Справа № 953/4412/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" січня 2024 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Київського районного суду м. Харкова клопотання представника власників майна ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 про скасування арешту майна по кримінальному провадженню № 0000534 від 18.04.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

До Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання представника власників майна ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 про скасування арешту майна по кримінальному провадженню № 0000534 від 18.04.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, накладеного ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 20.06.2023, а саме : ноутбук чорного кольору Lenovo ideaPad s-145-15 API, s/n PF25GPDS; флеш носій марки Kingston з ідентифікуючими ознаками №04715 - 741- A00LF; флеш носій GoodRam об`ємом 16 Gb без ідентифікуючих ознак; флеш носій Art Lether об`ємом 8 Gb без ідентифікуючих ознак; флеш носій Transcend об`ємом 32 Gb без ідентифікуючих ознак; флеш носій чорного кольору з помаранчевим вушком без ідентифікуючих ознак; флеш носій Sandisk з ідентифікуючими ознаками №ВМ121124063D; накопичувач Verbatim, model №53008, серійний номер СТ ; мобільний телефон марки «Мі» модель «М1803Е1А» з ІМЕІ: НОМЕР_1 та ІМЕІ2: НОМЕР_2 та Sim картами з номерами мобільних терміналів НОМЕР_3 та НОМЕР_4 ; мобільний телефон марки «Nokia» серійний номер: НОМЕР_5 та Sim картою з номером мобільного терміналу НОМЕР_6 ; мобільний телефон марки «Nokia» серійний номер: НОМЕР_7 та Sim картою з номером мобільного терміналу НОМЕР_8 ; мобільний телефон марки «Lenovo» з ІМЕІ: НОМЕР_9 ІМЕІ 2: НОМЕР_10 без Sim карток; мобільний телефон марки «iphone» модель «14 pro max» з ІМЕІ: НОМЕР_11 та ІМЕІ2: НОМЕР_12 та Sim картою з номером мобільного терміналу НОМЕР_13 .

В обґрунтування клопотання зазначає, що ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 18.08.2023, постановленою за результатами розгляду клопотання про скасування арешту майна, зобов`язано прокурора після проведення експертизи вилучені 12.06.2023 в ході проведення обшуку та арештовані вищезазначені речі та предмети передати власникам на відповідальне зберігання. У відповідь на адвокатський запит про надання відомостей щодо результатів проведення експертизи, одержано лист Харківської обласної прокуратури № 10-3152-23 від 17.10.2023, в якому прокурор рекомендував звертатися в порядку, передбаченому КПК. 15.11.2023 адвокат звернувся до процесуального керівника з клопотанням у порядку ст. 220 КПК України. Не одержавши відповідь на вказане звернення, адвокатом направлено скаргу щодо бездіяльності прокурора - процесуального керівника кримінального провадження. У відповідь отримано лист Харківської обласної прокуратури № 10-3152-23 від 13.12.2023, за змістом якого у обласній прокуратурі відсутня інформація щодо завершення судової комп`ютерно - технічної експертизи. Зауважує, що ННЦ «Інститут судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С.Бокаріуса» у листі від 28.08.2023 № 4421/23/3А-179-12/23 зазначив, що має можливість провести судову комп`ютерно-технічну експертизу у строки, передбачені п.1.13 «Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень», у межах 90 календарних днів. Нормативний строк проведення призначеної експертизи сплив 12.11.2023. Однак, станом на 16.01.204 прокурором не виконано ухвалу слідчого судді та не здійснено передачу на відповідальне зберігання ОСОБА_3 , ОСОБА_4 вилучених у них під час обшуку особистих речей та предметів. Адвокат зазначає, що у подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна відпала потреба, а тому просить скасувати арешт.

В судовому засіданні представник власників майна адвокат ОСОБА_5 наполягав на задоволенні клопотання, з підстав зазначених у ньому.

Власник майна ОСОБА_3 підтримав позицію адвоката.

