Справа № 357/1284/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.01.2024 м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі судді ОСОБА_1 одноособово розглянувши у порядку спрощеного провадження, відповідно до вимог статей 381, 382 КПК України, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, обвинувальний акт у рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.12.2023 за № 0002173 за обвинуваченням:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сновидів, Бучацького району, Тернопільської області, громадянина України, розлученого, офіційно не працевлаштованого, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, шляхом вивчення обвинуваченого акту та доданих до нього матеріалів,

У С Т А Н О В И В:

В рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 23.12.2023 за № 0002173 відповідно до обвинувального акту встановлені наступні обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, а саме, те, що згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 340 від 08.05.1993 про затвердження положення «Про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортним засобом», посвідчення водія видається особі, яка пройшла медичний огляд у порядку, встановленому Міністерством охорони здоров`я України, а також підготовку або перепідготовку відповідно до встановлених планів і програм та склала теоретичний і практичний іспити у Територіальному сервісному центрі МВС України.

Відповідно до п. 2 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 340 від 08.05.1993, особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії (далі - посвідчення водія), крім випадків встановлення особам тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.

Крім того, постановою Кабінету Міністрів України № 844 від 16.09.2020 «Про затвердження зразків бланків і технічних описів бланків національного та міжнародного посвідчень водія, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, тимчасового реєстраційного талона транспортного засобу та зразка розпізнавального автомобільного знаку України та внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України» затверджено форму, реквізити та спосіб виготовлення посвідчення водія.

Відповідно до пункту 20 Порядок видачі посвідчень водія та позбавлення права на керування транспортними засобами «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 340 від 08.05.1993 особам, позбавленим права на керування транспортними засобами за керування такими засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, посвідчення водія повертається після обов`язкового проходження позачергового медичного огляду та складення теоретичного і практичного іспитів. Повернення посвідчень водія особам, позбавленим права на керування транспортними засобами здійснюється після складення теоретичного і практичного іспитів на право керування транспортними засобами всіх категорій, зазначених у посвідченні водія, що повертається.

У листопаді 2023 року, точного часу не встановлено у ОСОБА_2 виник умисел, спрямований на пособництво у виготовленні підробленого документу, який видається установою, яка має право видавати такі документи, і яке надає права, з метою використання його іншою особою, а саме, посвідчення водія на власне ім`я з наданням права керування транспортними засобами.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на пособництво у виготовленні завідомо підробленого посвідчення на право керування транспортними засобами, ОСОБА_2 у листопаді 2023 року, точного часу не встановлено, перебуваючи в м. Біла Церква, точної адреси не встановлено, знайшов оголошення в інтернет мережі, щодо продажу бланків посвідчень водія та зробив замовлення бланку посвідчення водія на власне ім`я.

В подальшому, з метою досягнення обумовленої домовленості, ОСОБА_2 , надав невстановленій особі, свої фотознімки та анкетні дані, які вказана особа використала під час виготовлення завідомо підробленого посвідчення водія серії НОМЕР_1 видане 20.11.2023.

Після чого, невстановлена особа, надіслала поштою ОСОБА_2 підроблений офіційний документ, який не відповідає за способами друку та спеціальними елементами захисту аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу на території України, а саме, посвідчення водія серії НОМЕР_1 видане 20.11.2023 на ім`я ОСОБА_2 , з наданням права керування транспортними засобами категорії «А1, А, В1, В», з метою його використання іншою особою.

Крім цього, 23.12.2023 приблизно о 10:57 годин ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки "RENAULT" моделі "LAGUNA" державний номерний знак НОМЕР_2 , рухався по вул. Незалежності в м. Біла Церква, Київської області, де напроти будинку № 157 зупинений працівниками поліції у зв`язку з порушенням Правил дорожнього руху.

