Справа № 305/2077/14-к
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.10.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря: ОСОБА_4 ,

учасників судового розгляду: обвинуваченого ОСОБА_5 ,захисник ОСОБА_6 , прокурор ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 11-кп/4806/17/20 за апеляційною скаргою прокурора Рахівського відділу Тячівської місцевої прокуратури ОСОБА_7 на вирок Рахівського районного суду від 16 травня 2017 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, непрацюючого, військовозобов`язаного, раніше не судимого,

- обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364, ч.2 ст.366 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Вироком Рахівського районного суду Закарпатської області від 16 травня 2017 року, ОСОБА_5 з-під обвинувачення за ст.ст. 364 ч.2, 366 ч.2 КК України виправдано за відсутністю події та складу кримінального правопорушення.

Кримінальне провадження у відношенні ОСОБА_5 ухвалено закрити.

Процесуальні витрати в розмірі 3552 гривні, що становлять вартість проведеної оціночно-будівельної експертизи № 3212 від 18.09.2014 ухвалено віднести за рахунок держави.

Знято арешт з будинку АДРЕСА_1 , накладений ухвалою слідчого судді від 22.08.2014, після набуття цим вироком законної сили.

Згідно з вироком, органом досудового слідства ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень за таких обставин.

ОСОБА_5 , будучи обраним на посаду в органи місцевого самоврядування - Ясінянським селищним головою Рахівського району Закарпатської області, згідно рішення першої сесії першого скликання вказаної селищної ради від 17.04.1998 року, якою було затверджено рішення територіальної виборчої комісії про визнання повноважень селищного голови ОСОБА_5 , будучи службовою особою місцевого самоврядування 7 (сьомого) рангу 4 категорії, яка постійно здійснює функції представника влади та місцевого самоврядування, фактично приступив до виконання обов`язків селищного голови.

Відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» як селищний голова ОСОБА_5 був наділений повноваженнями забезпечувати здійснення у межах наданих законом повноважень органів виконавчої влади на відповідній території, додержання Конституції та законів України, виконання актів Президента України та відповідних органів виконавчої влади, організовувати в межах, визначених Законом роботу відповідної ради та її виконавчого комітету, підписувати рішення ради та її виконавчого комітету, представляти територіальну громаду, раду та її виконавчий комітет у відносинах з державними органами, іншими органами місцевого самоврядування, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форм власності, громадянами а також у міжнародних відносинах відповідно до законодавства.

31 серпня 2007 року ОСОБА_5 , умисно, з корисливих мотивів, використовуючи надану йому владу та службове становище, всупереч інтересам служби, склав завідомо неправдивий офіційний документ - рішення виконавчого комітету Ясінянської селищної ради від 31 серпня 2007 року № 114 «Про надання дозволу на реконструкцію адмінбудівлі під житловий будинок в АДРЕСА_1 ОСОБА_5 », на підставі якого отримав дозвіл на реконструкцію нежитлової будівлі адмінбудівлі селищної ради під житловий будинок в АДРЕСА_1 . Однак, вказане рішення на засіданні виконавчого комітету Ясінянської селищної ради не приймалося. Вказане завідомо неправдиве рішення виконавчого комітету Ясінянської селищної ради ОСОБА_5 видав, надавши його для використання Ясінянській селищній раді при переведенні вищезазначеної нежитлової адмінбудівлі селищної ради в житловий фонд селища.

На підставі вказаного завідомо неправдивого рішення виконавчого комітету Ясінянської селищної ради 21 травня 2010 року, тридцять першою сесією 5-го скликання Ясінянської селищної ради було прийнято рішення № 1669 «Про житловий фонд Ясінянської громади», яким адмінбудинок колишньої сільської ради по вул.Миру №25 в смт.Ясіня, який на той час перебував на балансі Ясінянської селищної ради, було передано на баланс Ясінянському виробничо-житловому комунальному підприємству (ВЖКП).

09 вересня 2010 року відбулось прийняття-передача будинку №25 , по вул.Миру в смт.Ясіня, з балансу Ясінянської селищної ради на баланс Ясінянського ВЖКП, про що було складено акт прийняття-передачі основних засобів (будівлі адмінбудинку селищної ради по вул.Миру №25 смт.Ясіня). В складеному акті прийняття-передачі було зазначено: первісна (балансова вартість) 96639 грн. та знос - 96639 грн.

