Справа № 463/8258/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/1194/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу прокурора Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 21 вересня 2023 року про застосування до підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 127, ч. 5 ст. 426-1 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

в с т а н о в и л а:

вищевказаною ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання сторони обвинувачення про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 .

Застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 .

Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 такі обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора та суду за кожною вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утриматися від спілкування зі свідками та потерпілими у цьому кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії запобіжного заходу згідно з цією ухвалою закінчується 20 листопада 2023 року.

Не погоджуючись із рішенням слідчого судді, прокурор Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_6 звернувся з апеляційною скаргою, у якій просить ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 21 вересня 2023 року скасувати; постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на шістдесят днів, в межах строку досудового розслідування, з утриманням у Львівській установі виконання покарань №19, без визначення розміру застави.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог прокурор покликається на те, що оскаржена ухвала є незаконною, необґрунтованою та невмотивованою, прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню. Зокрема, вказує на те, що обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 обумовлювалось наявністю всіх ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Як зазначає апелянт, слідчим суддею залишено без уваги, що станом на сьогодні заявлені ризики залишаються актуальними, а саме: п. 1 - переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюваний усвідомлює неминучість покарання за злочини, в яких підозрюється та за які передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 10 років. Крім того, ОСОБА_7 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України; п. 2 - знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, адже за цим фактом призначено службове розслідування, яке проводиться ІНФОРМАЦІЯ_2 ; п. 3 - незаконно впливати на свідків, потерпілих, експертів у цьому кримінальному провадженні, з метою уникнення кримінальної відповідальності, способом схиляння їх до зміни або відмови від надання правдивих свідчень, як на стадії досудового розслідування, так і в суді; п. 4 - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки може не з`являтися на виклик слідчого, прокурора або суду, покликаючись на різні нібито форс-мажорні чи поважні обставини, в тому числі впливати на хід проведення службового розслідування чи надавати вказівки, поради особам, які ще не допитані як свідки у рамках цього кримінального провадження; п. 5 - вчинити інше кримінальне правопорушення, а саме ухилення від військової служби чи інший військовий злочин, оскільки, у разі незастосування до останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний зобов`язаний з`явитися до військової частини ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та продовжити військову службу.

Прокурор звертає увагу, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, а саме за ч. 2 ст. 127 КК України - катування, а також за ч. 2 ст. 146 КК України, тобто у незаконному позбавленні волі людини, щодо двох осіб, за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалося заподіянням їм фізичних страждань, із застосуванням зброї, і здійснюване протягом тривалого часу.

На переконання апелянта, досягнення визначеної у ст. 177 КПК України мети наразі можливе виключно шляхом взяття підозрюваного під варту.

Заслухавши доповідача, прокурора на підтримання поданої апеляційної скарги, думку підозрюваного та його захисників, які вважають рішення слідчого судді законним, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Частиною 1 ст. 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Розглядаючи апеляційну скаргу прокурора, апеляційний суд виходить з того, що найбільш значущою гарантією прав людини, встановленою ст. 29 Конституції України, є право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Водночас, згідно з ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до положень ч. 1, ч. 2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону виконав та врахував їх при постановленні ухвали.

При розгляді зазначеного кримінального провадження відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), як джерело права.

Оскільки обґрунтованість підозри ОСОБА_7 в апеляційній скарзі не оспорюється, апеляційний суд не переглядає оскаржену ухвалу у цій частині і констатує, що слідчий суддя дійшов переконливого висновку про те, що на цьому етапі досудового розслідування його підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 127 КК України, - катування, тобто будь-яке умисне діяння, спрямоване на заподіяння особі сильного фізичного болю та морального страждання, вчинене з метою примусити її вчинити дії, що суперечать її волі, у тому числі отримати інформацію зізнання та з метою залякування, вчинене за попередньою змовою групою осіб, а також кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, тобто у незаконному позбавленні волі людини, щодо двох осіб, за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалося заподіянням їм фізичних страждань, із застосуванням зброї, і здійснюване протягом тривалого часу, є достатньо обґрунтованою.

