Номер провадження: 11-кп/813/1805/23
Справа № 514/701/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючий суддя: ОСОБА_2 ,

судді ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Болградської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_11 на ухвалу Тарутинського районного суду Одеської області від 20 червня 2023 року про повернення обвинувального акта у кримінальному провадженні №0001471, внесеному до ЄРДР 29.12.2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 191, ч. 2 ст.28, ч. 1 ст. 366 КК України, та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.5 ст.191, ч.2 ст.28, ч.1 ст. 366 КК України,

установив:

Зміст оскарженого судового рішення.

Оскаржуваною ухвалою було повернуто прокурору обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001471, внесеному до ЄРДР 29.12.2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 191, ч. 2 ст.28, ч. 1 ст. 366 КК України та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.5 ст.191, ч.2 ст.28, ч.1 ст. 366 КК України.

Підставою для повернення обвинувального акту суд першої інстанції зазначив наступне:

- фактичні обставини кримінального провадження, які прокурор вважає встановленими викладені поверхово, не конкретно, формулювання обвинувачення в цілому є неконкретним і не містить обставин, що підлягають доказуванню відповідно до статті 91 КПК України, взагалі не визначено даних про подію правопорушення, зокрема час, місце вчинення кримінального правопорушення. Формулювання обвинувачення щодо кожного із обвинувачених викладено таким чином, що не дає можливості розмежувати обвинувачення за кожним епізодом окремо та щодо дій кожного із обвинувачених у вчиненні таких, оскільки фактично дублюють викладення фактичних обставин кримінальних правопорушень щодо кожного із обвинувачених;

- невірно зазначені анкетні дані обвинуваченого ОСОБА_7 , а саме місце проживання та фактична реєстрація;

- формулювання обвинувачення не містить правової кваліфікації дій обвинувачених у сукупності.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі прокурор Болградської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_11 зазначив, що висновки суду є помилковими та не ґрунтуються на вимогах закону з наступних підстав:

- в обвинувальному акті викладені фактичні обставини кримінальних правопорушень в тій формі і в такому об`ємі, які саме прокурор вважає встановленими за результатами проведеного досудового розслідування. Формулювання обвинувачення, яке викладено чітко та конкретно із зазначенням усіх елементів складів кримінальних правопорушень та обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, визначених п. п. 1-4 ч. 1 ст. 91 КПК України (час, місце, спосіб тощо) так, як їх було встановлено під час досудового розслідування. При цьому, у обвинувальному акті визначено правову кваліфікацію та формулювання обвинувачення щодо вказаних осіб за кожним епізодом окремо, і лише після цього, як наслідок, сформульовано обвинувачення щодо кожного з них за сукупністю кримінальних правопорушень. Таким чином, наведені вище вимоги ст. 291 КПК України при складанні обвинувального акту дотримано у повному обсязі;

- суд у підготовчому судовому засіданні фактично вдався до дослідження та перевірки встановлених прокурором фактичних обставин кримінального провадження, суті та повноти висунутого обвинувачення, оцінка яких може надаватися лише під час розгляду справи;

- повернення обвинувального акта, у зв`язку з неточністю анкетних даних обвинуваченого, є надуманим приводом, оскільки не може негативно вплинути на суть висунутого обвинувачення.

На підставі викладеного, прокурор просить ухвалу скасувати та призначити новий розгляд обвинувального акту у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Позиція учасників судового розгляду в судовому засіданні.

В судовому засіданні апеляційного суду прокурор підтримала апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Обвинувачені та захисники заперечували проти задоволення апеляційної скарги сторони обвинувачення та просили залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників кримінального провадження, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до припису п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Перевіривши зміст обвинувального акту, колегія суддів дійшла висновку, що він вимогам ст. 291 КПК України відповідає.

Так, відповідно до положень ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчим при складанні, а прокурором при перевірці та затвердженні обвинувального акту були дотримані вищевказані вимоги кримінального процесуального закону, а сам обвинувальний акт цілком відповідає вимогам, встановленим ст. 291 КПК України.

Так, обвинувальний акт, у відповідності до ч. 3 ст. 291 КПК України, підписаний слідчим та прокурором, який його затверджував (а.с.1,45 т.1).

Дослідивши обвинувальний акт та перевіривши ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд доходить висновку, що у супереч висновкам суду першої інстанції, стороною обвинувачення у обвинувальному акті сформульовано обвинувачення і викладено в ньому фактичні обставини, які прокурор вважає встановленими.

Апеляційний суд погоджується з доводами прокурора відносно того, що формулювання обвинувачення, яке викладене у обвинувальному акті, є конкретним та зрозумілим.

