Провадження № 1-в/643/358/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2023

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши подання начальника Салтівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 про вирішення питання про звільнення від відбування покарання у виді громадських робіт у зв`язку з закінченням строків давності відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 30.10.2023 року Київським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 80 годин, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло подання начальника Салтівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 про вирішення питання про звільнення від відбування покарання у виді громадських робіт у зв`язку з закінченням строків давності відносно ОСОБА_4 .

В обґрунтування подання зазначає, що 29.03.2021 до Салтівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області надійшов до виконання вирок Київського районного суду м. Харкова від 30.10.2020 року відносно засудженого ОСОБА_4 . Вирок набрав законної сили 05.01.2021. 29.03.2021 за допомогою поштового зв`язку засудженому було направлено виклик до уповноваженого органу з питань пробації на 05.04.2021, однак останній за викликом не з`явився причини неявки не повідомив. 06.04.2021 поштою було повторно надіслано виклик до уповноваженого органу з питань пробації на 14.04.2021, однак за викликом останній так і не з`явився. Паралельно співробітниками відділу пробації було здійснені виходи за адресою мешкання ОСОБА_4 , з метою виклику до підрозділу пробації, під час виходу двері квартири ніхто не відчиняв. У зв`язку з вищевикладеним, місцезнаходження засудженого не було встановлено, у зв`язку із чим 21.05.2021 матеріали початкового розшуку стосовно засудженого ОСОБА_4 , було передано до Харківського районного управління поліції №2 ГУНП в Харківській області для проведення подальших розшукових заходів. 16.06.2021 до відділу пробації надійшло повідомлення з ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області, згідно якого стало відомо, що відносно ОСОБА_4 проводяться оперативно- розшукові заходи щодо встановлення місцезнаходження останнього. 05.10.2022 до відділу пробації найшло повідомлення з ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області, в якому вказано, що 29.01.2022 було встановлено місцезнаходження ОСОБА_4 , про що було повідомлено ініціатору розшуку. Однак до відділу пробації вказане повідомлення не надходило та засуджений не з`явився. 06.10.2022 за допомогою поштового зв`язку засудженому було направлено виклик до уповноваженого органу з питань пробації на 14.10.2022. Однак у встановлений день останній не з`явився, причини неявки не повідомив. 17.10.2022 було здійснено вихід за адресою мешкання засудженого з метою виклику останнього до уповноваженого органу з питань пробації для роз`яснення порядку та умов відбування покарання у виді громадських робіт. Під час виходу було встановлено, що двері квартири зламані, вдалося поспілкуватися з сусідами, які вказали, що в квартирі ніхто не проживає вже тривалий час, ніяких контактних даних ОСОБА_4 не мають. У зв`язку з вищевикладеним 08.11.2022 були розпочаті першочергові заходи з виявлення засудженого. Вжитими заходами місцезнаходження засудженого не було встановлено, у зв`язку із чим 22.12.2022 до ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області було направлено клопотання (подання) про передання матеріалів для проведення подальших розшукових заходів. 26.01.2023 до відділу пробації надійшло повідомлення з ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області, згідно якого стало відомо, що ОСОБА_4 перебуває у розшуку та проводяться заходи направленні на встановлення місцезнаходження останнього. У зв`язку з вищевикладеним станом на 07.11.2023 місцезнаходження засудженого не встановлено, з порядком і умовами відбування покарання у виді громадських робіт не ознайомлений. Вирок набрав законної сили 05.01.2021 року, а строк його виконання у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України сплив через 2 роки, а саме 05.01.2023 року.

Згідно вимоги Управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП в Харківській області за вх. 5031 від 06.11.2023 відомості про притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності після винесення вироку Київського районного суду м. Харкова від 30.10.2020 відсутні.

З урахуванням вищевикладеного, а також того факту, що ОСОБА_4 не був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт, та на підставі п.1 ч. 1 ст. 80 КК України, ст. 152 КВК України, п. 14 ч. 1 ст. 537, п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України просить розглянути питання про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку відносно громадянина ОСОБА_4 .

Прокурор у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення подання не заперечував.

Засуджений у судове засідання не з`явився, про час і день слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Представник Салтівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Подання підтримав у повному обсязі.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 Кримінального процесуального кодексу України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

За таких обставин, суд вважає за необхідне розглянути клопотання без участі представника органу пробації та інших осіб, які були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що подання органу пробації підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було засуджено 30.10.2020 року Київським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 80 годин.

Вирок Київського районного суду м. Харкова від 30.10.2020 року набрав законної сили 05.01.2021 року.

29.03.2021 року за допомогою поштового зв`язку засудженому було направлено виклик до уповноваженого органу з питань пробації на 05.04.2021 року, однак останній за викликом не з`явився.

06.04.2021 року поштою було повторно надіслано виклик до уповноваженого органу з питань пробації на 14.04.2021 року, однак за викликом останній також не з`явився.

Так, відповідно до рапорту інспектора ОСОБА_5 , співробітниками відділу пробації було здійснені виходи за адресою мешкання ОСОБА_4 , з метою виклику до підрозділу пробації, під час виходу двері квартири ніхто не відчиняв, виклики до органу з питань пробації були залишені у дверях.

28.05.2021 року матеріали початкового розшуку стосовно засудженого ОСОБА_4 , було передано до Харківського районного управління поліції № 2 ГУНП в Харківській області для проведення подальших розшукових заходів.

16.06.2021 року до відділу пробації надійшло повідомлення з ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області, згідно якого стало відомо, що відносно ОСОБА_4 проводяться оперативно- розшукові заходи щодо встановлення місцезнаходження останнього.

05.10.2022 до відділу пробації найшло повідомлення з ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області, в якому вказано, що 29.01.2022 було встановлено місцезнаходження ОСОБА_4 , про що було повідомлено ініціатору розшуку.

06.10.2022 року за допомогою поштового зв`язку засудженому було направлено виклик до уповноваженого органу з питань пробації на 14.10.2022. Однак у встановлений день останній не з`явився, причини неявки не повідомив.

У зв`язку з вищевикладеним 08.11.2022 року були розпочаті першочергові заходи з виявлення засудженого

Так, 22.12.2022 року до ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області було направлено клопотання (подання) про передання матеріалів для проведення подальших розшукових заходів.

08.05.2023 року, 14.06.2023 року та 10.07.2023 року до відділу пробації надійшли повідомлення з ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області, згідно яких стало відомо, що ОСОБА_4 перебуває у розшуку та проводяться заходи направленні на встановлення місцезнаходження останнього.

Станом на 07.11.2023 року місцезнаходження засудженого не встановлено, з порядком і умовами відбування покарання у виді громадських робіт не ознайомлений.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано протягом двох років - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Відповідно до ч. 3 ст. 80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

Згідно з ч. 4 ст. 80 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у ч. 1 та ч. 3 цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Отже, ст. 80 КК України застосовується у разі, якщо у встановлений законом строк вирок суду не був виконаний за умови, що засуджений не ухилявся від його відбування покарання, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності, та до закінчення строку виконання вироку не вчинив нового злочину, що є підставою для переривання строку давності.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Положення ст. 80 КК України свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі № 5-324кс15, зазначеного у постанові від 24 грудня 2015 року, ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Оскільки в матеріалах особової справи відсутні дані про ухилення засудженого від відбування покарання, зокрема притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389 КК України, та про вчинення ним нового злочину до закінчення строку давності, то немає підстав вважати, що перебіг строку давності зупинявся чи переривався.

Відповідно до приписів ст. 152 КВК України закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання.

Підстава для звільнення від відбування покарання у відповідності до положень ст. 80 КК України складається з трьох обов`язкових елементів: 1) закінчення (сплив) строків давності виконання обвинувального вироку; 2) не ухилення особи від відбування призначеного їй покарання; 3) не вчинення нею нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливого тяжкого.

Враховуючи вищенаведене та той факт, що на даний час закінчились строки давності виконання вироку Київського районного суду м. Харкова від 30.10.2020 року, факт ухилення від відбування покарання не встановлений вироком суду, та за період перебування на обліку засуджений ОСОБА_4 не вчинив нового правопорушення, що підтверджується вимогою УІАП ГУ НП в Харківській області від 25.10.2023 року, суд вважає, що подання підлягає задоволенню, оскільки наявні підстави для звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України.

У зв`язку з викладеним вище, суд вважає, що дане подання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 80 КК України, ст. 539 КПК України, ст. 152 КВК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Подання начальника Салтівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 про вирішення питання про звільнення від відбування покарання у виді громадських робіт у зв`язку з закінченням строків давності відносно ОСОБА_4 - задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 30.10.2020 року Київським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України у виді громадських робіт на строк 80 годин, звільнити від призначеного за даним вироком покарання, відповідно до п. 1. ч. 1 ст. 80 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 7 днів з моменту її проголошення. Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала не набрала законної сили.

Суддя - ОСОБА_1