12 жовтня 2010 року, продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_5 , знаючи, що адмінбудівля колишньої селищної ради знаходиться на балансі Ясінянського ВЖКП, умисно, з корисливих мотивів, використовуючи надану йому владу та службове становище всупереч інтересам служби, склав завідомо неправдивий офіційний документ - рішення виконавчого комітету Ясінянської селищної ради № 117 «Про оформлення права власності на житловий будинок в АДРЕСА_1 за ОСОБА_5 », тоді як вказане рішення на засіданні виконавчого комітету Ясінянської селищної ради не приймалося. Вказане завідомо неправдиве рішення ОСОБА_5 видав, надавши його для використання під час оформлення права власності на будівлю до КП «БТІ» Рахівської районної ради. На підставі даного рішення 05 листопада 2010 року ним було виготовлено свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 , а саме на житловий будинок в АДРЕСА_1 , на власне прізвище.

10 листопада 2010 року, ОСОБА_5 , умисно, з корисливих мотивів, використовуючи надану йому владу та службове становище, всупереч інтересам служби, з метою переоформлення на своє ім`я житлового будинку, що знаходився в АДРЕСА_1 , звернувся до КП «БТІ» Рахівської районної ради з заявою про державну реєстрацію прав на вказаний житловий будинок, до якої додав: акт введення в експлуатацію, рішення та копію паспорту, у зв`язку з чим у подальшому заяву було зареєстровано в журналі обліку заяв про державну реєстрацію прав № 113 від 11 листопада 2010 року.

26 листопада 2010 року на підставі поданої ОСОБА_5 заяви, реєстратором КП «БТІ» Рахівської районної ради було прийнято рішення про державну реєстрацію прав на житловий будинок в АДРЕСА_1 за ОСОБА_5 з присвоєнням реєстраційного номеру в кн. 14. р. № 2386. Після чого 26 листопада 2010 року свідоцтво про право власності серії НОМЕР_1 від 05 листопада 2010 року, видане виконкомом Ясінянської селищної ради, внесено до державного реєстру прав та надано витяг про державну реєстрацію прав, серії ССУ №190635 від 26 листопада 2010 року.

Під час виготовлення технічної документації, 23 листопада 2010 року МПК «Оцінювач» проведено оцінку будинку АДРЕСА_1 , на підставі якого складено зведений акт вартості будинків, господарських будівель та споруд із зазначенням вартості даного будинку в сумі 646909 (шістсот сорок шість тисяч дев`ятсот дев`ять) гривень.

Проведеною оціночно-будівельною експертизою № 3212 від 18 вересня 2014 року встановлено, що вартість будинку АДРЕСА_1 , станом на жовтень 2014 року становить 646210 (шістсот сорок шість тисяч двісті десять) гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 умисно, з корисливих мотивів, з використанням наданої йому влади та службового становища всупереч інтересам служби, шляхом складання та видачі завідомо неправдивих офіційних документів здійснив незаконну реєстрацію будинку АДРЕСА_1 , загальною вартістю 646210 (шістсот сорок шість тисяч двісті десять) гривень, за собою, чим, на думку сторони обвинувачення, державним інтересам було завдано тяжких наслідків у вигляді заподіяння матеріальних збитків, які у двісті п`ятдесят і більше разів перевищують неоподаткований мінімум доходів громадян.

Також, 31 серпня 2007 року, ОСОБА_5 , умисно, з корисливих мотивів, використовуючи надану йому владу та службове становище всупереч інтересам служби, склав завідомо неправдивий офіційний документ - рішення виконавчого комітету Ясінянської селищної ради від 31 серпня 2007 року №114, «Про надання дозволу на реконструкцію адмінбудівлі під житловий будинок по АДРЕСА_1 ОСОБА_5 », на підставі якого отримав дозвіл на реконструкцію нежитлової будівлі адмінбудівлі селищної ради під житловий будинок в АДРЕСА_1 , однак вказане рішення на засіданні виконавчого комітету Ясінянської селищної ради не приймалося. Вказане завідомо неправдиве рішення виконавчого комітету Ясінянської селищної ради ОСОБА_5 видав, надавши його для використання Ясінянській селищній раді при переведенні вищевказаної нежитлової адмінбудівлі селищної ради в житловий фонд селища.