Прокурор ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилась, через канцелярію суду подала заяву, у якій просила розгляд справи проводити без її участі. Крім того, в поданій заяві заперечувала проти задоволення клопотання, зазначивши, що зазначене у клопотанні майно, на яке накладено арешт ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 26.10.2023, на даний час перебуває на експертному дослідженні в ННЦ «Інститут судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С.Бокаріуса». Слідчим відділом УСБУ в Харківській області неодноразово надсилались листи до вказаної експертної установи щодо проведення експертного дослідження поза чергою. Крім того, досудове розслідування у кримінальному провадженні на цей час триває, а підстави для скасування арешту майна відповідно до положень ст.. 174 КПК України наразі відсутні.

Дослідивши всі надані до суду матеріали, слідчий суддя приходить до наступного.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні слідчого відділу Управління СБ України в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000534 від 18.04.2023 за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 20.06.2023 року в межах розслідування кримінального провадження № 0000534 від 18.04.2023 накладено арешт на майно, яке вилучено під час проведення обшуку 12.06.2023 року, за місцем фактичного проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 - до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 18.08.2023 року клопотання представника власників майна ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 про скасування арешту майна по кримінальному провадженню № 0000534 від 18.04.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України про арешт майна, задоволено частково. Скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 20.06.2023 р. у справі №953/4412/23 на наступне майно: Sim карту з номерами мобільних терміналів НОМЕР_3 та НОМЕР_4 ; Sim карту з номером мобільного терміналу НОМЕР_6 ; Sim карту з номером мобільного терміналу НОМЕР_8 ; Стартовий пакет Vodafone з номером мобільного телефону НОМЕР_14 з Sim картою всередині № 84 6; Стартовий пакет Vodafone з номером мобільного телефону НОМЕР_15 з Sim картою всередині № 02 6; Банківську карта № НОМЕР_16 ; Банківська карта № НОМЕР_17 ; Банківська карта № НОМЕР_18 ; Банківська карта № НОМЕР_19 , що належать ОСОБА_3 . Sim карту з номером мобільного терміналу НОМЕР_13 , що належить ОСОБА_4 . Зобов`язано прокурора після проведення експертизи, вилучені 12.06.2023 в ході проведення обшуку та арештовані: Ноутбук чорного кольору Lenovo ideaPad s-145-15 API, s/n PF25GPDS; Флеш носій марки Kingston з ідентифікуючими ознаками № НОМЕР_20 ; Флеш носій GoodRam об`ємом 16 Gb без ідентифікуючих ознак; Флеш носій Art Lether об`ємом 8 Gb без ідентифікуючих ознак; Флеш носій Transcend об`ємом 32 Gb без ідентифікуючих ознак; Флеш носій чорного кольору з помаранчевим вушком без ідентифікуючих ознак; Флеш носій Sandisk з ідентифікуючими ознаками № НОМЕР_21 ; Накопичувач Verbatim, model № НОМЕР_22 , серійний номер НОМЕР_23 ; Мобільний телефон марки «Мі» модель «М1803Е1А» з ІМЕІ: НОМЕР_1 та ІМЕІ2: НОМЕР_2 ; Мобільний телефон марки «Nokia» серійний номер: НОМЕР_5 та Мобільний телефон марки «Nokia» серійний номер: НОМЕР_7 та Мобільний телефон марки «Lenovo» з ІМЕІ: НОМЕР_9 ІМЕІ 2: НОМЕР_10 без Sim карток, що належать ОСОБА_3 , передати власнику на відповідальне зберігання; Мобільний телефон марки «iphone» модель «14 pro max» з ІМЕІ: НОМЕР_11 та ІМЕІ2: НОМЕР_12 , що належать ОСОБА_4 , передати власнику на відповідальне зберігання.

Постановою слідчого 1-го відділення слідчого відділу Управління СБ України в Харківській області лейтенанта юстиції ОСОБА_7 від 14.08.2023 року у кримінальному провадженні № 0000534 від 18.04.2023 за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, призначено експертизу комп`ютерної техніки та програмних продуктів, проведення якої доручено експертам ННЦ «Інститут судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С.Бокаріуса». В розпорядження експертам надано вище перелічене майно, на яке накладено арешт.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Частиною другої даної статі передбачено, що клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

В силу ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що право власності є непорушним, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Наведена конституційна норма гарантує, що позбавлення права власності, невід`ємними складовими частинами якого є володіння, користування та розпорядження об`єктом власності, можливе виключно у випадках та у спосіб, які передбачені відповідними правовими нормами.

