Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 289/1962/22
Провадження № 1-кп/935/102/23
ВИРОК

Іменем України

21 грудня 2023 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , малолітньої потерпілої ОСОБА_6 , законного представника потерпілої ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_9 розглянувши у закритому судовому засіданні в залі судових засідань, у м. Коростишів Житомирської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000152 від 22.08.2022, за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мала Чернявка Ружинського району Житомирської області, громадянина України, із середньої освітою, одружений, має на утриманні неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштований, депутатом та особою з обмеженими можливостями не є, не судимий, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України,

встановив:

30 липня 2022 року близько 16 години 00 хвилин ОСОБА_8 на своєму автомобілі марки CHERY AMULET реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по вулиці Вокзальній в м. Радомишль Радомишльської територіальної громади Житомирського району Житомирської області. В цей час на перехресті вулиць Вокзальна та 40 років Перемоги він побачив малолітню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 і у нього виник умисел на вчинення стосовно неї дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло із особою, яка не досягла чотирнадцяти років з використанням геніталій.

З цією метою ОСОБА_8 запропонував малолітній ОСОБА_6 підвезти її і коли остання сіла в автомобіль, ОСОБА_8 , відвіз її до будинку ОСОБА_10 , який розташований по АДРЕСА_2 , де діючи умисно, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло малолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з використанням геніталій, достовірно знаючи, що остання є малолітньою, використовуючи свою фізичну перевагу та безпорадний стан потерпілої, умисно задовольнив власні статеві пристрасті без добровільної згоди ОСОБА_6 у вигляді вагінального проникнення у тіло малолітньої, яка не досягла статевої зрілості, використовуючи геніталії, заподіявши їй тілесні ушкодження у вигляді розриву дівочої пліви.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні за ч. 4 ст. 152 КК України не визнав, так як злочин не вчиняв, пояснив, що знайомий з потерпілою ОСОБА_6 з дитинства, йому відомо про вік останньої - 12-13 років, знає батьків ОСОБА_6 . Спілкуватись з потерпілою почав тому, що вона дружить з його дітьми. Діти разом з дружиною 28 лютого 2022 року виїхали за кордон. Раніше вечорами потерпіла ОСОБА_6 , ОСОБА_11 та діти ОСОБА_8 разом гуляли. ОСОБА_8 допомогав ОСОБА_6 , давав кошти на їжу. Стосовно події, яка сталась 30 липня 2022 року пояснити нічого не може. Дружина ОСОБА_8 з дітьми повернулись з-за кордону 04 липня 2022 року і діти знову почали разом гуляти з потерпілою. ОСОБА_8 працював у будинку ОСОБА_10 , робив ремонт, колись мав стосунки з нею, вона йому довіряла, тому залишила ключі від будинку. На роботу ОСОБА_8 приїжджав близько 09:00 години і працював до 16:00 години. 15 липня 2022 року ОСОБА_8 їхав на роботу та зустрів ОСОБА_6 в центрі села Борщів, вона каталась на роликах та попросила поїхати з ним. ОСОБА_8 з ОСОБА_6 приїхали до будинку ОСОБА_10 , де він працював, попили чаю, потім ОСОБА_8 переодягнувся та почав ремонтувати стелю, ОСОБА_6 в цей час дивилась телевізор. Близько 15:00 години у ОСОБА_8 закінчились саморізи і з ОСОБА_6 вони поїхали додому. ОСОБА_8 пояснив, що жодних дій сексуального характеру з потерпілою не вчиняв, з боку останньої не помічав ніякої уваги, на інтимні теми з нею не спілкувався, йому відомо, що ОСОБА_6 вживала спиртні напої з чоловіком своєї сестри, тому, ймовірно, вирішила його омовити. ОСОБА_6 у будинку ОСОБА_10 , де працював ОСОБА_8 була двічі, саме 15 липня 2022 року про те, що вона їздила з ОСОБА_8 до будинку ніхто не знав, ніхто до них у будинок не приходив. 22 серпня 2022 року ОСОБА_8 викликали у поліцію, оскільки 21 серпня 2022 року ОСОБА_6 була в стані алкогольного сп`яніння, та оголосили підозру.

Незважаючи на невизнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_8 його винуватість у вчиненні інкримінованого злочину підтверджується зібраними в ході досудового розслідування та дослідженими безпосередньо Судом доказами, належність і допустимість яких ніким не спростована.

Суд вважає, що вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, підтверджується такими доказами.

Показаннями малолітньої потерпілої ОСОБА_6 у присутності законного представника потерпілої ОСОБА_7 , яка пояснила, що 30 липня 2022 року у суботу йшла додому з церкви, яка знаходиться у м. Радомишль, їхав ОСОБА_8 , який є її сусідом, на автомобілі блакитного кольору, запропонував підвезти її, ОСОБА_6 сіла в автомобіль, після чого обвинувачений закрив двері автомобіля та поїхав у другий бік. Приїхали в село Велика Рача, під`їхали до будинку, в якому ОСОБА_6 була вперше, ОСОБА_8 пояснив їй, що робить там ремонт, потім силою затягнув її до будинку і поклав на диван та почав роздягати, при цьому остання опиралась, стягнув штани та нижню білизну, потім почав сам роздягатись, був одягнений в шорти та майку, яку не знімав, нижню білизну зняв доки ОСОБА_6 лежала на ліжку, потім почав до неї торкатись, до грудей і до статевих органів, цілував, ліг зверху та згвалтував природнім способом, статевий акт тривав близько 15-20 хвилин, їй було дуже боляче. ОСОБА_6 не знає як закінчився статевий акт, ОСОБА_8 був без презерватива, у стані алкогольного сп`яніння не перебував, потім почав одягатись, остання теж одягнулась, після чого обвинувачений близько 22:00 години завіз її додому у с. Борщів та погрожував нікому не казати про те, що сталось, додала, що обвинувачений знав скільки їй років. Після статевого акту на білизні у ОСОБА_6 була кров, небагато, яку вона побачила вже вдома, на постіль, на якій відбувся статевий акт не звертала увагу, оскільки ліжко було застелене, не знає чи залишилась там кров. Через декілька днів ОСОБА_6 розповіла подрузі про те, що сталось, більше нікому не розповідала. Представникам служби у справах дітей про подію розповіла тоді, коли потрапила до лікарні. Проживала зі своїми рідними батьками коли ОСОБА_8 її зґвалтував, на разі проживає у прийомній сім`ї.

Законний представник потерпілої ОСОБА_7 пояснила, що ОСОБА_6 потрапила до неї в кінці листопада 2022 року, вже після вчинення злочину, на цю тему вони не спілкувались, служба у справах дітей повідомила її, що дитину згвалтували. ОСОБА_6 в деталях не розповідала про згвалтування, просто сказала, що таке сталось, емоції переповнюють, залишилась травма на все життя. ОСОБА_6 товариська, добра, гарно навчається, допомагає у побуті, вказана подія наклала на неї негативний вплив, проте на разі вона має родину, оточена турботою, просила суворо покарати ОСОБА_8 .

Показаннями свідка ОСОБА_12 , яка є рідною сестрою ОСОБА_6 , знає обвинуваченого ОСОБА_8 , його дружина є тіткою ОСОБА_12 . Їй відомо, що ОСОБА_6 забрала швидка допомога, її штани були у крові, через три дні вона повідомила, що її згвалтували. ОСОБА_8 сказав потерпілій, що якщо вона забере заяву, то він дасть їй десять тисяч гривень, подарує телефон і зробить ремонт. На той час потерпіла проживала із своїм батьком, який не був позбавлений батьківських прав, на разі і батько і мати ОСОБА_6 позбавлені батьківських прав.

Показаннями свідка ОСОБА_13 , яка пояснила, що знає обвинуваченого ОСОБА_8 , потерпіла ОСОБА_6 є її племінницею. Коли вона приходила в лікарню до племінниці, вона повідомила, що ОСОБА_8 , який є троюрідним братом чоловіка її сестри, її згвалтував. Також їй телефонувала друга племінниця та повідомила, що ОСОБА_6 у лікарні, її привезли у нетверезому стані, вона тримається за живіт та повідомила, що її згвалтували, обвинуваченому вона довіряла, він знав скільки їй років, повіз її у невідомому напрямку, коли вона йшла з церкви, затягнув силою у будинок, де відбувся статевий акт, на штанах ОСОБА_6 були кров і сперма. У лікарню ОСОБА_6 потрапила через тиждень після згвалтування, нікому не казала про згвалтування, оскільки обвинувачений її залякав, обіцяв купити телефон, зробити ремонт. На той момент батько ОСОБА_6 ще не був позбавлений батьківських прав, а мати була позбавлена батьківських прав. ОСОБА_13 знала, що ОСОБА_6 може вживати алкоголь, її чоловік із нею пив пиво.

Показаннями свідка ОСОБА_14 , який пояснив, що є батьком потерпілої ОСОБА_6 , ОСОБА_8 є його родичем, про факт насильства дізнався тоді, коли донька вже була в лікарні, коли сталась подія не пам`ятає, позбавлений батьківських прав, не проживає із донькою близько року, забрав доньку на возі в стані алкогольного сп`яніння біля річки, оскільки йому повідомили, що вона там лежить, викликали швидку допомогу та повезли до лікарні. На разі ОСОБА_6 проживає у іншій сім`ї.

Показаннями свідка ОСОБА_15 , яка є матір`ю потерпілої ОСОБА_6 , позбавлена батьківських прав, повідомила, що їй відомо, що ОСОБА_14 , який є її чоловіком, віз дочку на возі в стані алкогольного сп`яніння, оскільки її знайшли біля річки, її штани були в крові, вони викликали швидку допомогу, ОСОБА_6 забрали і повезли до лікарні. Про згвалтування їй нічого не відомо, два роки вже ОСОБА_15 не проживає із донькою та чоловіком, тоді коли вони проживали разом донька ходила до школи, алкоголь не вживала, на разі ОСОБА_6 проживає у чужій сім`ї.

Показаннями свідка ОСОБА_10 , яка пояснила, що зустрічалась з обвинуваченим ОСОБА_8 , вони підтримували близькі інтимні стосунки, 29 червня 2022 року поїхала до Чехії, а він робив ремонт у її будинку. ОСОБА_10 повідомила, їй стало відомо про подію тоді, коли їй зателефонувала донька та повідомила, що приїжджала поліція, проводили обшуки, вилучили півковдру, на якій були сліди місячних та сліди сперми і вона не встигла її випрати, про що вона повідомила працівників поліції, однак її ніхто не слухав. ОСОБА_8 жив у будинку ОСОБА_10 , робив ремонт у веранді, ремонтував підлогу і стелю у липні та частині серпня, доки 10 серпня 2022 донька ОСОБА_16 повернулась додому з Чехії, а обвинувачений повернувся жити до будинку своєї дружини. 01 вересня 2022 року ОСОБА_10 повернулась додому в АДРЕСА_2 , а 13 вересня 2022 року вона знову поїхала до Чехії.

Показаннями свідка ОСОБА_17 , яка пояснила, що її мати у 2021 році проживала із обвинуваченим у АДРЕСА_2 . Після того як розпочалась війна мати виїхала до Чехії, ОСОБА_16 поїхала до неї, на початку серпня 2022 року вони повернулись додому, мати знову поїхала до Чехії та попросила ОСОБА_8 , щоб він доглядав ОСОБА_16 . Обвинувачений проживав у себе вдома, а вона проживала у АДРЕСА_2 , до якого ОСОБА_8 мав доступ, оскільки робив там ремонт.

Обставин, регламентованих ст. 87 КПК України, щодо допитаних свідків в ході судового розгляду встановлено не було. Під час вивчення матеріалів кримінального провадження не виявлено даних, які б давали підстави вважати, що свідки, які були допитані судом під присягою, з будь-яких причин обмовили чи могли обмовити обвинуваченого у інкрімінованому злочині.

