Єдиний унікальний номер 448/1510/22
Провадження № 1-кп/448/40/24
В И Р О К

Іменем України

12.01.2024 року м.Мостиська

Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючий - суддя ОСОБА_1 ,

секретарі судового засідання: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу суду в м.Мостиська (81300, м.Мостиська, вул.Грушевського, 1/9, Львівської області) кримінальне провадження №0000297 від 16.05.2022 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Судова Вишня, Мостиського району Львівської області, мешканця та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, згідно ст.89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121 та ч.1 ст.263 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурори: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

потерпілий ОСОБА_7 , не з`явився, (заява),

обвинувачений ОСОБА_8 ,

його захисник-адвокат ОСОБА_14,

в с т а н о в и в:

Судом визнано доведеним, що 15 травня 2022 року , близько 23:00 год., ОСОБА_4 , знаходячись за місцем свого проживання в приміщенні літньої кухні по АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_9 , керуючись прямим умислом, спрямованим на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, під час конфлікту із дядьком ОСОБА_9 , умисно наніс останньому численні удари кулаками та табуреткою в ділянку голови, обличчя, живота, а також кухонним ножем в ділянку правої гомілки, внаслідок чого заподіяв потерпілому садно на спинці носа, синець на лівому передпліччі, садно на правому лікті, перелом кісток носа, підшкірний крововилив на голові зліва, закриту травму голови у вигляді крововиливів в м`які оболонки та в речовину головного мозку, крововилив в шлуночки головного мозку, набряк головного мозку, переломи 6-го ребра справа та 7-го ребра зліва з розгинальним механізмом утворення з крововиливами в міжреберні м`язи та без пошкодження пристінкової плеври, наскрізне колото-різане ушкодження правої гомілки з пошкодженням м`язів, які за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння відносяться до тяжкого тілесного ушкодження, в результаті чого ІНФОРМАЦІЯ_2 о 01:05год. ОСОБА_9 , від отриманих травм помер в лікувальному закладі.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 , вищевказаними умисними діями наніс тяжке тілесне ушкодження ОСОБА_9 , що спричинило смерть потерпілого, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.121 КК України.

Крім цього, в середині квітня місяця 2022 року в обідню пору, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , маючи намір на незаконне поводження з бойовими припасами без передбаченого законом дозволу, умисно, протиправно придбав, знайшовши в траві неподалік від залізничної станції в м.Судова Вишня Яворівського району Львівської області, 30 патронів калібру 5,45х39 мм до автоматів та кулеметів системи Калашникова, з кулею трасуючою-маркування «3-81», промислового виробництва СРСР (м. Ульяновск 1981 р.в.), які в подальшому переніс до будинку за місцем свого постійного проживання, що по АДРЕСА_1 та незаконно зберігав без відповідного на те дозволу.

16 травня 2022 року працівниками поліції Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області, під час проведення огляду місця події в приміщенні житлового будинку, який належав ОСОБА_9 та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в кімнаті ОСОБА_4 , було виявлено та вилучено 30-ть патронів, які є боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї, придатні для стрільби, які ОСОБА_4 , умисно, незаконно зберігав без відповідного на це дозволу.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , вину у інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях на попередніх судових засіданнях визнав частково, однак після дослідження судом доказів сторони обвинувачення вину визнав повністю, підтвердивши обставини, що наведені у обвинувальному акті.

Пояснив, що 15.05.2022 року, у вечірній час, він мав конфлікт з дядьком ОСОБА_9 , за місцем постійного проживання, який переріс в бійку, в ході якої він руками наносив удари в різні ділянки тіла дядькові, в тому числі і спереду та ззаду голови, а також взявши кухонний ніж підрізав його праву гомілку. Зазначив, що ініціатором конфліктом був саме його дядько ОСОБА_9 , більше нічого з даного приводу повідомити не взмозі.

Окрім цього, повідомив, що на весні 2022 року знайшов патрони в м.Судова Вишня, Яворівського району Львівської області, поблизу залізничної колії, які взяв та переніс додому, де зберігав у своїй кімнаті до моменту їх виявлення та вилучення працівниками поліції під час проведення огляду місця події.

Визнає себе винним, шкодує та кається, жаліє з приводу скоєного. Просив суд не застосовувати суворої міри покарання.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_14 , підтвердив доводи, що були наведені його підзахисним. Просив врахувати його визнавальні покази під час судових дебатів та не застосовувати суворої міри покарання.

Прокурор ОСОБА_15 , просила суд визнати ОСОБА_4 , винним у вчиненні кримінальних правопорушеннях, передбачених ч.2 ст.121 КК України і ч.1 ст.263 КК України, та призначити на підставі ч.1 ст.70 КК України, покарання - 8 років позбавлення волі.

Потерпілий ОСОБА_16 , племінник потерпілого і брат обвинуваченого, в судовому засіданні надав наступні показання: 15.05.2022 року близько 20:00 год. він перебував вдома за місцем постійного проживання, а саме: по АДРЕСА_1 . В цей час додому повернувся його рідний брат ОСОБА_4 . Надалі такий безпричинно почав чіплятися до нього, оскільки перебував в стані алкогольного сп`яніння. В ході конфлікту ОСОБА_4 умисно наніс йому удар по обличчі, після чого він пішов до сусіда ОСОБА_18 , а вдома залишився ОСОБА_4 , ОСОБА_19 , та дядько ОСОБА_9 . Близько 22:00 год. до сусіда прибіг брат ОСОБА_19 , який повідомив, що ОСОБА_4 , побив дядька, дядько в крові та він пішов в лікарню. Він та ОСОБА_19 пішли одразу в лікарню за дядьком, щоб дізнатися про його стан. В Судововишнянській комунальній лікарні він (потерпілий) бачив дядька, який був без свідомості. В подальшому ОСОБА_9 , доставили каретою швидкої до лікарні в м.Мостиська, однак такий помер. Коли він повернувся додому, то в приміщенні літньої кухні побачив, що на хіднику була калюжа крові, лежало крісло та дерев`яна табуретка. Згодом брат ОСОБА_19 розповів йому, що бачив бійку між ОСОБА_4 та дядьком, зокрема як ОСОБА_4 тягнув до літньої кухні дядька, наносив удари в приміщенні літньої кухні, в той час ОСОБА_19 спостерігав цю подію знаходячись біля воріт їхнього господарства. Окрім цього, він повідомив, що йому невідомо про те, що ОСОБА_4 зберігав патрони у своїй кімнаті, які були виявлені та вилучені під час огляду місця події.

