Провадження № 1-кп/761/3748/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2023 року м. Київ

Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря с/з ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві під час підготовчого судового засідання кримінальне провадження № 0004173 від 12 жовтня 2023 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Кропивницьке, Волноваського району, Донецької області, громадянина України, з середньою технічною освітою, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше в силу ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0004173 від 12 жовтня 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Так, 11 жовтня 2023 року, приблизно о 08 годині 29 хвилин, ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем «Hyundai Getz» д.н.з. НОМЕР_1 , рухався в місті Києві по вул. Пимоненка зі сторони вул. В. Дончука у напрямку вул. Січових стрільців та наближався до регульованого світлофорними об`єктами перехрестя вул. Пимоненка та вул. Січових стрільців.

Грубо порушуючи вимоги п.п. 2.3 «б», 10.1, 16.2 Правил дорожнього руху України, які затверджені Постановою Кабінету міністрів України від 10 жовтня 2001 року, ОСОБА_4 проявив неуважність до дорожньої обстановки, перед зміною напрямку свого руху, не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху та повертаючи ліворуч на зелений сигнал світлофору, від вул. Пимоненка на вул. Січових стрільців у напрямку Львівської площі, не дав дорогу пішоходу ОСОБА_7 , яка переходила проїзну частину вул. Січових стрільців на дозволений зелений сигнал світлофору для пішоходів по регульованому пішохідному переходу, рухаючись з ліва направо відносно напрямку руху автомобіля «Hyundai Getz» д.н.з. НОМЕР_1 , на яку водій ОСОБА_4 повертав.

Внаслідок проявленої злочинної необережності водієм ОСОБА_4 та порушення ним правил безпеки дорожнього руху, в результаті наїзду автомобілем, потерпілій ОСОБА_7 спричинено тілесне ушкодження у вигляді закритої травми правого гомілково-ступневого суглобу: перелом обох кісточок та заднього краю правої великогомілкової кістки зі зміщенням уламків, яке згідно висновку судово-медичної експертизи відноситься до середнього ступеня тяжкості.

Крім цього, в ході проведення досудового розслідування встановлено, що в діях водія автомобіля «Hyundai Getz» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_4 вбачаються невідповідності вимогам пунктів: 10.1; 16.2 Правил дорожнього руху України, відповідно до висновку автотехнічної експертизи.

Під час керування транспортним засобом водій автомобіля «Hyundai Getz» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_4 порушив п.п. 2.3 «б», 10.1, 16.2 Правил дорожнього руху України:

- п. 2.3 «б»: Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатись від керування цим засобом у дорозі;

- п. 10.1 Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

п. 16.2 На регульованих і нерегульованих перехрестях водій, повертаючи праворуч або ліворуч, повинен дати дорогу пішоходам, які переходять проїзну частину, на яку він повертає, а також велосипедистам, які рухаються прямо в попутному напрямку.

В підготовчому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про закриття даного кримінального провадження у зв`язку з примиренням з потерпілою, з якою він примирився та добровільно відшкодував завдану шкоду, усвідомив наслідок скоєного та зробив відповідні висновки, наслідки закриття кримінального провадження йому зрозумілі.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердила, що вона дійсно примирилася з обвинуваченим ОСОБА_4 , який повністю відшкодував заподіяну їй шкоду, тому потерпіла підтримує і просить задовольнити заявлене клопотання про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_4 в зв`язку з їх примиренням. Рішення про примирення з потерпілим прийнято нею добровільно, наслідки закриття кримінального провадження їй зрозумілі.

Прокурор заперечив проти закриття провадження, оскільки ОСОБА_4 не є особою, яка вперше вчинила кримінальне правопорушення, так як відповідно до ухвали Куйбишевського районного суду Запорізької області від 09.10.2017 відносно нього вже приймалося рішення про закриття кримінального провадження за ч.1 ст. 213 КК України, на підставі ст. 45 ККК України, тобто з нереабілітуючих підстав.

Вирішуючи подане клопотання, суд виходить з наступного.

У відповідності з положеннями ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди. За наявності передбачених у ст. 46 КК України підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він своїми необережними діями, які виразилися у порушенні Правил дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, спричинив потерпілій ОСОБА_7 середньої тяжкості тілесні ушкодження, вказане діяння кваліфікується за ч. 1 ст. 286 КК України, яке відповідно до ст.ст. 12, 25 КК України відноситься до нетяжкого злочину з необережною формою вини і не є корупційним, свою провину обвинувачений повністю визнав, відшкодував заподіяні потерпілій збитки та примирився з нею, що підтверджено потерпілою, при цьому, під час вчинення злочину ОСОБА_4 не перебував у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, не перебував під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, внаслідок чого у суду є підстави для закриття кримінального провадження за примиренням - за ст. 46 КК України, у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 4 ст. 286 КПК України.

