САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/2775/23
Провадження № 1-кп/726/178/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2023 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника-адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене в ЄРДР за № 0001448 від 24.04.2023 р. за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, українки, уродженки АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , одруженої, з середньою освітою, не працюючої, на утриманні має двох неповнолітніх дітей 2014 та 2019 р.н., раніше не судимої, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

23.04.2023 в період часу із 08:00 год. по 11:00 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в торгівельному контейнері НОМЕР_1 на території МТК Калинівський ринок по вул. Калинівській, 13а м. Чернівці, діючи в умовах воєнного часу, реалізуючи свій протиправний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, тобто вважаючи, що діє непомітно для сторонніх осіб, умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу із контейнера викрала жіночу сумку чорного кольору, всередині якої знаходились грошові кошти в сумі 500 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 23.04.2023 становить 18 280 гривень, 395 Євро, що згідно курсу НБУ станом на 23.04.2023 становить 15 823 гривень 7 копійок, а також 6000 гривень, які належали ОСОБА_7 . В подальшому, ОСОБА_4 , з місця вчинення злочину пішла, а з викраденим майном розпорядилася на власний розсуд, чим своїми протиправними діями завдала ОСОБА_7 , матеріальної шкоди на загальну суму 40 103 грн. 7 копійок. Окрім того встановлено, що 20.05.2023 близько 09:00 год. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в торгівельному контейнері НОМЕР_2 на території МТК Калинівський ринок по вул. Калинівській, 13а м. Чернівці, діючи в умовах воєнного стану, реалізуючи свій протиправний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, тобто вважаючи, що діє непомітно для сторонніх осіб, умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, повторно, шляхом вільного доступу із контейнера викрала гаманець, червоного кольору, всередині якого знаходились грошові кошти в сумі 200 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 20.05.2023 становить 7 208 гривень, а також 1 600 гривень, які належали ОСОБА_6 . В подальшому, ОСОБА_4 , з місця вчинення злочину пішла, а викраденим майном розпорядилася на власний розсуд, чим своїми протиправними діями завдала ОСОБА_6 , матеріальної шкоди на загальну суму 8 808 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 , вчинила кримінальне правопорушення, передбачене передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, повторно.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 , свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.185 КК України, визнала повністю, та пояснила суду, що всі обставини, викладені у обвинувальному акті відповідають дійсним обставинам справи, все так і було в дійсності, обвинувачена у вчиненому щиро кається. Свою поведінку усвідомлює, просить суд суворо її не карати.

Потерпіла ОСОБА_6 пояснила, що претензій матеріального характеру до обвинуваченої не має, вона вибачилась і повернула кошти.

Від потерпілої ОСОБА_7 08.12.2023 р. надійшла до суду заява з проханням розглядати справу у її відсутності. Претензій до обвинуваченої ОСОБА_4 немає. Просить покарати ОСОБА_4 по закону.

Обмежившись в судовому засіданні за згодою учасників процесу в порядку ч.3 ст.349 КПК України поясненнями обвинуваченої, яка повністю визнав себе винною у вчиненні злочину, з`ясувавши при цьому, що вона правильно розуміє зміст пред`явленого їй обвинувачення, переконавшись у добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши обвинуваченій порядок та наслідки розгляду справи в порядку передбаченому ч. 3 ст.349 КПК, суд приходить до висновку про недоцільність дослідження інших доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, і вважає повністю доведеною вину ОСОБА_4 в умисних діях, які вірно кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України.

Таким чином, оцінивши показання обвинуваченої, які вона надала суду вільно, без примусу та тиску, будучи ознайомленою із положеннями ст.ст. 349, 394 КПК України, і які узгоджуються між собою та не суперечать обставинам, викладеним в обвинувальному акті, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, доведена повністю, а остання вчинила вказане кримінальне правопорушення за обставин наведених у вироку.

Вирішуючи питання щодо виду та міри покарання, яке слід призначити обвинуваченому, суд виходить із наступного.

Так, відповідно до ст. 65 КК України, п.1 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24 жовтня 2003 року, під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суд має враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Обираючи обвинуваченій вид та міру покарання, суд бере до уваги характер та ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином, фактичні обставини справи, характер злочинного діяння, відношення обвинуваченої до скоєного, яка вину визнала в повному обсязі.

Судом також враховуються і дані про особу ОСОБА_4 , яка має постійне місце проживання, на обліку у лікара психіатра та нарколога не перебуває, одружена, проживає разом із батьком інвалідом ІІ-ої групи, має на утриманні двох неповнолітніх дітей 2014 та 2019 року народження, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась.

З огляду на викладене, беручи до уваги особу обвинуваченої, її відношення до вчиненого, наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, які його обтяжують, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без реального відбування покарання та ізоляції від суспільства.

Разом із тим, Верховний Суд у постанові від 17 квітня 2018 року у справі №298/95/16-к (провадження №51-2501км18) вказав, що у частині 2 статті 65 КК України встановлено презумпцію призначення більш м`якого покарання, якщо не доведено, що воно не є достатнім для досягнення мети покарання.

Згідно ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Таким чином, виходячи з засад співмірності, призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Враховуючи вищезазначені положення ст. 69 КК України, реалізуючи надані суду дискреційні повноваження, керуючись суддівським розсудом, зважаючи на обставини кримінального провадження, а саме: враховуючи кількість та вартість викраденого майна, його вид, життєві обставини, які спонукали ОСОБА_4 до вчинення злочину, за наявності встановлених кількох обставин, що пом`якшують покарання та при цьому істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винної, яка на час судового розгляду виявила готовність понести відповідальність за вчинене, повністю відшкодувавши заподіяні збитки та попросив пробачення у потерпілих, суд вважає за можливе призначити обвинуваченій ОСОБА_4 покарання за ч.4 ст. 185 КК України нижче від найнижчої межі, у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Окрім того, суд приходить до висновку про необхідність звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання із випробуванням на підставі ст. 75 КК України, оскільки дане покарання буде необхідним та достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 65-67, 69, 75, ч. 4 ст. 185, КК України, ст. 181, 100, 342-380 КПК України, суд -

З А С У Д И В:

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винною у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити їй покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , від відбування покарання з випробуванням на 1 (один) рік.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 , періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 395 КПК України, до Чернівецького апеляційного суду через Садгірський районний суду м. Чернівці шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Головуючий суддяОСОБА_1