Крім наведеного вище, винність ОСОБА_4 , повністю та об`єктивно стверджується наступними доказами по справі досліджені судом:

- показаннями свідка ОСОБА_19 , який в судовому засідання показав, що 15.05.2022 року він знаходився вдома разом з дядьком ОСОБА_9 , в приміщенні житлового будинку. В літній кухні був брат ОСОБА_16 . ОСОБА_4 (обвинувачений) прийшов додому в стані алкогольного сп`яніння та почав сварку з братом ОСОБА_16 . Він вийшов на вулицю та побачив, що брат ОСОБА_16 вийшов з літньої кухні та пішов до сусіда. Після цього, дядько теж знаходився на подвір`ї та ОСОБА_4 , почав чіплятися до дядька, вдарив його рукою в ділянку тулуба, після удару останній впав. Він спостерігав подальші події, які відбувалися в приміщенні літньої кухні між ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , з подвір`я, дивлячись у вікно. Бачив, як ОСОБА_4 , (обвинувачений) наніс дядьку удар, після чого, обидва «ніби сіли» на підлогу, та він їх не бачив у вікні. Вказана подія тривала близько 15 хвилин. Після цього він пішов до сусіда ОСОБА_18 , а згодом з братом ОСОБА_16 пішли за дядьком до лікарні. В медичному закладі бачив дядька, який був весь у крові. Повернувшись додому, в приміщенні літньої кухні бачив пляму крові на килимі. Кров також була на бетонній доріжці біля хати. З приводу виявлених та вилучених патронів нічого не повідомив, окрім того, що їх знайшли в кімнаті брата ОСОБА_4 ;

- показаннями свідка ОСОБА_27 , який в судовому засідання показав, що 15.05.2022 року, у вечірній час до нього додому прийшов ОСОБА_16 , який був побитий. При цьому в розмові розповів, що ОСОБА_4 «воює з ОСОБА_9 », що він теж «дістав» від ОСОБА_4 . Потім прийшов брат ОСОБА_16 та повідомив, що « ОСОБА_4 лупить ОСОБА_9 », щоб викликати поліцію. ОСОБА_19 прибіг переляканий та повідомив, що « ОСОБА_4 заб`є ОСОБА_9 »;

- аналогічними показами свідка ОСОБА_30 , який повідомив, що 15.05.2022 року, у вечірній час до нього додому прийшов ОСОБА_16 та розповів, що його вдарив ОСОБА_4 . Через деякий час прийшов також ОСОБА_19 та повідомив, що ОСОБА_4 б`є дядька ОСОБА_9 ;

- показаннями свідків ОСОБА_33 і ОСОБА_34 , які повідомили, що 15.05.2022 року, у нічний час, їх запросили в якості понятих під час слідчих дій - огляду місця події в господарстві ОСОБА_9 . Зазначили, що бачили в приміщенні літньої кухні вказаного господарства сліди бурого кольору на килимі Фрагмент килиму вилучили працівники поліції. Окрім цього, вилучали кросівки, на яких теж були плями бурого кольору, а також патрони в кількості 30 штук;

- показаннями свідка ОСОБА_35 , котрий підтвердив покази потерпілого ОСОБА_16 , зокрема з приводу перебування їх цього вечора у сусіда ОСОБА_18 , а також з приводу нанесення удару обвинуваченим ОСОБА_4 брату ОСОБА_16 . Покликався і на те, що ОСОБА_19 , згодом теж прийшов до ОСОБА_18 та розповідав, що « ОСОБА_4 дуже сильно б`є ОСОБА_9 ». Згодом брати ОСОБА_19 та ОСОБА_16 пішли за дядьком до лікарні;

- показання свідка ОСОБА_40 , котрий повідомив суду, що 15.05.2022 року близько 23:00 год. в м.Судова Вишня навпроти магазину «Галицька свіжина» виявив нерухомого мужчину, який лежав на тротуарі на спині та був весь у крові. Як згодом стало відомо це був гр. ОСОБА_9 . Надалі він побіг до приймального покою лікарні та покликав працівників лікарні на допомогу. Більше нічого з даного приводу повідомити не може;

- показаннями свідка ОСОБА_41 , яка зазначила таке. Працює фельдшером невідкладних станів та повідомила, що 15.05.2022 року, близько 23:00 год. в приймальний покій прибіг чоловік, і голосно почав викрикувати та просити про допомогу, оскільки на тротуарі, неподалік лікарні лежав чоловік, без свідомості. Вона разом з водієм карети швидкої ОСОБА_42 , під`їхали з ліжком - каталкою на місце, де лежав чоловік, як згодом стало відомо ОСОБА_9 , та транспортували такого в приймальний покій лікарні. Надалі викликали лікаря ОСОБА_43 . Під час огляду в пацієнта була виявлена велика рана на нозі під коліном, звідки була сильна кровотеча. Після зупинки кровотечі, та проведення всіх медичних процедур, такий був скерований до реанімаційного відділення в лікарню м.Мостиська;

- показаннями свідка ОСОБА_44 - водій карети швидкої допомоги Судововишнянської міської лікарні, який повідомив, що 15.05.2022 року, близько 23:00 год., йому подзвонив фельдшер та повідомила про виклик швидкої. Надалі він під`їхав під медичний заклад і разом із фельдшером попрямували неподалік лікарні, де на тротуарі лежав чоловік, який стікав кров`ю. В подальшому вказану особу вони транспортували у приймальне відділення Судововишнянської лікарні. Зазначив, що дану особу він впізнав. Ним виявився місцевий мешканець ОСОБА_9 .. Вказував на те, що коли ОСОБА_9 привезли у медичний заклад, то такий ще подавав ознаки життя.

- показаннями свідка ОСОБА_45 - медичної сестри Судововишнянської міської лікарні, яка повідомила, що 15.05.2022 року, перебуваючи на нічній зміні, близько 23:00 год., надавала першу невідкладну допомогу ОСОБА_9 , який був доставлений з раною ноги та черепно-мозковою травмою, без свідомості. Діагноз був поставлений наступний: Відкрита черепно-мозкова травма. Набряк мозку, артеріальна кровотеча правої гомілки, стан важкий, кома. В подальшому приїхала бригада швидкої медичної допомоги із Мостиської лікарні і забрала вказану особу у даний медичний заклад;

- показаннями свідка ОСОБА_47 - лікаря-терапевта Судововишнянської лікарні, яка повідомила, що 15.05.2022 року, у вечірній час доставили непритомного гр., ОСОБА_9 , якому вона надавала допомогу. Під час огляду у такого була ножова рана гомілки, сильна кровотеча, черепно-мозкова травма (з носа текла кров). Пацієнт ОСОБА_9 до тями не приходив та був переведений до реанімаційного відділення лікарні в м.Мостиська;

- показаннями свідка ОСОБА_48 , який показав наступне. Він являється завідувачем травматологічного відділення КНП «Судововишнянська МЛ». 22.05.2022 року, близько 23:00 год. його викликали на приймальний покій Судововишнянської лікарні. Приїхавши в лікарню він побачив пацієнта ОСОБА_9 , який перебував без свідомості, в критичному стані. При огляді було виявлено різану рану в районі середньої третин по зовнішній поверхні правої гомілки. Звідти була сильна венозна кровотеча. Окрім цього, була забійна рана потиличної частини голови. Після надання невідкладної допомоги, зокрема інтубування, зшивання рани, пацієнта вирішено скерувати в реанімаційне відділення лікарні м.Мостиська.