Щодо заперечень прокурора про неможливість віднесення ОСОБА_4 до осіб, що вперше вчинила кримінальне правопорушення, так як відносно нього ухвалою Куйбишевського районного суду Запорізької області від 09.10.2017 р. закривалося кримінальне провадження з нереабілітуючих підстав, суд взявши до уваги те, що відповідно до положень ст. 88 КК України, ОСОБА_4 є особою яка не має судимість. На підставі викладеного, суд приходить до висновку що обвинувачений є особою, яка вчинила кримінальне правопорушення уперше, а тому у даному кримінальному провадженні відсутні перешкоди у застосуванні до нього положень ст. 46 КК України. Такий висновок узгоджується зі сталою практикою Верховного суду в подібних правовідносинах, а саме у:

- Постанові Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 1 "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності", про те, що такою, яка вчинила злочин уперше, вважається особа, котра раніше не вчиняла злочинів або раніше вчинила злочин, що вже втратив правове значення;

- Постановах Верховного Суду від 23 січня 2020 року (справа № 455/1490/17), 20 травня 2021 року (справа № 761/12266/19), згідно з якими під вчиненням злочину невеликої тяжкості або необережного злочину середньої тяжкості вперше розуміється те, що особа раніше не вчиняла будь-якого діяння, передбаченого Особливою частиною КК, а також і у випадку, якщо злочин фактично був вчинений нею хоча і не вперше, але на день його вчинення: 1) особу було звільнено від кримінальної відповідальності за підставами, встановленими КК; 2) особа хоча і була засуджена за попередньо вчинений злочин, однак судимість була погашена або знята; 3) особа не підлягає кримінальній відповідальності, оскільки злочинність раніше вчиненого діяння скасовано новим кримінальним законом;

- Постанові Верховного Суду від 27 вересня 2018 року (справа №647/1831/15-к), де зазначено, що припинення судимості анулює всі кримінально-правові та загально-правові наслідки засудження і призначення покарання;

- Постанові Верховного суду від 22.11.2022 (справа №672/1317/20).

При закритті провадження по справі на підставі ст. 46 КК України, питання щодо встановлення вини особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, судом не вирішується. Така правова позиція узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема сформульованою у рішенні по справі «Грабчук проти України» від 26.09.2006, відповідно до змісту якого у разі закриття провадження по справі з нереабілітуючих обставин, питання про доведеність вини особи не вирішується.

За таких обставин кримінальне провадження необхідно закрити, а обвинуваченого - звільнити від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

Частиною першою ст. 126 КПК визначено, що суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Оскільки кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 закривається з підстави, яка є нереабілітуючою, тому процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування на залучення експертів, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави. Така позиція викладена у постановах Верховного Суду від 07.12.2021 (справа №132/283/21, провадження № 51-4668км21), від 07.10.2021 (справа №584/800/20, провадження №51-1800км21), від 29.09.2021 (справа №342/1560/20, провадження №51-2331км21) та у висновку Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеному у постанові від 12.09.2022 (справа № 203/241/17, провадження № 51-4251км21).

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Питання речових доказів слід вирішити у відповідності до приписів ст. 100 КПК України, а про скасування арешту вирішити в порядку ст. 174 КПК України.

На підставі ст. 46 КК України, керуючись ст.ст. 284, 369-372, 376 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

Кримінальне провадження № № 0004173 від 12 жовтня 2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 286 КК України закрити у зв`язку зі звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експертів в розмірі 6974,00 (шість тисяч дев`ятсот сімдесят чотири) грн., а саме на суму:

- 2390 грн. за проведення судово-криміналістичної експертизи (висновок СЕ-19/111-23/56754-ІТ від 25.10.2023);

- 1912 грн. за проведення судово-криміналістичної експертизи (висновок СЕ-19/111-23/56750-ІТ від 25.10.2023);

- 2672,00 грн за проведення судово-медичної експертизи (висновок експерта №042-1796-2022 від 25.10.2023).

Арешт накладений на автомобіль марки «Hyundai Getz» д.н.з. НОМЕР_1 , відповідно до ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17.10.2022 - скасувати.

Речові докази: ДВД диск - залишити на зберігання в матеріалах кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення через Шевченківський районний суд м. Києва і набирає законної сили після закінчення вказаного строку, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити учасникам судового провадження, що вони мають право отримати в суді копію ухвали.

Суддя ОСОБА_1