12.02.2024
Справа № 331/336/24
Провадження № 1-кп/331/366/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«12» лютого 2024 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участі: прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001940 від 24.09.2023 року відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Чернігівка Запорізької області, громадянина України, освіта вища, сімейний стан розлучений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, працевлаштований інженером-енергетиком на ТОВ «Телеком-Мобіл», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , який не має судимості,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Запоріжжя із Дніпровської окружної прокурори м. Запоріжжя надійшов затверджений прокурором обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

При проведенні підготовчого судового засідання судом встановлено, що дане кримінальне провадження підсудне Жовтневому районному суду м. Запоріжжя, підстав для повернення обвинувального акту прокурору не встановлено, обвинувальний акт складений відповідно до вимог ст. 291 КПК України.

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що він 24 вересня 2023 року, приблизно о 09 годині 30 хвилин, керуючи автомобілем «ВАЗ 21093» реєстраційний номер НОМЕР_1 ,здійснював рух по проїзній частині вул. Поштової від вул. Української до вул. Запорізької в м. Запоріжжі.

В цей же час, в районі будинку № 159 пішохід ОСОБА_4 почала здійснювати перетин проїзної частини вул. Поштової, рухаючись поза нерегульованого пішохідного переходу, справа-наліво відносно напрямку руху транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_5 .

Під час руху водій ОСОБА_5 , маючи об`єктивну можливість виявити пішохода ОСОБА_4 , яка перетинала проїзну частину поза межами пішохідного переходу, діючи в порушення вимог Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, а саме п. 12.3 ПДР України, відповідно до якого: «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди», своєчасних заходів для зменшення своєї швидкості аж до повної зупинки не застосував в результаті чого допустив наїзд передньою правою частиною кузова керованого ним транспортного засобу на пішохода ОСОБА_4 .

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_4 , відповідно до висновків судово-медичної експертизи, отримала тілесні ушкодження у вигляді:закритих переламів лівої плечової кістки, лівої сідничної кістки, лівої лобкової кістки (за наданими даними), самі за собою кваліфікуються як тілесні ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалий розлад здоров`я;струсу головного мозку та саден м`яких тканин голови (за наданими даними без будь-яких характеристик), що кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Невиконання вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_5 , згідно висновків судової інженерно-транспортної експертизи за експертним напрямом дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди, знаходиться в прямому причинному зв`язку з подією ДТП та її наслідками.

Своїми необережними діями, що виразилися у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні звернулась до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України з підстав, передбачених ст. 46 КК України у зв`язку із примиренням, разом з тим зазначила що будь-яких претензій морального або матеріального характеру до обвинуваченого вона не має.

Обвинувачений ОСОБА_5 наполягав на задоволенні вказаного клопотання за викладеними вище мотивами та обґрунтуванням.

Прокурор проти задоволення заявленого клопотання не заперечувала, посилаючись на наявність достатніх підстави для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілою та закриття провадження.

Розглянувши клопотання по суті, заслухавши думку учасників судового процесу, суд дійшов висновку, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ч. 8 ст. 284 КПК України, закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

Як убачається з матеріалів даного кримінального провадження ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, не має судимості і раніше до кримінальної відповідальності не притягався, під час вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення в стані сп`яніння не перебував.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні надав свою згоду на закриття кримінального провадження за даних нереабілітуючих підстав, повністю погодився з пред`явленим обвинуваченням та визнав свою винуватість у зазначеному діянні, примирився з потерпілою.

В судовому засіданні суд переконався в тому, що позиція обвинуваченого та позиція потерпілої є добровільною та істинною і під час розгляду провадження в суді потерпіла жодних претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням з потерпілою.

Питання про речові докази вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 284, 286, 314, 372 КПК України, ст. ст. 12, 46 КК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України з підстав, передбачених ст. 46 КК України, у зв`язку із примиренням з потерпілою.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001940 від 24.09.2023 року відносно ОСОБА_5 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України закрити.

Скасувати арешт автомобіля «ВАЗ 21093» державний номерний знак НОМЕР_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_6 , накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25 вересня 2023 року (а.п. 30).

Речові докази:

- автомобіль «ВАЗ 21093» державний номерний знак НОМЕР_1 , який переданий на відповідальне зберігання на територію майданчика тимчасового тримання транспортних засобів ГУНП в Запорізькій області, який розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Привокзальна, 13 повернути ОСОБА_5 (а.п. 31-32).

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1