- показаннями свідка ОСОБА_49 , яка суду показала те, що як лікар невідкладного стану перебувала на робочому місці 15.05.29022 року та близько 23:30 год. поступив виклик з Судововишнянської міської лікарні про необхідність госпіталізації до реанімаційного відділення хворого. Зазначила, що була присутня при госпіталізації пацієнта ОСОБА_9 . Вказала, що в нього було садно на носі, садно на лобі справа, рана в ділянці гомілки правої ноги, кров в роті та носі, пацієнт був без свідомості. Надалі такий помер у медичному закладі;

- показаннями свідків ОСОБА_50 і ОСОБА_51 , судово-медичних експертів, які повністю підтримали надані ними висновки експертиз та роз`яснили висновки експертних досліджень, підтвердили характер, вид та локалізацію тілесних ушкоджень, що були виявлені на тілі потерпілого ОСОБА_9 , причину смерті останнього, а також виключили можливість отримання цих травм внаслідок падіння чи задовго до настання смерті останнього.

Показання вказаних свідків не містять суперечностей, є логічними, послідовними, взаємодоповнюючими, узгоджуються між собою, не викликають сумнівів в їх достовірності, а тому суд визнає їх належними та допустимими доказами вини обвинуваченого ОСОБА_4 , в пред`явленому обвинуваченні за наведених вище фактичних обставин.

Судом також детально, повно та всебічно досліджено докази, що містяться у матеріалах кримінального провадження, які були надані суду стороною обвинувачення та стороною захисту, зокрема:

- витяг з ЄРДР №0000297 від 16.05.2012 року, з якого відомо, що 15.05.2022 року о 23:56 год. до Яворівського РВП ГУНП у Львівській області надійшло телефонне повідомлення про те, що до Мостиської ЦРЛ було госпіталізовано гр.. ОСОБА_9 , 1972р.н., мешканця м.Судова Вишня, Яворівського району Львівської області з діагнозом: розриви на правій гомілці, ЗЧМТ, без свідомості, який ІНФОРМАЦІЯ_2 об 01:55 год. помер;

- рапорт старшого інспектора-чергового СМ Яворівського РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_52 від 15.05.2022 року, з якого відомо, що 15.05.2022 року об 23:41 год. заявник - поліцейський офіцер громади м.Судова Вишня ОСОБА_65 повідомив про те, що до нього звернулись місцеві мешканці і повідомили, що на вулиці у м.Судова Вишня, неподалік лікарні виявили невідомого чоловіка, котрий лежав на дорозі з ознаками побиття;

- заява гр. ОСОБА_19 від 16.05.2022 року, у якій такий надає згоду на огляд домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 ;

- протокол огляду місця події від 16.05.22 року з фототаблицями, під час якого було вилучено сліди РБК, фрагмент килима, ніж;

- ухвала слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області від 17.05.22 року про надання дозволу на обшук домогосподарства, що за адресою: АДРЕСА_1 ;

- постанова про визнання речових доказів від 16.05.22 року (змиви, фрагмент килима та ніж з рукояткою чорного кольору);

- ухвала слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області від 17.05.2022 року про арешт майна (2 змиви РБК із бетонної стежки, один змив РБК із килима з літньої кухні, фрагмент килима, ніж з рукояткою чорного кольору);

- протокол огляду місця події від 16.05.2022 року з фототаблицями, під час якого було вилучено патрони калібру 5,45- 30 штук, кросівки зі слідами РБК, два ножі зі слідами РБК;

- ухвала слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області від 17.05.2022 про надання дозволу на обшук кімнати АДРЕСА_2 , в якій проживає ОСОБА_4 ;

- постанова про визнання речовими доказами від 16.05.2022 року (предмети схожі на патрони калібру 5,45 -30 штук, кросівки сірого кольору чоловічі зі слідами РБК, два ножі зі слідами РБК);

- ухвала слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області від 17.05.2022 про арешт майна (предмети схожі на патрони калібру 5,45 -30 штук, кросівки сірого кольору чоловічі зі слідами РБК, два ножі зі слідами РБК);

- протокол затримання особи від 16.05.2022 року, з якого відомо, що вищевказаного дня об 09:17 год. було затримано громадянина ОСОБА_4 ;

- постанова про відібрання у підозрюваного - громадянина ОСОБА_4 зразків крові від 16.05.2022 року.

- протокол відібрання зразків крові від 16.05.2022 року;

- постанова про відібрання у підозрюваного ОСОБА_4 , змивів з рук від 16.05.2022 року;

- протокол відібрання змивів з рук від 16.05.2022 року;

- протокол проведення слідчого експерименту з ОСОБА_4 , від 17.05.2022 року та носій інформації (диск);

- постанова про відібрання зразків крові у трупа ОСОБА_9 , від 16.05.2022 року;

- протокол відібрання зразків крові у трупа ОСОБА_9 від 16.05.2022 року;

- постанова про відібрання зразків змивів з рук ОСОБА_9 від 16.05.2022 року;

- протокол відібрання зразків змивів з рук ОСОБА_9 від 16.05.2022 року;

- постанова про визнання речовими доказами від 16.05.2022 року (змиви з рук підозрюваного, змиви з рук трупа);

- протокол огляду трупа від 16.05.2022 року в приміщенні моргу, під час якого вилучено труси, футболку сіру з розрізами множинними, кофту, шорти з розрізами з слідами РБК;

- постанова про визнання речовими доказами від 16.05.2022 року (труси, футболка сіра з розрізами множинними, кофта, шорти);

- заява ОСОБА_19 на запит в порядку ст.93 КПК України про надання одягу ОСОБА_4 та табуретки від 23.05.2022 року;

- постанова про визнання речовими доказами від 23.05.2022 (одяг ОСОБА_4 та табуретка);

- висновок експерта №34/2022 від 16.05.2022 року, з якого відомо, що при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_9 , 1972р.н., враховуючи дані медичних документів виявлено:

а) при зовнішньому дослідженні:

- садно на спинці носа, синці на лівому передпліччі, садно на правому лікті, які відносяться до легкого тілесного ушкодження;

- перелом кісток носа, який кваліфікується як тілесне ушкодження з короткочасним розладом здоров`я;

б) при внутрішньому дослідженні:

- підшкірний крововилив на голові зліва, закриту травму ви в вигляді крововиливів в м`які оболонки та в речовину головного мозку, крововилив в шлуночки головного мозку, набряк головного мозку.