Крім того, 12 жовтня 2010 року, продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_5 , знаючи, що адмінбудівля колишньої селищної ради знаходиться на балансі Ясінянського ВЖКП, умисно, з корисливих мотивів, використовуючи надану йому владу та службове становище всупереч інтересам служби, склав завідомо неправдивий офіційний документ рішення виконавчого комітету Ясінянської селищної ради № 117 "Про оформлення права власності на житловий будинок в АДРЕСА_1 за ОСОБА_5 , тоді як, вказане рішення на засіданні виконавчого комітету Ясінянської селищної ради не приймалося. Вказане завідомо неправдиве рішення виконавчого комітету Ясінянської селищної ради ОСОБА_5 видав, надавши його для використання під час оформлення права власності на будівлю до КП «БТІ» Рахівської районної ради.

Таким чином, ОСОБА_5 , в результаті складання та видачі завідомо неправдивих офіційних документів здійснив незаконну реєстрацію будинку АДРЕСА_1 , загальною вартістю 646210 (шістсот сорок шість тисяч двісті десять) гривень, за собою, чим державним інтересам було завдано тяжких наслідків у вигляді заподіяння матеріальних збитків, які у двісті п`ятдесят і більше разів перевищують неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Органом досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.364, ч.2 ст.366 КК України, тобто у зловживанні службовим становищем і службовому підробленні.

На вказаний вирок прокурор подав апеляційну скаргу, в якій вказав, що оскаржуваний вирок суду є незаконним, необґрунтованим та невмотивованим через неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження. Зазначив, що виправдовуючи ОСОБА_5 , суд вказав на відсутність в його діяннях складу кримінальних правопорушень та те, що сторона обвинувачення не довела належними та допустимими доказами винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому діянь, так як обвинувачення ґрунтується виключно на показаннях свідків: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , однак підстав не взяття до уваги показань свідків, судом у рішенні не зазначено. Також прокурор зазначив, що письмові докази на підтвердження прийняття такого рішення (рішення виконавчого комітету Ясінянської селищної ради від 28.10.2009 за №112 «Про оформлення права власності на садовий будинок в АДРЕСА_1 за ОСОБА_5 ») у судовому засіданні не досліджено. Просить суд виправдувальний вирок суду скасувати, ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_5 визнати винним за ч.2 ст.364 КК України та призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі, з позбавленням права займати посади в органах місцевого самоврядування та державної влади строком на 3 роки, за ч.2 ст.366 КК України 3 роки позбавлення волі, з позбавленням права займати посади в органах місцевого самоврядування та державної влади строком на 3 роки. На підставі ст.49 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання за ст.366 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності. Процесуальні витрати у сумі 3552 грн. за проведення оціночно-будівельної експертизи №3212 від 18.09.2014 стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави. Заходи забезпечення ухвала суду від 22.08.2014 про накладення арешту на будинок АДРЕСА_1 до вступу вироку в законну силу залишити без змін. Також просив прокурор дослідити письмові докази та викликати і допитати свідків по справі.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, обвинуваченого та його захисника, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Положення ст.17 КПК України регламентують, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданий, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи.

Крім того, ст.62 Конституції України закріплено принцип, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніві щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Стаття 94 КПК України передбачає, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

У відповідності до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, ухваленим з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Мотивувальна частина виправдувального вироку повинна містити формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом недоведеним, а також підстави для виправдання обвинуваченого з зазначенням мотивів, із яких суд відкидає докази обвинувачення. В мотивувальній частині виправдувального вироку мають бути викладені результати дослідження, аналізу та оцінки доказів у справі, зібраних сторонами обвинувачення та захисту, в тому числі й поданих у судовому засіданні.

Як вбачається з матеріалів справи, - рішення суду про виправдання ОСОБА_5 є правильним, оскільки в його основу покладено досліджені в судовому засіданні докази, у тому числі і ті, на які вказує в апеляційній скарзі прокурор, яким суд дав належну оцінку, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи у їх сукупності.

