення застави.

3.Відлік строку запобіжного заходу рахувати з 08.02.2024.

4. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 взяти під варту у приміщенні суду негайно.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1