Дана травма голови має ознаки тяжкого тілесного ушкодження, виникла від контакту з тупим предметом, перебуває в прямому причинному зв`язку зі смертю та є причиною смерті гр. ОСОБА_9 .

Місця прикладання сили на голові - тім`яно-скронево-потилична ділянка голови зліва, спинка носа.

- переломи 6-го ребра справа та 7-го ребра зліва з розгинальним механізмом утворення з крововиливами в міжреберні м`язи та без пошкодження пристінкової плеври. Дані переломи виникли від контактів з тупими предметами, мають ознаки тілесного ушкодження середньої тяжкості та не перебувають в прямому причинному зв`язку зі смертю ОСОБА_9

- наскрізне колото-різане ушкодження правої гомілки, раневий канал якого проходить справа наліво горизонтально та дещо знизу вгору в з пошкодженням м`язів, виникла від дії якогось колюче-ріжучого знаряддя типу клинка ножа, має ознаки легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я та не перебуває в прямому причинному зв`язку зі смертю ОСОБА_9 .

Перечислені ушкодження, виявлені при експертизі трупа ОСОБА_9 могли виникнути 15 травня 2022 р. Смерть ОСОБА_9 згідно медичних документів настала 16 травня 2022 р. об 1:05 год. В крові трупа ОСОБА_9 спиртів не виявлено.

- висновок експерта №1442/2022-т від 26.05.2022-27.05.2022р., з якого відомо, що при судово-токсикологічній експертизі речового доказу - крові з трупа ОСОБА_9 , 1972р.н., методом газо-рідинної хроматографії не виявлено етилового, метилового, пропілового, бутилового і амілового спиртів;

- висновок експерта від 23.06.2022 року за №СЕ-19/114/21-7787-БЛ, з якого, що надані на дослідження 30 патронів кал.5,45-39мм, до автоматів та кулеметів системи Калашникова, з кулею трасуючою - маркування «3-81» промислового виробництва СРСР являються боєприпасами до бойової нарізної вогнепальної зброї. Надані патрони придатні до стрільби;

- висновок експерта №519/2022-ім від 01-16.06.2022 року, з якого відомо, що на підставі даних судово-медичних досліджень речового доказу встановлено:

Кров від трупа ОСОБА_9 , відноситься до групи А ,з ізогемаглютиніном - В за ізосерологічною системою АВ0.

Кров від гр-на ОСОБА_4 , відноситься до групи А, з ізогемаглютиніном анти - В за ізосерологічною системою АВ0.

В слідах на шортах (об`єкти №13,14,15,16), вилучених від трупа ОСОБА_9 , виявлена кров людини групи А, з ізогемаглютиніном анти - В за ізосерологічною системою АВО, яка може походити, як від самого потерпілого ОСОБА_9 , так і відбудь особи з такою ж груповою характеристикою крові, в том у числі і від гр-на ОСОБА_4 .

В слідах на футболці (об`єкти №1,2), на кофті (об`єкти №3,4,5,6,7,8,9,10), на трусах (об`єкт №11), на шортах (об`єкт №12), - одягу від трупа ОСОБА_9 , виявлена кров людини і антиген А, що не виключає можливість походження крові від будь якої особи з групою крові А, з ізогемаглютиніном анти - В за ізосерологічною системою АВО, в тому числі і від трупа ОСОБА_9 та гр-на ОСОБА_4 .

- висновок експерта №522/2022-ім від 06-13.06.2022 року, з якого відомо, що на підставі даних судово-медичного дослідження речових доказів встановлено:

Кров від трупа ОСОБА_9 , 1972 року народження, відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВО.

Кров від громадянина ОСОБА_4 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВО.

У слідах на 2-х марлевих тампонах зі змивами з рук трупа ОСОБА_9 (об`єкти №1,2) - виявлено кров людини та антиген А, що не виключає можливість походження виявленої крові від будь-якої особи з групою крові А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВО, в тому числі як від трупа ОСОБА_9 , так і від підозрюваного ОСОБА_4

- висновок експерта №520/2022-ім від 08-14.06.2022 року, з якого відомо, що на підставі даних судово-медичних досліджень речового доказу встановлено:

кров від трупа ОСОБА_9 , 1972 року народження відноситься до групи А, з ізогемаглютиніном анти - В за ізосерологічною системою АВ0.

Кров гр. ОСОБА_4 , відноситься до групи А, з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0.

В слідах, на двох марлевих тампонах зі змивами речовини із бетонної стежки біля вхідних воріт на подвір`ї та із бетонної стежки в куті будинку по АДРЕСА_1 (об`єкти №1,2), виявлена кров людини групи А, з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВО, яка може походити від будь якої особи з такою ж груповою характеристикою крові, в тому числі і від потерпілого ОСОБА_9 , та гр. ОСОБА_4

- висновок експерта №521/2022-ім від 06-14.06.2022 року, з якого відомо, що на підставі даних судово-медичного дослідження речових доказів встановлено:

Кров від трупа ОСОБА_9 , 1972 року народження, відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВО.

Кров від громадянина ОСОБА_4 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном В за ізосерологічною системою АВО.

У слідах на пакеті зі змивом РБК (об`єкт №1) та в слідах на фрагменті килима (об`єкт) - вилучених з місця події виявлено кров людини та антиген А, що не виключає можливість походження виявленої крові від будь якої особи з групою крові А з ізогмаглютиніном анти-В за ізосерологічної системою АВО, в тому числі як від трупа ОСОБА_9 , так і від підозрюваного ОСОБА_4

- висновок експерта №516/2022-ім від 25-31.05.2022 року, з якого відомо, що на підставі даних судово-медичного дослідження встановлено, що кров від трупа ОСОБА_9 , 1972р.н. відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічної системою АВО.

- висновок експерта №517/2022-ім від 09.06.2022 року, з якого відомо, що на підставі даних судово-медичного дослідження встановлено, що кров ОСОБА_4 , відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічної системою АВО.

