Справа № 646/6078/23
№ провадження 1-кп/646/661/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2023 року місто Харків

Червонозаводський районний суд м.Харкова у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові кримінальне провадження № 0001877 від 11.09.2023 з обвинувальним актом щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Вернигородок Козятинського району Вінницької області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, військовослужбовця за призивом під час мобілізації, посада номер обслуги кулеметного взводу 1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , має звання солдата, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 Кримінального кодексу України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :

Солдат ОСОБА_3 відповідно до наказу № 140 від 16.05.2023 проходив військову службу за призовом під час мобілізації на посаді номера обслуги кулеметного взводу 1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил ОСОБА_3 під час проходження військової служби повинен свято та непорушно дотримуватись Конституції України і законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, забезпечувати недоторканність державного кордону та охорону суверенних прав України, не допускати негідних вчинків та стримувати від них інших, про все, що сталося з ним і стосується виконання службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження зобов`язаний доповідати безпосередньому начальникові. Крім цього, згідно вищевказаних положень нормативно-правових актів, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Відповідно до статей 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місці служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять), чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Згідно з вимогами ст. 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України виїзд військовослужбовців, що проходять військову службу за контрактом, за межі гарнізону Здійснюється з дозволу командира військової частини.

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Верховною радою України, у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години ЗО хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України №133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року який діє по теперішній час.

Однак, ОСОБА_3 , 08.06.2023 вирішив стати на злочинний шлях, та діючи умисно, в умовах воєнного стану, без дозволу командування та поважних причин, незаконно вирішив тимчасово ухилитися від проходження військової служби та провести час на власний розсуд.

Реалізуючи свій злочинний умисел, солдат ОСОБА_3 в порушення вищевказаних нормативно-правових актів, діючи з прямим умислом, а саме усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від військової служби та з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, без відповідних дозволів командирів та начальників, за відсутності законних підстав та поважних причин, знаходячись у місці тимчасової дислокації підрозділу в районі АДРЕСА_2 , та самовільно залишив місце служби.

Доводячи свій злочинний умисел до кінця старший солдат ОСОБА_3 в період з 08.06.2023 по 05.09.2023, в умовах воєнного стану, незаконно перебував поза межами розташування особового складу військової частини НОМЕР_1 та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та без поважних причин.

За час відсутності на службі солдат ОСОБА_3 обов`язки з військової служби за посадою не виконував, в медичні установи не звертався, правоохоронні органи, органи державної влади або органи місцевого самоврядування про свою належність до військової служби, про вчинене ним ухилення від військової служби та про його причини не повідомляв, вільний час проводив на власний розсуд, не пов`язуючи його із виконанням своїх службових обов`язків до 05.09.2023.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, пояснивши, що у зв`язку із тим, що його дружина звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання їх неповнолітньої доньки, він самовільно поїхав додому, щоб вчинити правочин та розпорядитися своїм майном на користь дитини. Щиро кається та просить суд врахувати, що не відмовляється проходити військову службу, хочу продовжити воювати з метою захисту своїх рідних та держави.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи та пред`явленому йому обвинуваченню, сторони кримінального провадження не оспорюють їх, а тому відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України вивчення інших доказів, що є у справі, у судовому засіданні визнано недоцільним.

Таким чином, суд вважає винним ОСОБА_3 у самовільному залишенні місця несення служби, без поважних причин військовослужбовцем, вчинене в умовах воєнного стану та кваліфікує його дії за ч. 5 ст. 407 Кримінального кодексу України.

Суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті Особливої частини Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, враховуючи його ступінь тяжкості, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. При цьому особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обставин, які у відповідності до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 не встановлено.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ч.1 ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння в розкритті кримінального правопорушення.

Вивченням відомостей про особу обвинуваченого ОСОБА_3 судом встановлено, що він раніше не судимий, одружений, має неповнолітню доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за час проходження служби на посаді номер обслуги кулеметного взводу 1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 характеризується посередньо, як не завжди відповідальний та дисциплінований військовослужбовець, який не завжди виконує поставлені завдання; під час виконання службових обов`язків ініціативу та наполегливість не проявляє, за характером врівноважений та спокійний, однак потребує контролю з боку командування, на зауваження та критику реагує адекватно. За повідомленням КП ?Козятинська центральна районна лікарня» Козятинської міської ради Вінницької області на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за психіатричною допомогою не звертався.

При призначенні покарання обвинуваченому суд керується загальними засадами призначення покарання, передбаченими ст. 65 КК України і враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, дані про особу винного та обставини, що впливають на його покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України є тяжким злочином.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, ступінь суспільної небезпеки вчиненого, а також наведені вище дані про особу обвинуваченого, та призначає йому покарання в межах санкції, передбаченої ч. 5 ст. 407 КК України у вигляді позбавлення волі.

При цьому, суд вважає, що щире каяття обвинуваченого, в даній ситуації, ґрунтується на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки і характеризується щирим осудом цієї поведінки, визнанням своєї провини, бажанням виправити ситуацію, а також готовністю нести кримінальну відповідальність.

Тому, з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, враховуючи те, що ОСОБА_3 вину визнав повністю, виявив бажання продовжувати службу у Збройних Силах України, що у сукупності із обставинами, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дає суду підстави для призначення останньому покарання у мінімальному розмірі, визначеному санкцією ч.5 ст. 407 КК України..

Покарання є справедливим і достатнім для досягнення цілей покарання, визначених ст. 50 КК України, буде співрозмірним і достатнім для запобігання вчинення нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

З метою досягнення дієвості цього кримінального провадження, здійснення контролю за поведінкою обвинуваченого та забезпечення виконання вироку, суд вважає доцільним залишити щодо ОСОБА_3 запобіжний захід - тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Термін відбуття покарання обчислювати з моменту фактичного затримання, тобто 06.09.2023.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373- 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_3 рахувати з 06.09.2023.

До набрання вироком законної сили залишити ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Вирок суду може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Червонозаводський районний суд м.Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення, а ОСОБА_3 з дня отримання його копії.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий : ОСОБА_1