Що стосується наявності ризиків у кримінальному провадженні №0000077 від 19 вересня 2023 року, колегія суддів зазначає таке.

Як вбачається зі змісту оскарженої ухвали, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого не містить обґрунтування ризиків, які виправдовують застосування до підозрюваного ОСОБА_7 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що висновки про наявність ризиків та неможливість запобігання їм шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин кримінальних правопорушень та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Так, ЄСПЛ неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання осіб під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахування конкретних обставин. Тримання осіб під вартою може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до п. 62 рішення ЄСПЛ у справі «Боротюк проти України» у всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що у вказаному кримінальному провадженні має місце ризик незаконного впливу на свідків. Водночас, ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду, ризик знищення або спотворення будь-яких речей чи документів, які мають значення для справи, ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та ризик продовження вчинення кримінальних правопорушень, а саме самовільного залишення місця служби, дезертирства з метою ухилення від кримінальної відповідальності, а також вчинення інших тяжких та особливо тяжких військових злочинів, органом досудового розслідування не доведено.

При цьому слідчим суддею, під час оцінки заявлених органом досудового розслідування ризиків, правильно враховано відображену в загальнодоступному в мережі Інтернет відеозаписі провокативну поведінку одного з потерпілих, яка порочить високе звання військовослужбовця Збройних Сил України в умовах повномасштабної збройної агресії російської федерації проти України.

Водночас, колегія суддів зауважує, що матеріали провадження не містять відомостей про порушення підозрюваним ОСОБА_7 покладених на нього обов`язків, він з`явився до суду апеляційної інстанції для розгляду апеляційної скарги прокурора за першим викликом, окрім того, доказів, що він протягом зазначеного часу вчинив дії, які перелічені у ст. 177 КПК України матеріали, надані апеляційному суду, не містять.

Апеляційний суд, на виконання вимог ст. 178 КПК України, також враховує відомості про особу підозрюваного, який має міцні соціальні зв`язки, що підтверджуються наявністю постійного місця проживання та реєстрації, а також наявністю на утриманні малолітньої дитини; є військовослужбовцем Збройних Сил України, учасником бойових дій, брав безпосередню участь у здійсненні заходів національної безпеки і оборони, відсічі із стримування збройної агресії російської федерації, отримав бойове травмування; його стан здоров`я; відсутність відомостей про його негативну репутацію; є раніше несудимим у порядку ст. 89 КК України, оскільки відбув покарання за ч. 1 ст. 125 КК України, призначене вироком суду.

На переконання апеляційного суду, у межах зазначеного кримінального провадження дійсно має місце ризик незаконного впливу на свідків, в той же час зазначена обставина не є безумовною підставою для застосування до підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу з огляду на наведені вище факти.

Таким чином, колегія суддів доходить висновку про те, що під час апеляційного розгляду прокурор не надав суду доказів, які б вказували на те, що застосований до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту, станом на сьогодні не забезпечує виконання покладених на нього обов`язків.

Отже, вищезазначені обставини в сукупності узгоджуються з європейськими стандартами та свідчать про обґрунтованість висновків слідчого судді про можливість застосування щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Окрім того, відповідно до правової позиції ЄСПЛ, викладеної у справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей ст. 5 Конвенції.

При цьому доводи, на які покликався в апеляційній скарзі прокурор, не можуть бути підставами для скасування судового рішення, оскільки були враховані слідчим суддею при прийнятті такого рішення.

Відповідно до приписів п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

За таких обставин, на переконання апеляційного суду, запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту є достатній для запобігання існуючому ризику та для забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_7 , через що не вбачає підстав для скасування оскарженої ухвали.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 21 вересня 2023 року, якою до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, залишити без змін, апеляційну скаргу прокурора Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4