- висновок експерта №525/2022-ім від 13-15.06.2022 року, з якого відомо, що на підставі даних судово-медичного дослідження речових доказів встановлено:

Кров від трупа ОСОБА_9 , 1972 року народження, відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВО.

Кров гр-на ОСОБА_4 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічною системою АВО.

У слідах парі кросівок (об`єкти №1,2) підозрюваного ОСОБА_4 , виявлено кров та антиген А, що не виключає можливості походження виявленої крові від будь-якої особи з групою крові А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВО, в тому як від самого гр. ОСОБА_4 , так і від трупа ОСОБА_9

- висновок експерта №518/2022-ім від 13-20.06.2022 року, з якого відомо, що на підставі даних судово-медичного дослідження речових доказів встановлено:

Кров від трупа ОСОБА_9 , 1972 року народження, відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВО.

Кров громадянина ОСОБА_4 , відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВО.

В слідах на штанах джинсових підозрюваного ОСОБА_4 , (об`єкт №3) виявлена кров людини. При серологічному дослідженні у вищевказаних слідах крові як в предметі-носії, так і в об`єкті виявлений антиген А, тому висловитись про групову приналежність крові неможливо через вплив предмета-носія, усунути який не вдалось.

В слідах на сорочці джинсовій (об`єкт №1), на футболці (об`єкт №2), - одязі підозрюваного ОСОБА_4 , кров не виявлено.

- висновок експерта №138/2022ц від 06-10.06.2022 року, з якого відомо, що кров трупа ОСОБА_9 , відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВО /згідно з Висновком експерта «516/2022ІМ від 31 травня 2022 року, який проводився у відділенні судово- медичної імунології ЛОБСМЕ/.

Кров підозрюваного ОСОБА_4 , відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВО /згідно з Висновком експерта №517/2022ім від 09 червня 2022 року, який проводився у відділі судово-медичної імунології ЛОБСМЕ/.

При судово-медичній експертизі двох ножів, вилучених 16 травня 2022 за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено наступне:

в плямі та накладеннях речовини бурого кольору на клинках двох /об`єкти №1,2/ виявлено кров особи чоловічої генетичної статі та антиген А ізосерологічної системи АВО, клітини плоского епітелію статева належність яких не встановлена через відсутність ядер.

Таким чином, виявлена кров на ножі може походити від потерпілого ОСОБА_9 , або іншого мужчини з групою крові А /II/. Не виключається можливість домішку крові і від підозрюваного ОСОБА_4 при умові у нього зовнішньої кровотечі.

- висновок експерта №1517/2022т від 08-09.06.2022 року, з якого відомо, що при судово-токсикологічній експертизі речового доказу - крові ОСОБА_4 , не виявлено етиловий, метиловий, пропіловий, бутиловий і аміловий спирти.

- висновок судово-психіатричної експертизи №202 від 21.06.2022 року, з якого відомо, що на даний час ОСОБА_4 психічним захворюванням не страждає і може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

У період інкримінованих дій ОСОБА_4 також психічним захворюванням не страждав і не виявляв будь - яких тимчасових чи інших хворобливих розладів психічної діяльності і міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Клінічних ознак хронічного алкоголізму чи наркоманії ОСОБА_4 не виявляє.

Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

- заявою гр. ОСОБА_16 від 23.06.2022 року про залучення його як потерпілої особи;

- заявою ОСОБА_16 від 23.06.2022 року на дозвіл на проведення слідчого експерименту;

- протокол слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_19 від 23.06.2022 року та фототаблицями доданими до вказаного протоколу;

- витягом з ЄРДР №0000430 від 30.06.2022 року, з якого відомо, що в середині квітня 2022 року в обідню пору, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , маючи намір на незаконне поводження з бойовими припасами без передбаченого законом дозволом, протиправно придбав, знайшовши в траві неподалік від залізничної станції в м Судова Вишня Яворівського району Львівської області 30 патронів калібру 5,45x39 мм до автоматів та кулеметів системи Калашникова, з кулею трасуючою - «3-81», промислового виробництва СРСР (м.Ульяновск 1981 р.в.), які в подальшому переніс до будинку за місцем свого проживання, що по АДРЕСА_1 та незаконно зберігав без відповідного на те дозволу;

- постанова про об`єднання матеріалів досудових розслідувань від 30.06.2022 року;

- протокол слідчого експерименту з ОСОБА_41 та фототаблицями до вказаного протоколу від 03.08.2022 року;

- протокол слідчого експерименту з ОСОБА_19 та фототаблицями до вказаного протоколу від 03.08.2022 року;

- ухвала слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області від 12.08.2022 року про продовження строку досудового розслідування;

- ухвала слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області від 06.10.2022 року про продовження строку досудового розслідування;

- висновок комісійної судово-медичної експертизи №158 від 02-16.11.2022 року, з якого відомо, що вивчивши матеріали кримінального провадження та беручи до уваги дані із «Висновку експерта» №34/22 за 16.05-16.06.22р.,Медичної карти стаціонарного хворого №2162, «Висновку експерта» №158/22 від 26-31.10.22 р., комісія вважає, що причиною смерті гр. ОСОБА_9 стала тупа закрита черепно-мозкова травма у вигляді крововиливів та ерозивних розривів м`яких мозкових оболонок в тім`яно-скроневих частках зліва, крововиливів в корі скронево-тім`яно-потиличної часток зліва, які зливаються між собою, на площі 0,6x0,9 см, крововиливів в бокові шлуночки головного мозку, крововиливу в м`які тканини голови в скронево-тім`яно-потиличній ділянці зліва, яка ускладнилась набряком головного мозку. Відповідно до записів медичної карти №2162 стаціонарного хворого смерть гр. ОСОБА_9 була констатована лікарями о 01:05 год. 16 травня 2022 року.

При зовнішньому досліджені під час проведення судово-медичної експертизи трупа гр. ОСОБА_9 , лікарем судово-медичним експертом ОСОБА_58 було виявлено: садно на носі, садно в ділянці правого ліктя, 4 синці на лівому передпліччі, наскрізне пошкодження правої гомілки у вигляді 2-х ран, травма носа у вигляді перелому носової кістки та садна на спинці носа. При внутрішньому дослідженні трупа було виявлено: підшкірний крововилив на внутрішній поверхні м`яких покровів голови у скронево-тім`яно-потиличній ділянках зліва, крововиливи, пошкодження м`яких оболонок та речовини головного мозку у тім`яно-скроневих ділянках зліва, крововиливи в шлуночки головного мозку, переломи 6-го ребра справа по лопатковій лінії та 7-го ребра зліва по задньо-пахвовій лінії, травму правої гомілки у вигляд наскрізного поранення її з пошкодженням м`язів у ділянці раневого каналу. Всі вказані тілесні ушкодження, крім наскрізного поранення гомілки, утворились від неодноразової дії тупих предметів. Наскрізне поранення правої гомілки виникло від дії гострого плоского колючо-ріжучого знаряддя, котрим міг бути клинок ножа.