Водночас заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження (ч. 1 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є арешт майна.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням. (ч. 3 ст. 132 КПК України)

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою: 1) забезпечення збереження речових доказів, 2) спеціальної конфіскації, 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. 2 ст. 170 КПК України).

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті (ст. 98 КПК України).

Вирішуючи питання про скасування арешту майна, слідчий суддя зобов`язаний урахувати відповідну практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), в якій напрацьовано три головні критерії, які слід оцінювати на предмет відповідності втручання в право особи на мирне володіння своїм майном принципу правомірного втручання, сумісного з гарантіями ст. 1 Першого протоколу, а саме: (а) чи є втручання законним; (б) чи переслідує воно суспільний інтерес; (в) чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям та з дотриманням принципу справедливої рівноваги. ЄСПЛ констатує порушення державою ст. 1 Першого протоколу, якщо хоча б одного критерію не буде додержано.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Слідчий суддя враховує, що кінцеве рішення в рамках кримінального провадження на даний час не прийняте, досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, призначено експертизу комп`ютерної техніки та програмних продуктів, відомості про результати якої суду, станом на дату розгляду клопотання, не надано, прокурором зазначено про те, що остання триває.

Одним з основоположних аспектів верховенства права є вимога щодо юридичної визначеності, згідно з якою у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів.

Отже, зважаючи на приписи ст.174 КПК України, а також керуючись принципом правової визначеності, res judicata, тобто остаточності рішення суду у спірних правовідносинах, слідчий суддя приходить висновку, що у випадку коли особа (підозрюваний, інший власник або володілець майна) вважає накладення арешту необґрунтованим, з цієї підстави він може: 1) оскаржити відповідну ухвалу слідчого судді в апеляційному порядку, або 2) заявити клопотання про скасування арешту такого майна на підставі ст. 174 КПК України.

Однак одна і та ж підстава не може бути предметом неодноразового розгляду різними судами (слідчими суддями).

Слідчий суддя зауважує, що реалізація права на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна обумовлена не тим, що відповідний суб`єкт не погоджується із застосованим заходом забезпечення кримінального провадження. Інститут скасування арешту пов`язаний з наявністю двох умов, закріплених у ст.174 КПК України - необґрунтованістю його накладення та відсутності подальшої потреби в ньому.

Поряд з цим варте уваги те, що 18.08.2023 за результатами розгляду клопотання про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Київського районного сду м. Харкова від 20.06.2023, було постановлено ухвалу, якою частково задоволено клопотання представника власників майна, зобовязано прокурора після проведення експертизи вилучені в ході проведення обшуку та арештовані речі та предмети передати власникам на відповідальне зберігання.

За наведених обставин, перевіривши надані сторонами матеріали, слідчий суддя вважає, що під час розгляду клопотання про скасування арешту на майно слідчий суддя з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту, перевірив розумність та співрозмірність обмеження права власності з потребами кримінального провадження та дійшов обґрунтованого висновку про необхідність часткового задоволення клопотання.

Таким чином, в ході розгляду клопотання адвоката ОСОБА_5 про скасування арешту, ним не доведені обставини, які б давали підстави вважати, що на даний час відпала потреба у дії такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, наразі триває досудове розслідування, проводиться експертиза експертною установою, а тому клопотання задоволенню не підлягає.

В свою чергу, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке обмеження для виконання завдань кримінального провадження, а також завдань арешту майна, визначених в абз.2 ч.1 ст.170 КПК України.

На думку слідчого судді, таке втручання органів досудового розслідування у право власності особи, є розумним та пропорційним меті кримінального провадження.

Таким чином, відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України станом на теперішній час відсутні підстави для скасування арешту.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 28, 107, 174, 309, 372, ч.2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання представника власників майна ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 про скасування арешту майна по кримінальному провадженню № 0000534 від 18.04.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення щодо неї можуть бути подані під час підготовчого провадження у суді.

Слідчий суддя

Київського районного суду м.Харкова ОСОБА_1