Зокрема, ухвалюючи виправдувальний вирок, суд під час розгляду кримінального провадження, відповідно до вимог кримінального процесуального закону, забезпечивши принцип змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів, передбачений ч. 2 ст. 22 КПК України, згідно якої сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом, ретельно перевірив представлені сторонами докази, у тому числі й ті, на підставі яких було пред`явлено ОСОБА_5 обвинувачення, допитав безпосередньо свідків, навів детальний аналіз усіх досліджених доказів і дав належну оцінку кожному з них в їх сукупності і взаємозв`язку.

Так, з матеріалів кримінального провадження та виправдувального вироку вбачається, що в ході судового розгляду ОСОБА_5 свою вину не визнав, повністю заперечив вчинення ним кримінального правопорушення. Показав суду, що жодних неправомірних рішень виконкому чи сесії Ясінянської селищної ради він не підписував, не оформляв та не видавав.

Він пропрацював у державних установах понад двадцять років, стояв на квартирному обліку.

Ще у 2003 році, по рішенню селищної ради було списано три об`єкти нерухомості, серед яких і приміщення адмінбудівлі колишньої селищної ради.

31 серпня 2007 року, відбулося засідання виконкому Ясінянської селищної ради, на якому було прийняте рішення №114 "Про надання дозволу на реконструкцію адмінбудівлі на житловий будинок в АДРЕСА_1 ОСОБА_5 », після чого адмінбудинок №25 по вул.Миру в смт.Ясіня було передано з балансу Ясінянської селищної ради на баланс Ясінянського ВЖКП, про що складено акт та прийнято рішення №117 про оформлення вказаного будинку за ним. Отримавши таке рішення, оформив свідоцтво про право власності на нерухоме майно, зареєструвавши вказану будівлю за собою. Водночас зазначає, що рішенням №114 також вирішувалося аналогічне питання щодо інших об`єктів. На момент прийняття рішення про реконструкцію будинок був в аварійному стані, майже зруйнований, з нульовою балансовою вартістю.

Просив суд взяти до уваги те, що рішення № 114 від 31.08.2007 року та № 117 від 12.10.2010 року, були прийняті виконавчим комітетом Ясінянської селищної ради, під час засідання виконавчого комітету, про що складені відповідні протоколи (31.08.2007 р. - № 8, 12.10.2010 р - № 10). Текстовий варіант рішення складався секретарем виконавчого комітету, який був присутній на засіданні, а він, як селищний голова, підписав рішення переконавшись, що його зміст відповідає прийнятому. Окрім того, в травні 2008 року були проведені громадські збори селян смт. Ясіня, якими було прийнято рішення щодо передачі у його власність колишньої будівлі Ясінянської селищної ради.

Зазначених показань ОСОБА_5 дотримався і в ході апеляційного перегляду даної справи. Просив вирок залишити без зміни.

Приймаючи судове рішення колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне, що із змісту пред`явленого обвинувачення, інкриміновані діяння ОСОБА_5 вчинив 31.08.2007 року та 12.10.2010 року, відповідно.

У редакції, чинній станом на 12.03.2010, частина друга статті 364 КК України визначала злочином умисне, з корисливих мотивів чи в інших особистих інтересах або в інтересах третіх осіб використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам або інтересам юридичних осіб, що спричинило державним інтересам тяжкі наслідки.

Частина друга ст. 366 КК України - складання, видачу службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів, що спричинило державним інтересам тяжкі наслідки.

Зловживання владою або службовим становищем визнається злочином за наявності трьох спеціальних ознак і їх сукупності: 1) використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби; 2) вчинення такого діяння з корисливих мотивів чи в інших особистих інтересах або в інтересах третіх осіб; 3) заподіяння такими діями істотної шкоди охоронюваним законом правам та інтересам окремих громадян, або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб. Відсутність однієї із зазначених ознак свідчить про відсутність складу злочину, передбаченого ст.364 КК України.

Необхідною ознакою об`єктивної сторони складу злочину, передбаченого ст.364 КК України, є наявність причинного зв`язку між зловживанням владою або службовим становищем і істотною шкодою.

Корисливий мотив, інші особисті інтереси та інтереси третіх осіб є обов`язковими ознаками зловживання владою або службовим становищем і підкреслюють той факт, що цей злочин може бути вчинено під впливом саме таких спонукань. Корисливий мотив можна визначити як прагнення службової особи шляхом зловживання владою або службовим становищем отримати незаконну матеріальну вигоду (отримати майно, майнові права, звільнитися від особистих майнових витрат тощо).