Травма носа у вигляді перелому кісток та садна в ділянці спинки його, черепно-мозкова травма, травма грудної клітки могли виникнути від ударів кулаком в ділянку носа та в ліву половину голови - скронево-тім`яно-потиличну ділянки та в ділянку тулуба справа і зліва. 4-и синці на лівому передпліччі і садно в ділянці правого ліктя могли виникнути внаслідок стиснення передпліччя пальцями руки та внаслідок тертя до площини при переміщенні тіла потерпілого ОСОБА_9 підозрюваним, як вказано у матеріалах кримінального провадження.

Тупа закрита черепно-мозкова травма, яка ускладнилась набряком головного мозку, у гр. ОСОБА_9 , має ознаки тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя в момент її спричинення, відповідно п. 2.1.3 в. "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 р. "Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України".

Травма носа у вигляді перелому кісток та садна на спинці його і наскрізне поранення правої^ гомілки з наявністю 2-х ран на різних поверхнях її, з утворенням раневого каналу, що проходив через товщу м`язів без пошкодження судинно-нервового пучка мають ознаки легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я. Садна та синці мають ознаки легких тілесних ушкоджень.

Кількість, характер, механізм виникнення та розташування тілесних ушкоджень на різних анатомічних ділянках і поверхнях тіла не дають підстави стверджувати про можливість їх виникнення внаслідок падіння громадянина ОСОБА_9 , з висоти власного росту на площину, в тому - числі і біля лікувального закладу (із врахуванням даних слідчого експерименту від 03.08.22 р. із свідком ОСОБА_41 )

Судово-медичних даних, які б свідчили про можливість виникнення виявлених у гр. ОСОБА_9 тілесних ушкоджень при обставинах, які були встановлені за результатами проведення слідчого експерименту з ОСОБА_4 (протокол слідчого експерименту від 17.05.2022р.), а саме: при падінні на табуретку нема.

Характер тілесних ушкоджень не виключає можливості, що потерпілий ОСОБА_9 після отримання травми голови, тулуба та правої ноги міг певний період часу виконувати активні дії (ходити).

Всі зазначені в п.2.3 даних «Підсумків» даної експертизи тілесні ушкодження виявлені у гр. ОСОБА_9 могли виникнути 15 травня 2022 року. Судово-медичних даних, котрі б вказували на те, що виявлені у гр. ОСОБА_9 тілесні ушкодження могли утворитись задовго до дня його смерті нема.

Не виключено, що крововтрата у гр. ОСОБА_9 , яка виникла у потерпілого в результаті спричинення йому травми правої гомілки та наявна у нього черепно-мозкова травма могли призвести до втрати свідомості та падіння гр. ОСОБА_9 , біля лікувального закладу.

- висновок експерта №524/2022-ім від 14-15.06.2022 року, з якого відомо, що на підставі даних судово-медичного дослідження речового доказу встановлено, що у слідах на дерев`яній табуретці (об`єкти №1,2) добровільно виданій ОСОБА_19 , крові не виявлено.

Зазначені докази є належними, оскільки у своїй сукупності прямо підтверджують існування обставин, що доказуванню у кримінальному провадженні, передбачених ст.91 КПК України, та є допустимими, оскільки отримані такі в порядку, встановленому КПК України.

Дослідивши надані сторонами кримінального провадження докази та даючи їм належну правову оцінку, суд приходить до наступного.

Кримінальний кодекс України має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від злочинних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання злочинам (ч.1 ст.1 КК України).

Завданням кримінального провадження, зокрема, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, а також забезпечення повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.

Відповідно до ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Згідно частини 1 статті 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Суд при розгляді кримінального провадження досліджує докази як ті, що викривають, так і ті, що виправдовують обвинуваченого, аналізує їх та дає оцінку з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності для вирішення питань, зазначених у ст.368 КПК України.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Частиною першою статті 85 КПК України встановлено, що належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

При розгляді вказаного обвинувального акту в суді, судом всім учасникам провадження було створено належні умови для реалізації сторонами своїх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, зокрема були допитані всі заявлені свідки та вирішені заявлені клопотання.

Будь-яких належних та допустимих доказів захисту на спростування доказів обвинувачення стороною захисту, під час судового розгляду суду не надано.

Судом встановлено, що всі докази, досліджені в судовому засіданні і покладені в основу вироку, є достовірними, допустимими і достатніми, які повною мірою підтверджують встановлені в суді фактичні обставини по справі.

Суд вважає за необхідним зазначити, що судовий розгляд кримінального провадження проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, що передбачено ч.1 ст.337 КПК України.

В силу вимог статей 370, 373 КПК України суд обґрунтовує вирок лише на доказах, які були розглянуті у судовому засіданні і обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Сторона захисту наполягала на наявності пом`якшуючої обставини, а саме: щирому каятті ОСОБА_4 ..

Проте, з такою позицією захисника погодитись не убачається за можливе. Так, як неодноразово зазначав Верховний суд у правових позиціях, щире каяття - це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 3 постанови Пленуму ВСУ №12 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.

Щире каяття це певний психічний стан винної особи, коли вона засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, що об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям всіх відомих їй обставин вчиненого діяння, вчиненням інших дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину, або відшкодування заданих збитків чи усунення заподіяної шкоди.

Основною формою прояву щирого каяття є повне визнання особою своєї вини та правдива розповідь про всі відомі їй обставини вчиненого злочину. Якщо особа приховує суттєві обставини вчиненого злочину, що значно ускладнює його розкриття, визнає свою вину лише частково для того, щоб уникнути справедливого покарання, її каяття не можна визнати щирим, справжнім.

Отже, щире каяття повинно ґрунтуватися на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки, її осуді, бажанні виправити ситуацію, яка склалась, та нести кримінальну відповідальність за вчинене, а також зазначена обставина має знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.

При цьому, суд також враховує, що у постанові від 18.09.2019 (справа № 166/1065/18) ВС зазначив, що розкаяння передбачає, крім визнання факту скоєння злочину, ще й дійсне визнання власної провини, щирий жаль та осуд своєї поведінки.

