Справа № 489/7029/23
кримінальне провадження
№1-кп/489/979/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2023 р. м. Миколаїв

Ленінський районній суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0001045 від 18.08.2023 на підставі обвинувального акту за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Печорна Заліщицького району Тернопільської області, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, офіційно не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 156 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Приблизно з 10.08.2023 (більш точний час не встановлено) малолітня ОСОБА_6 разом із матір`ю ОСОБА_7 почали проживати за адресою: АДРЕСА_2 , який на праві власності належить ОСОБА_8 . Крім них у вказаному будинку проживав господар будинку ОСОБА_8 та інколи проживав його знайомий ОСОБА_4 із своєю співмешканкою. Встановлено, що починаючи з того часу (10.08.2023) ОСОБА_4 неодноразово чіплявся до малолітньої ОСОБА_6 , з метою вчинення розпусних дій щодо останньої. Побоюючись впливу ОСОБА_4 , малолітня ОСОБА_6 до 18.08.2023 не розповідала дорослим про вказані дії.

Зокрема, 12.08.2023 приблизно о 22:31 (більш точний не встановлено), перебуваючи біля входу в супермаркет "АТБ Маркет" за адресою: м. Миколаїв, вул. Космонавтів, 142/1, ОСОБА_4 , з метою вчинення розпусних дій та задоволення власних потреб, притиснувши малолітню ОСОБА_6 , щоб та не вирвалась, почав чіплятися до останньої, намагаючись доторкнутися до грудей малолітньої (відповідно до вимог п.п. 19, 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості особи» детальна натуралізація обставин вчинення кримінального правопорушення с недопустимою).

Окрім того, 17.08.2023, в денний період доби (точний час та дата не встановлені) ОСОБА_4 , продовжуючи єдиний умисел щодо вчинення розпусних дій, знаходячись у будинку АДРЕСА_2 за місцем тимчасового проживання, реалізуючи свій злочинний умисел на вчинення розпусних дій щодо малолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою задоволення власної статевої пристрасті вчинив розпусні дії щодо останньої, які виразилися у демонстрації власного статевого органу та різного роду проханнях (відповідно до вимог п.п. 19, 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості особи» детальна натуралізація обставин вчинення кримінального правопорушення є недопустимою).

Крім того, 18.08.2023 приблизно о 11:30, (точний час та дата не встановлені) ОСОБА_4 , продовжуючи єдиний умисел щодо вчинення розпусних дій, знаходячись у будинку АДРЕСА_2 за місцем тимчасового проживання, реалізуючи свій злочинний умисел на вчинення розпусних дій щодо малолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою задоволення власної статевої пристрасті вчинив розпусні дії щодо останньої, що виразились у намаганні доторкнутися до грудей останньої та висловленні різного роду прохань (відповідно до вимог п.п. 19, 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості особи» детальна натуралізація обставин вчинення кримінального правопорушення є недопустимою).

В свою чергу, для малолітньої потерпілої ОСОБА_6 вказані дії були непристойними та неприпустимими, але оскільки на момент вчинення злочинного діяння потерпіла не розуміла характеру і значення дій сексуального характеру в силу свого малолітнього віку, малого життєвого та сексуального досвіду, не могла надати усвідомленого опору діям ОСОБА_4 .

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.2 ст. 156 КК України, тобто вчинення розпусних дій щодо малолітньої особи.

Обвинувачений ОСОБА_4 та прокурор під час досудового розслідування уклали угоду про визнання винуватості, в якій досягли згоди, у зв`язку з зобов`язанням обвинуваченого беззастережно визнати обвинувачення в повному обсязі в судовому провадженні, про призначення обвинуваченому покарання за ч.2 ст. 156 КК України у виді 5 років позбавлення волі без позбавлення права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю, на підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням, із покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні беззастережно визнав свою вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 156 КК України, щиро розкаявся, просив затвердити угоду.

Потерпіла ОСОБА_6 та її законний представник ОСОБА_9 відповідно до вимог ч.4 ст. 469 КПК України надали свою згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 , не заперечували проти затвердження угоди та призначення узгодженого сторонами покарання, претензій матеріального характеру до обвинуваченого не мають.

Суд, виконавши вимоги ст. 474 КПК України, вислухавши думку прокурора, обвинуваченого, захисника, вирішуючи питання щодо можливості затвердження угоди, приходить до висновку, що є підстави для затвердження угоди.

Так, умови угоди не суперечать вимогам цього Кодексу та Закону, оскільки ст.469 КПК України допускає можливість укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, у разі надання потерпілим (всіма потерпілими) письмової згоди прокурору на укладення ними угоди, яким і є злочин, передбачений ч.2 ст. 156 КК України, за яким кримінальне правопорушення правильно кваліфіковано, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін або інших осіб, укладення угоди було добровільним, є фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченим та ним вчинені дії, які є підставою для укладення угоди.

Крім того, сторони угоди згодні на призначення узгодженого ними виду і міри покарання. Узгоджені сторонами вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Враховуючи викладене, суд вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором, на підставі якої ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 156 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання.

Керуючись ст.ст.100, 374, 375, 532 КПК України, суд,

УХВАЛИВ

Угоду про визнання винуватості від 07.11.2023, укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором затвердити.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 156 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки.

На підставі п.п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

На підставі ч.5 ст.72 КК України, зарахувати у строк відбуття покарання ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення з 18.08.2023 по 16.11.2023, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою скасувати, звільнивши його з-під варти в залі суду.

Включити до Єдиного реєстру осіб, засуджених за злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи інформацію про обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи.

Речові докази: DVD диск AXENT, DVD-R 16-x, 4.7 GB, 120 min - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя