Справа № 393/37/23
пров. 1-кп/393/34/24

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2024 року смт Новгородка

Новгородківський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника-адвоката ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Новгородка, об`єднане кримінальне провадження за №0000287, №0000525 та №0000598 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вершино-Кам`янка Новгородківського району Кіровоградська області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні осіб не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст. 89 КК України є особою, що не має судимостей, тримається в ДУ "Кіровоградський слідчий ізолятор" з 26.10.2023р.,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.4 ст. 185, ч.2 ст. 289, ч.1 ст. 309 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

На розгляді в Новгородківському районному суді Кіровоградської області знаходиться об`єднане кримінальне провадження за №0000287, №0000525 та №0000598 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.4 ст. 185, ч.2 ст. 289, ч.1 ст. 309 КК України.

В судовому засіданні прокурор підтримав подане ним клопотання до суду про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів обвинуваченому ОСОБА_3 саме по кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР за №0000598 від 12.09.2023 року за обвинуваченням останнього за ч.4 ст. 185, ч.1 ст. 309 КК України, яке обґрунтував тим, що не зменшилися та продовжують існувати ризики, передбачені п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, зокрема - обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих, перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити нові кримінальні правопорушення. На думку прокурора, враховуючи особу обвинуваченого, до останнього неможливо застосувати більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, оскільки вони не можуть запобігти зазначеним ризикам.

Обвинувачений та його захисник адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні не заперечували проти продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Також обвинувачений вказав, що з моменту обрання йому запобіжного заходу та за період його перебування в слідчому ізоляторі, жодних змін в нього не відбулося, ні матеріальних, ні сімейних, ні за станом здоров`я, тощо.

Потерпілі у судове засідання не з`явилися.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу розглянувши наявні матеріали, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Так, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.331 КПК України Під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно правового змісту ч.3 ст. 331 КПК України За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 26.10.2023р. ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 13.12.2023р. В подальшому, ухвалою Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 07.12.2023 року ОСОБА_3 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, до 04.02.2024 року включно.

Судом встановлено, що підставою для обрання та продовження обвинуваченому ОСОБА_3 зазначеного запобіжного заходу слугувала наявність пред`явленого обвинувачення останньому по кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР за №0000598 від 12.09.2023 року у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених за ч.4 ст. 185, ч.1 ст. 309 КК України, а також наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що обвинувачений може: переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, потерпілого; вчиняти нові кримінальні правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Згідно п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Ч. 1 ст. 177 КПК України передбачає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється, обвинувачується.

Ризики вчинення обвинуваченим дій, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення судом обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. Чинне законодавство не вимагає підтвердження того, що обвинувачений обов`язково здійснюватиме такі дії. Однак суду необхідно встановити, чи обвинувачений наразі має об`єктивну можливість їх реалізації в майбутньому.

У справі ''Москаленко проти України'' від 20.05.2010 року Європейський суд з прав людини нагадав, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Також суд визнав, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Суд розглядаючи вказане клопотання прокурора, вважає доведеним існування ризику, передбаченого п.1 ч.1ст.177 КПК України, так як ОСОБА_3 по кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР за №0000598 від 12.09.2023 року обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.309 КК України, при цьому санкція ч.4 ст.185 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на від п`яти до восьми років. У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».

Крім того, судом взято до уваги існування ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки ОСОБА_3 , перебуваючи на волі, може переховуватись від суду, матиме можливість впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, які ще не допитані судом, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Враховуючи, що обвинуваченому ОСОБА_3 пред`явлені обґрунтовані підозри за обвинуваченням, які за ступеням тяжкості відносяться до тяжкого злочину та кримінального проступку, один з яких вчинений проти власності особи, беручи до уваги тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, який не одружений, на утриманні осіб немає, є працездатною особою, не працює, стабільного доходу та міцних соціальних зв`язків не має, ігнорує принцип мирного володіння майном в період воєнного стану, є особою, що не має судимостей, згідно ст. 89 КК України, суд вважає, що є ризики того, що він перебуваючи на волі може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, вчинити інше кримінальне правопорушення та впливати на потерпілого та свідків, які на даний час не зникли та не зменшилися та виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою, а тому беручи до уваги, що строк тримання обвинуваченого під вартою спливає 04.02.2024 року, а судовий розгляд кримінального провадження ще не проведений, останньому слід продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, задовольнивши клопотання прокурора.

Також слід зазначити, що продовжуючи обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд також виходить з того, що підстав для застосування до обвинуваченого більш м`якої міри запобіжного заходу, яка могла би запобігти наявним ризикам передбачених ст. 177 КПК України, зокрема домашнього арешту на даний час не має.

Крім цього, ОСОБА_3 обвинувачується у вчинені тяжкого злочину та кримінального проступку, не пов`язаних із застосуванням або погрозою застосування насильства. Згідно ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до п.1, 2 ч.5 ст.182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Приймаючи до уваги особу обвинуваченого, який не працює, тобто не має постійного джерела доходів, суд вважає за доцільне і можливе визначити заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60 560 грн (3028х20).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 182, 183, 196, 199, 331, 371, 372, 376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, по кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР за №0000598 від 12.09.2023р. року за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч.4 ст. 185, ч.1 ст. 309 КК України - задовольнити.

Продовжити по кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР за №0000598 від 12.09.2023р. обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 15 березня 2024 року включно.

Визначити ОСОБА_3 заставу у розмірі 20 (двадцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) грн, яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок: код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 26241445, банк отримувача ДКСУ, м. Київ, код банку отримувача (МФО) 820172, рахунок отримувача UA0002505, призначення платежу забезпечення виконання ухвали суду по справі №0000598.

При внесенні зазначеної суми застави ОСОБА_3 звільнити з-під варти.

У разі внесення ОСОБА_3 застави покласти на нього обов`язки, які визначені в ч.5 ст.194 КПК України, на строк до 15.03.2024 року наступні обов`язки:

1) прибувати до суду за першою вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично проживає чи перебуває, без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватись від спілкування зі свідками, потерпілими у кримінальному провадженні, як особисто так і через третіх осіб за винятком участі в процесуальних діях та в суді;

5) здати на зберігання до відповідного територіального органу Управління Державної міграційної служби у Кіровоградській області паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом семи діб з дня її проголошення через Новгородківський районний суд Кіровоградської області шляхом подання апеляційної скарги.

Копію ухвали направити (вручити) учасникам кримінального провадження та до Державної установи «Кропивницький слідчий ізолятор» для виконання.

Суддя Є. ПОДЛІПЕНЕЦЬ