Разом з тим, як було встановлено в судовому засіданні об`єктивних даних, які б свідчили про щире каяття обвинуваченого ОСОБА_4 , встановлено не було, оскільки такий як на досудовому слідстві так і під час розгляду справи в суді (до моменту дослідження доказів) вину у вчинених злочинах визнавав частково, а лише після дослідження наданих стороною обвинувачення доказів, вину визнав повністю, щиро покаявшись у вчиненому, що в свою чергу на переконання суду не є достатньою підставою, яка б достеменно давала підстави стверджувати, що обвинувачений щиро кається у вчинених кримінальних правопорушеннях.

Окрім цього, слід наголосити на тому, що сам обвинувачений ОСОБА_4 , під час судових засідань посилаючись на те, що його дії були викликані неправомірною поведінкою загиблого ОСОБА_9 , який був ініціатором конфлікту не зміг навіть повідомити суду причину, за умов якої такий конфлікт розпочався, під час судового розгляду не повідомляв про свій емоційний стан, зокрема про неможливість контролювати свої дії у повному обсязі, під час скоєння ним злочину. Такі доводи були висунуті захисником на стадії судових дебатів та підтримані ОСОБА_4 .

Так, в матеріалах кримінального провадження відсутні дані на підтвердження того, що дії загиблого ОСОБА_9 , були направлені на умисне приниження гідності обвинуваченого ОСОБА_4 , або були вчинені з метою зганьбити честь останнього, а також відсутні дані про системність характеру такого поводження з боку потерпілого, факту перебування ОСОБА_4 , у стані фрустрації вираженого емоційного збудження, фізіологічного афекту, вираженої емоційної напруги, ступінь якої досягав такого рівня, який позбавляв його можливості усвідомлювати реальний зміст власних дій, міг викликати у нього обмежену можливість контролю та регуляції цих дій.

Окрема увага приділена руху провадження в контексті перевірки належності доказів, які подала сторона обвинувачення. Процесуальні докази, наведені у вироку, прямо підтверджують той факт, що досліджені в судовому засіданні докази, які суд визнав належними та допустимими, зібрані у встановленому законом порядку та жодного сумніву у своїй законності та правдивості не викликають. Відтак, подані стороною докази збиралися стороною обвинувачення в належний спосіб.

Судом не встановлено таких доказів, на яких ґрунтується доказування вини обвинуваченого ОСОБА_4 , що були б отримані внаслідок істотного порушення прав і свобод людини, та не встановлено підстав, які б призвели до визнання їх недопустимими.

Отже, судом не встановлено даних, які б свідчили, що зібрані докази по даному кримінальному провадженню отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод обвинуваченого через допущені порушення кримінального процесуального закону у ході досудового розслідування, і оцінивши докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, за наведених у вироку обставин, доведена у повному обсязі.

Таким чином, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд знаходить винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 доведеною у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень та вважає, що його дії вірно кваліфіковано за:

- частиною 2 статті 121 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого;

- частиною 1 статті 263 КК України - придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Вирішуючи питання щодо виду та міри покарання, необхідного і достатнього для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, суд приймає до уваги роз`яснення, надані в пункті 2 постанови Пленуму ВСУ №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», згідно з якими відповідно до пункту 1 частини першої статті 65 КК суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, які вчинили злочини на ґрунті пияцтва, алкоголізму, наркоманії, за наявності рецидиву злочину, у складі організованих груп чи за більш складних форм співучасті (якщо ці обставини не є кваліфікуючими ознаками), і менш суворого особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.

Суд враховує, що у постанові від 10.07.2018р. (справа №148/1211/15-к) ВС звернув увагу на те, що відповідно до статей 50, 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, воно повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

У постанові від 14.06.2018р. (справа №760/115405/16-к) ВС зазначив, що поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Підставами для судового розсуду при призначенні покарання виступають: кримінально-правові, відносно-визначені (де встановлюються межі покарання) та альтернативні (де передбачено декілька видів покарань) санкції; принципи права; уповноважуючі норми, в яких використовуються щодо повноважень суду формулювання «може», «вправі»; юридичні терміни та поняття, які є багатозначними або не мають нормативного закріплення, зокрема «особа винного», «щире каяття» тощо; оціночні поняття, зміст яких визначається не законом або нормативним актом, а правосвідомістю суб`єкта правозастосування, наприклад, при врахуванні пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин (статті 66, 67 КК), визначенні «інших обставин справи», можливості виправлення засудженого без відбування покарання, що має значення для застосування статті 75 КК тощо; індивідуалізація покарання - конкретизація виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і його суб`єкта.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Загальні засади призначення покарання (стаття 65 КК) наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Крім того, ВС у постанові від 09.10.2018р. (справа №756/4830/17-к) звернув увагу на те, що відповідно до статей 50 і 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Визначені у статті 65 КК загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Дискреційні повноваження суду, як вже було зазначено вище, визнаються і Європейським судом з прав людини.

Верховний суд зауважив, що ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення означає з`ясування судом, насамперед, питання про те, до злочинів якої категорії тяжкості відносить закон (стаття 12 КК) вчинене у конкретному випадку злочинне діяння. Беручи до уваги те, що у статті 12 КК дається лише видова характеристика ступеня тяжкості злочину, що знаходить своє відображення у санкції статті, встановленій за злочин цього виду, суд при призначенні покарання на основі всебічного, повного та неупередженого врахування обставин кримінального провадження в їх сукупності визначає тяжкість конкретного кримінального правопорушення, враховуючи його характер, цінність суспільних відносин, на які вчинено посягання, тяжкість наслідків, спосіб посягання, форму і ступінь вини, мотивацію кримінального правопорушення, наявність або відсутність кваліфікуючих ознак тощо.

Під особою обвинуваченого розуміється сукупність фізичних, соціально-демографічних, психологічних, правових, морально-етичних та інших ознак індивіда, щодо якого ухвалено обвинувальний вирок, які існують на момент прийняття такого рішення та мають важливе значення для вибору покарання з огляду мети та засад його призначення. Тобто поняття «особа обвинуваченого» вживається у тому ж значенні, що й у пункті 3 частини першої статті 65 КК поняття «особа винного».

Термін «явно несправедливе покарання», як зазначив ВС, означає відмінність в оцінці виду та розміру покарання принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті (частини статті) Особливої частини КК, видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

Аналогічний висновок зроблений ВС у постанові від 13.08.2020р. (справа №716/1224/19).

