ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2023 Володимир-Волинський міський суд Волинської області під головуванням судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши за засобом відеофіксації у відкритому судовому засіданні в місті Володимирі кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000837 від 15.08.2023, відносно

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Свійчів, Володимирського району, Волинської області, громадянина України, українця, з неповною середньою освітою, не одруженого, який має на утриманні неповнолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , не судимого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 перебуваючи з 30.05.2022 на превентивних обліках Національної поліції за категорією «сімейний насильний», та будучі особою, яка раніше неодноразово вчиняла домашнє насильство по відношенню до своєї дружини ОСОБА_4 , з якою спільно проживав за адресою: АДРЕСА_1 , а саме 22.05.2022, 22,08.2022, 19.08.2023 та 14.02.2023 був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.173-2 КУпАП, постановами Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 08.09.2023, 11.11.2022, 08.05.2022 та 06.03.2023.

Крім того, він же, 22.04.2023 знаходячись в кв. АДРЕСА_2 та 23.06.2023 знаходячись в б. АДРЕСА_3 , вчиняв домашнє насильство по відношенню до своєї колишньої дружини ОСОБА_4 , та був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.173-2 КУпАП, постановами Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 20.06.2023 та 05.07.2023, належних висновків для себе не зробив та продовжив систематично вчиняти домашнє насильство, зокрема 13.08.2023, близько 21-00год, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_4 , в порушення вимог ст.28 Конституції України, згідно з якою кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог ЗУ «Про запобігання та протидію домашньою насильству», від 07.12.2017 за №2229-VІІІ, умисно та безпричинно вчинив домашнє насильство відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_4 , з якою спільно не проживає, а саме вчинив умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні на її адресу нецензурної лайки, словесних образ, шарпані за одяг та руки, внаслідок чого остання отримала фізичний біль, приниження її честі та гідності, що призвело до психологічних страждань , погіршення якості життя потерпілої, що є в безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з домашнім психологічним насильством.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, не заперечував проти вказаних в обвинувальному акті обставин. Пояснив, що потерпіла його колишня дружина, мають чотирьох дітей, неодноразово в сім`ї виникали сварки, в ході яких він виражався відносно дружини нецензурною лайкою, виказував образи, бувало, що шарпав за руки, у зв`язку з чим вона викликала поліцію. На теперішній момент вони розлучились, потерпіла разом з молодшими дітьми пішла з дому та проживає в іншому селі. Син ОСОБА_10 залишився проживати з ним, допомагає йому по господарству. З дружиною вони більше не конфліктують, він неодноразово просив вибачення за свою поведінку, зазначив, що й досі її кохає, але повертатись до нього вона не бажає. Додав, що алкогольної залежності немає, консультацій психолога не потребує. У вчиненому щиро кається, просить суд суворо не карати, оскільки зробив для себе належні висновки.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердила систематичне вчинення обвинуваченим домашнього насильства стосовно неї за час проживання у шлюбі за встановлених судом обставин. Але зазначила, що на теперішній момент вони розлучились, конфліктні ситуації припинились, з колишнім чоловіком проживає старший син, у зв`язку з чим вона просить обрати обвинуваченому не сувору міру покарання.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин кримінального провадження, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються та вважає можливим обмежити обсяг дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують його особу.

При цьому суд з`ясував правильність розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, з`ясував, чи не має сумнівів в добровільності його позиції, а також роз`яснив обвинуваченому, що він буде позбавлений права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку.

Таким чином, суд вважає пред`явлене ОСОБА_5 обвинувачення доведеним і кваліфікує його дії за ст.126-1 КК України як умисні протиправні дії, які виразились у домашньому насильстві, тобто умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо колишньої дружини, що призводить до психологічних страждань потерпілої особи.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, думку сторони обвинувачення та потерпілої, яка не наполягала на суворій мірі покарання, обставини пом`якшуючі та відсутність обтяжуючих, дані характеризуючи особу обвинуваченого, який вперше притягається до кримінальної відповідальності, офіційно не працевлаштований, займається господарством, підробляє приватним чином продажом дров, розлучений, утримує четверо неповнолітніх дітей, має постійне місце реєстрації та проживання, за яким характеризується негативно, певний час сім`я перебувала на обліку як така, що опинилась у складних життєвих обставинах, з причини періодичного зловживання алкоголем та виникаючих конфліктів між подружжям, внаслідок чого потерпіла разом з дітьми деякий час перебувала у притулку для осіб, які постраждали від домашнього насильства. Разом з тим, з обвинуваченим ОСОБА_5 проведено консультації з психологом, на обліку в спеціалізованих медичних установах міста а саме лікаря-психіатра та лікаря нарколога він не перебуває, щиро кається у скоєному, приніс вибачення потерпілій, вони примирились, не намагався уникнути відповідальності, зробив для себе належні висновки.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання відсутні.

Згідно ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

У відповідності до вимог ст.50 КК України при призначенні міри покарання обвинуваченому, суд вважає за необхідне призначити такий захід примусу, який би був відповідною мірою кари за скоєне, сприяв виправленню засудженого та запобігав вчиненню інших злочинів.

У зв`язку з цим, враховуючи конкретні обставини справи, позицію потерпілою, яка не наполягала на суворій мірі покарання обвинуваченому, суд приходить до переконання про необхідність призначення обвинуваченому покарання у вигляді громадських робіт, вважаючи його необхідним і достатнім для виправлення винного та попередження вчинення ним нових злочинів.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Запобіжний захід обвинуваченому не продовжувався.

Речові докази та судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст.ст.368, 370, 373, 374 КПК України суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, та призначити йому покарання у виді 150(ста п`ятдесяти) годин громадських робіт.

Запобіжний захід ОСОБА_5 по вказаному кримінальному провадженню не продовжувався.

На вирок суду може бути подана апеляція до Волинського апеляційного суду через Володимир-Волинський міський суд Волинської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1