При обґрунтуванні юридичної кваліфікації злочину необхідно стисло і чітко сформулювати інкримінований злочин і обґрунтувати кваліфікацію дій обвинуваченого за кожною статтею, кожним пунктом, за кожною кваліфікуючою ознакою.

Тяжкі наслідки можуть бути інкриміновані винному лише за наявності причинного зв`язку між його діянням (дією чи бездіяльністю) та настанням зазначених наслідків. Для цього необхідно встановити, що порушення службових обов`язків передувало настанню тяжких наслідків, що це порушення було їх необхідною умовою і що службова особа усвідомлювала чи повинна була усвідомлювати розвиток причинного зв`язку, тобто те, що її діяння стане причиною настання зазначених наслідків.

Встановлено, що рішення № 114 від 31.08.2007 року та рішення № 117 від 12.10.2010 року, були прийняті виконавчим комітетом Ясінянської селищної ради (колегіальним органом), під час засідання виконавчого комітету, про що складені відповідні протоколи (№ 8 від 31.08.2007 р; № 10 від 12.10.2010 р.). При чому, із змісту протоколів вбачається що за прийняті рішення члени виконкому проголосували одноголосно.

Також встановлено, що текст обох рішень складала секретар виконавчого комітету ОСОБА_12 , за технічної допомоги діловода, які були присутні на засіданнях, а ОСОБА_5 , як селищний голова, підписав та завірив такі, в межах своїх повноважень.

Протокол - це організаційно-розпорядчий документ, в якому фіксується хід обговорення питань та прийняття рішень на засіданнях колегіальних органів. Протокол є офіційним документом, який передує видачі рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, допитані у судовому засіданні першої інстанції свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_12 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , що були присутні на засіданнях , в т.ч. як члени виконкому, запевнили, що рішення №114 від 31.08.2007 та рішення №117 від 12.10.2010 виносилися на обговорення, ставилися на голосування та були прийняті одноголосно.

Свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 зазначили що рішення №114 від 31.08.2007 та №117 від 12.10.2010 не виносилося. Проте, суд не бере до уваги покази цих свідків, як таких що можуть бути прямо чи побічно заінтересовані у наслідках розгляду цієї справи, зокрема те, що ОСОБА_9 на час розгляду справи судом першої інстанції обіймав посаду селищного голови смт.Ясіня, а ОСОБА_8 та ОСОБА_11 являлися його підлеглими особами.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що твердження свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_8 про передачу у власність ОСОБА_5 садового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 (тобто за тією ж адресою що й адмінбудівля колишньої селищної ради), оскільки жодних документів (в т.ч. правовстановлюючих) на підтвердження самого факту існування такого садового будинку за тією ж адресою, що й адмінбудинок колишньої сільської ради, стороною обвинувачення суду не надано.

Приймаючи судове рішення колегія суддів бере до уваги і те, що сторона обвинувачення прокурор під час розгляду кримінального провадження у суді першої інстанції, маючи свободу у наданні доказів, доведення їх переконливості перед судом, який зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює учасникам судового провадження умови для реалізації ними повноважень, поза розумним сумнівом не довела вину ОСОБА_5 за ч.2 ст.364, ч.2 ст.366 КК України. Тому доводи прокурора про неповноту судового розгляду визнаються такими, що не ґрунтуються на приписах КПК України, відхиляються.

При цьому колегія суддів бере до уваги і приписи ст. 17 КПК України, які регламентують, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданий, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи.

З огляду на те, що прокурор не вказує у чому саме полягає істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, колегія суддів доводи апелянта у цій частині також відхиляє.

Тобто, у діях ОСОБА_5 відсутній склад кримінального правопорушення, передбачених ч.2 ст.364, ч.2 ст.366 КК України.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі прокурора не можуть бути визнані достатніми підставами для скасування вироку суду, так як є необґрунтованими та не підтверджені належними доказами.

Враховуючи наведене колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону або неправильного застосування норм кримінального закону, що могли б бути підставами для скасування вироку суду першої інстанції, не встановлено, вирок суду першої інстанції є законним, вмотивованим та обґрунтованим.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргупрокурора Рахівського відділу Тячівської місцевої прокуратури ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Рахівського районного суду від 16 травня 2017 року відносно обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364, ч.2 ст.366 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців із дня її проголошення.

Судді