В подальшому, на вимогу працівників полку патрульної поліції в м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області, відповідно до підпункту а) пункту 2.4 Правил дорожнього руху України, ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію», пред`явити для перевірки документи, що підтверджують наявність права керування транспортними засобами, 23.12.2023 о 10 год 58 хв, ОСОБА_2 , достовірно знаючи, що посвідчення водія є підробленим, оскільки ОСОБА_2 не пройшов медичний огляд у порядку, встановленому Міністерством охорони здоров`я України, а також підготовку або перепідготовку відповідно до встановлених планів і програм та не склав теоретичний і практичний іспити у Територіальному сервісному центрі MBС України, усвідомлюючи свої протиправні дії, вважаючи, що правоохоронці не запідозрять його у використанні підробленого документу, для посвідчення своєї особи та спеціального статусу у частинні підтвердження права на керування транспортними засобами, маючи злочинний умисел, спрямований на використання завідомо підробленого документу, надав працівникам поліції завідомо підроблений документ, а саме бланк посвідчення водія на власне ім`я, серійний номер НОМЕР_1 видане 20.11.2023, який не відповідає за способами друку та спеціальними елементами захисту аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу на території України, яке попередньо придбав у невстановленої особи, тобто вчинив використання завідомо підробленого документа.

Таким чином з`ясовано, що ОСОБА_2 своїми умисними діями вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, а саме пособництво в підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи і яке надає права, з метою використання його іншою особою та кримінальний проступок, передбачений ч. 4 ст. 358 КК України, а саме використання завідомо підробленого документа.

Із долучених до обвинувального акту матеріалів слідує, що обвинувачений був забезпечений захисником, беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності, йому відомі наслідки розгляду кримінального провадження у спрощеному провадженні, передбачені ч. 2 ст. 302 КПК України.

Тим самим обставини щодо вчинення кримінального проступку встановлені органом досудового розслідування сприймаються судом, як дійсні.

Таким чином, суд розглянув обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин, відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України.

Крім цього суд, здійснивши кримінально-правову оцінку поведінки (діяння) особи шляхом встановлення кримінально-правових (юридично значущих) ознак, через визначення кримінально-правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненого діяння конкретному складу кримінального проступку, передбаченому Кримінальним кодексом України, за відсутності фактів, що виключають злочинність діяння, вважає кваліфікацію дій обвинуваченого за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України дійсною та вірною.

Тим самим, вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Враховуючи, що згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Крім цього, суд враховуючи дані про особу обвинуваченого наведені у вступній частині вироку, а саме те, що останній раніше не судимий, непрацевлаштований, розлучений, не має на утриманні членів сім`ї, які у розумінні Сімейного Кодексу України, являються учасниками сімейних правовідносин з останнім, має місце реєстрації, яке не співпадає з його фактичним місцем проживання, перебуває на обліку військовозобов`язаних в ІНФОРМАЦІЯ_2 , на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, а також суд враховує ступінь тяжкості вчинені кримінальних правопорушень, а саме: класифікацію за ст. 12 КК України, які відносяться до кримінальних проступків, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення протиправних дій тобто визнання вини, щире каяття та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкцій, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу, із визначенням остаточного покарання у порядку ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, оскільки зазначене покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення, яке можливе без ізоляції обвинуваченого від суспільства та попередження нових злочинів (кримінальних проступків).

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню.

Питання щодо речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати - в межах обвинувачення за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України підлягають стягненню з ОСОБА_2 у порядку статей 122, 124 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись статтями 302, 368-371, 373, 374, 376, 381, 382 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання у вигляді:

- за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неопадтковуваних мінімумів доходів громадян, що становить сімнадцять тисяч гривень;

- за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить вісімсот п`ятдесят гривень.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_2 за даним вироком призначити покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неопадтковуваних мінімумів доходів громадян, що становить сімнадцять тисяч гривень.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_2 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази по справі, а саме бланк посвідчення водія НОМЕР_1 , який зберігається при матеріалах кримінального провадження № 0002173 від 23.12.2023 - знищити.

СД-диск з відеозаписами, який зберігається при матеріалах кримінального провадження № 0002173 від 23.12.2023 - залишити зберігати при матеріалах, які знаходяться в суді.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави витрати на проведення судової експертизи у розмірі 2271,84 грн. (двох тисяч двохсот сімдесяти однієї гривні 84 копійки).

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку, з урахуванням того, що відповідно до положень ч. 1 ст. 394 КПК України, вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1