Суд також враховує, що у постанові від 10.07.2018р. (справа № 148/1211/15-к) ВС звернув увагу на те, що формулювання пункту 1 частини першої статті 66 КК передбачає, що наявність будь-якої з обставин, перелічених в ньому, - тобто, або «з`явлення із зізнанням», або «щирого каяття», або «активного сприяння розкриттю злочину» - означає, що вимогу цього пункту виконано. Таким чином, положення статті 69-1 КК застосовуються, якщо судом установлено будь-яку з обставин, зазначених у пункті 1 частини першої статті 66 КК, та будь-яку з обставин, вказаних у пункті 2 частини першої статті 66 КК.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, у відповідності до вимог ст.65 КК України, враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Визначаючи ступінь небезпечності вчинених кримінальних правопорушень, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема характеру вчинених дій, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення кримінального правопорушення, тяжкості наслідків, що настали.

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, які згідно ст.12 КК України є тяжкими злочинами.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до вимог статті 66 КК України, судом не встановлено.

Щодо обтяжуючої обставини ОСОБА_4 - вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, то слід зазначити наступне.

Органами досудового розслідування обвинуваченому ОСОБА_4 , було інкриміновано вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, проте даний факт не був доведений стороною обвинувачення в судовому засіданні. Також, жодними письмовими доказами не доведено вживання ОСОБА_4 спиртних напоїв саме до часу вчинення злочину.

Навпаки, як встановлено у судовому засіданні, висновком експерта №1517/2022т від 08-09.06.2022року підтверджено той факт, що при судово-токсикологічній експертизі крові громадянина ОСОБА_4 , не виявлено етилового, метилового, пропілового, бутилового і амілового спиртів, а тому як обтяжуючу обставину - вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, слід виключити з пред`явленого ОСОБА_4 , обвинувачення по факту нанесення умисного тяжкого тілесного ушкодження ОСОБА_9 .

Що стосується питання осудності обвинуваченого ОСОБА_4 , суд керується тим, що його поведінка в ході досудового слідства та в судовому засіданні була адекватною, свої пояснення він надавав послідовно та змістовно, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, а тому на стійке переконання суду обвинувачений є осудною особою, що також стверджується висновком експерта №202 від 21.06.2022 року.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 , дав критичну оцінку своїм злочинним діям, виказав готовність нести кримінальну відповідальність, враховуючи обставини справи, а також особу обвинуваченого, котрий згідно ст.89 КК України не судимий, після вчинення даних злочинів до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується за місцем праці, проживає із братами і сестрою, на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, його роль у скоєних кримінальних правопорушеннях та поведінку до і після вчинення таких.

Приймаючи до уваги наведені обставини в сукупності, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_4 , можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, призначивши такому покарання у виді позбавлення волі.

Саме такий вид покарання, на думку суду, відповідає загальним засадам призначення покарання, принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання і є найбільш доцільною, достатньою для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 , статті 69 КК України, тобто призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом.

При призначенні остаточного покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , слід керуватись положеннями частини 1 статті 70 КК України, а саме: при сукупності злочинів, суд призначивши покарання за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Суд дійшов глибокого переконання, що таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами вчиненого і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню, так як Конституційний Суд України у рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що: «Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину».

Справедливе застосування норм права означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

Цивільні позови по даному кримінальному провадженні, не заявлено.

Відповідно до частини 4 статті 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна, залишення цивільного позову без розгляду або відмова в задоволенні цивільного позову.

А тому, заходи забезпечення у виді арешту, які накладені на підставі ухвал слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області від 17.05.2022 року, необхідно скасувати.

Питання речових доказів необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати на підставі ст.124, 126 КПК України слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 , в дохід Держави.

Оскільки обвинуваченого ОСОБА_4 , 16.05.2022року об 09:17год, старшим слідчим СВ Яворівськго РВП ГУНП У Львівській області ОСОБА_64 , в порядку, передбаченому ст.208 КПК України було затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України, та в подальшому на підставі ухвали слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області від 18.05.2022 року обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, який в подальшому неодноразово продовжувався, то суд у відповідності до положень ст.72 КК України, вважає за необхідне зарахувати у строк відбування покарання час його попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Обраний, обвинуваченому ОСОБА_4 , запобіжний захід у виді тримання під вартою - необхідно залишити до вступу вироку в законну силу.

Керуючись статті 368-371, 373-376 КПК України, суд -

у х в а л и в:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121 КК України та ч.1 ст.263 КК України, і призначити йому покарання:

- за частиною 2 статті 121 КК України - 8 (вісім) років позбавлення волі;

- за частиною 1 статті 263 КК України - 3 (три) роки позбавлення волі;

Згідно із вимогами частини 1 статті 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121 КК України та ч.1 ст.263 КК України, шляхом поглинення менш суворого більш суворим покаранням, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання - 8 (вісім) років позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити попередній - тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 16.05.2022 року, тобто з моменту його фактичного затримання, з розрахунку відповідно до ст.72 КК України, один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженні, не заявлено.

Заходи забезпечення у виді арешту, які накладені на підставі ухвал слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області від 17.05.2022 року, - скасувати.

Речові докази:

- два змиви речовини бурого кольору із бетонної стежки, один змив речовиною бурого кольору із килима літної кухні, фрагмент килима із слідами речовини бурого кольору, ніж із рукояткою чорного кольору, два предмети схожі на ножі із слідами речовини бурого кольору, змиви з рук ОСОБА_4 та змиви з рук трупа ОСОБА_9 , труси чорні, футболка темно-сіра, кофта темно-синя, шорти трупа ОСОБА_9 , табуретка дерев`яна саморобна, 6 (шість) стріляних гільз патронів калібру 5,45 мм, котрі знаходять в камері зберігання речових доказів Яворівського РВП ГУНП у Львівській області - знищити;

- патрони калібру 5,45 мм в кількості 24 (двадцять чотири) штук, котрі знаходять в камері зберігання речових доказів Яворівського РВП ГУНП у Львівській області - конфіскувати в дохід Держави;

- одна пара чоловічих кросівок сірого кольору, футболка, сорочка, штани, які були вилучені у ОСОБА_4 , котрі знаходять в камері зберігання речових доказів Яворівського РВП ГУНП у Львівській області - повернути останньому;

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Держави документально підтверджені витрати на проведення експертизи зброї за спеціальністю 3.1 «Балістичне дослідження вогнепальної зброї та бойових припасів до неї» №СЕ-19/114-22/7787-БЛ від 23.06.2022 року в сумі 1510 (однієї тисячі п`ятсот десять) гривень 24 коп.

На вирок протягом 30-ти діб з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Мостиський районний суд Львівської області.

Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1