Водночас, колегія суддів зауважує, що відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Аналіз цієї норми свідчить, що закон вимагає обов`язкового відображення в обвинувальному акті трьох складників:1) фактичних обставин кримінального правопорушення; 2) правової кваліфікації (в теорії кримінального процесу використовується назва "формула обвинувачення");3) формулювання обвинувачення.

При цьому, під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

Виклад фактичних обставин кримінального правопорушення є головним, бо правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків слідчого, але і для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист. З огляду на це обставини, які, відповідно до частини першої статті 91 КПК, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні мають бути викладеними чітко і конкретно, та наведені в обвинувальному акті фактичні дані в своїй сукупності мають давати повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що, у свою чергу, дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.

Європейський суд з прав людини зазначив, що: "Обвинувачений у вчиненні злочину має бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь "детальності" інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту» ( справа "Маттоціа проти Італії").

Саме частина обвинувального акта, де викладаються фактичні обставини кримінального правопорушення, які сторона обвинувачення вважає встановленими, а також правова кваліфікація правопорушення і встановлює межі судового розгляду кримінального провадження.

При цьому, вимоги закону щодо викладу фактичних обставин та правової кваліфікації дотримано. Обставини, які, відповідно до частини першої статті 91 КПК України, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема подія кримінальних правопорушень (час, місце, спосіб, вина, мотив та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), викладено чітко і конкретно. На переконання апеляційного суду, наведені в обвинувальному акті фактичні дані, які нібито мали місце, в своїй сукупності дають уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що у свою чергу дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.

Також, в супереч тверджень суду першої інстанції ролі кожного обвинуваченого розмежовані та викладені в обвинувальному акті.

Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції вийшов за межі своїх повноважень, наданих законом в підготовчому судовому засіданні, аналізуючи фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, тобто перейшов до оцінки обґрунтованості висунутого обвинувачення, що не відповідає вимогам процесуального закону щодо меж компетенції суду на цій стадії провадження.

Висновки суду першої інстанції про те, що обвинувальний акт не містить правової кваліфікації дій обвинувачених у сукупності, на думку колегії суддів, не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону, оскільки в обвинувальному акті викладено фактичні обставини справи, в тому числі формулювання обвинувачення, кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Крім того, остаточно правову кваліфікацію діям обвинувачених має надати суд за результатами судового розгляду та з огляду на фактичні обставини, які будуть встановлені судом.

Крім того, невірно зазначені анкетні дані обвинуваченого ОСОБА_7 , не є підставою для повернення обвинувального акту, оскільки дана невідповідність, не перешкоджає суду ухвалити законні та обґрунтовані рішення, та можуть бути уточнена під час судового розгляду під час встановлення анкетних даних обвинуваченого.

У зв`язку з цим суд апеляційної інстанції погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора про те, що рішення суду, прийняте за результатами підготовчого засідання, є незаконним, оскільки при його постановлені були порушені вимоги кримінального процесуального закону.

Згідно з приписами п. 6 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Враховуючи, що діючим КПК України не врегульовано питання призначення нового розгляду обвинувального акту після скасування судом апеляційної інстанції ухвали про його повернення прокурору, апеляційний суд вважає, що необхідно застосувати дію ст.ст. 7, 9 КПК України

Так, ч. 6 ст. 9 КПК України передбачає, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України.

Відповідно до положень ст. 7 КПК України зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, законність, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, публічність, диспозитивність, гласність і відкритість судового провадження та його розумність строків.

Аналізуючи вищевикладені обставини, апеляційний суд доходить висновку про обґрунтованість апеляційної скарги прокурора та вважає за необхідне її задовольнити, оскаржувану ухвалу - скасувати та призначити новий розгляд обвинувального акту зі стадії підготовчого провадження в іншому складі суду.

Керуючись ст.ст. 24, 28, 291, 315, 370, 397, 404, 405, 407, 409, 412, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Апеляційну скаргупрокурора Болградської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_11 - задовольнити.

Ухвалу Тарутинського районного суду Одеської області від 20 червня 2023 року про повернення обвинувального акта у кримінальному провадженні №0001471, внесеному до ЄРДР 29.12.2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 191, ч. 2 ст.28, ч. 1 ст. 366 КК України, та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.5 ст.191, ч.2 ст.28, ч.1 ст. 366 КК України, - скасувати.

Призначити новий розгляд обвинувального акта укримінальному провадженні № 0001471, внесеному до ЄРДР 29.12.2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 191, ч. 2 ст.28, ч. 1 ст. 366 КК України, та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.5 ст.191, ч.2 ст.28, ч.1 ст. 366 КК України, у суді першої інстанції зі стадії підготовчого провадження в іншому складі суду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3