Крім вищезазначених показань допитаних судом свідків, винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину також, знайшла своє підтвердження у досліджених Судом, у порядку ст. 358 КПК України, таких документів, тобто спеціально створених з метою збереження інформації матеріальних об`єктів, які містять зафіксовані за допомогою письмових знаків, зображення тощо відомостей, а саме:

Згідно рапорта працівника поліції в ході спілкування із малолітньою ОСОБА_6 , остання повідомила що її зґвалтував ОСОБА_8 про що внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000152 від 22.08.2022.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 22.08.2022 та відеозаписом до слідчої дії за участь малолітньої потерпілої ОСОБА_6 , її законного представника, який проведений за місцем вчинення злочину стосовно потерпілої в будинку по АДРЕСА_2 . При проведенні слідчого експерименту потерпіла вказала на кімнату та диван, де ОСОБА_8 ґвалтував її, відтворивши обставини вчинення відносно неї злочину. Зокрема малолітня відтворила яким чином ОСОБА_8 поклав її на диван, яким чином ліг на неї та почав ґвалтувати. Окрім того, в ході проведення слідчого експерименту малолітня потерпіла зазначила, що в ході статевого акту ОСОБА_8 наказав дівчинці потерпіти, а потім пригрозив їй, якщо вона комусь розповість.

Протокол огляду місця події від 22.08.2022 з фототаблицями, проведений за місцем вчинення злочину по АДРЕСА_2 , в ході якого з будинку вилучено підковдру, простирадло та 2 наволочки, які визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Також, Судом досліджено протоколи оглядів від 22.08.2022 з фототаблицями, в ході яких вилучено та визнано речовими доказами автомобіль, яким користувався ОСОБА_8 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, мобільний телефон обвинуваченого із сім-картами.

Відповідно до висновку № 944 від 01.09.2022 судової імунологічної експертизи, на вирізці із наволочки, вилученої з будинку по АДРЕСА_2 виявлено сперматозоїди.

Відповідно до висновку № 945 від 01.09.2022 судової імунологічної експертизи, у вирізці з підковдри, вилученої за місцем вчинення злочину, виявлено кров людини. В результаті серологічного дослідження, виявлено антигени А і Н, які можливі за рахунок крові людини, якою може бути потерпіла ОСОБА_6 .

Згідно висновку судової медичної експертизи № 1452 від 26.08.2022, на тілі малолітньої ОСОБА_6 будь яких видимих тілесних ушкоджень та їх слідів не виявлено, також не виявлено будь яких слідів в ділянці зовнішніх статевих органів та анального отвору, з внутрішньої сторони стегон, які б свідчили про насильницьке розведення ніг. Крім того, експертом встановлено розрив дівочої пліви у малолітньої ОСОБА_6 відповідно цифрі «5» циферблату годинника, який міг виникнути від дії твердого тупого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, яким може бути палець, статевий член тощо. Вказане ушкодження виникло в термін більше ніж 3 тижні до часу освідування потерпілої, не виключено у липні 2022 року.

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 29.08.2022, за участі підозрюваного ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_9 , в ході якого ОСОБА_8 факт вчинення дій сексуального характеру з малолітньою ОСОБА_6 заперечив, вказав на господарство ОСОБА_10 за адресою: с. Краснобірка, Житомирська область, на подвір`я, де залишив автомобіль, також ОСОБА_8 показав кімнату та ліжко де лежала потерпіла і дивилась телевізор.

Висновок судової психіатричної експертизи № 264-2022 від 30.08.2022, відповідно до якого малолітня ОСОБА_6 на момент вчинення злочину та на даний час виявляє клінічні ознаки змішаного розладу поведінки та емоцій, який зазвичай починається в дитячому та підлітковому віці. Виходячи з рівня розумового розвитку, індивідуально - психологічних властивостей та емоційного стану, малолітня ОСОБА_6 здатна правильно сприймати обставини, що мають значення у кримінальному провадженні та давати про них відповідні показання, здатна правильно розуміти характер скоєних відносно неї дій, проте не здатна розуміти значення скоєних відносно неї дій, не могла чинити опір. Малолітня ОСОБА_6 не виявляє схильність до вираженого фантазування, підвищеного навіювання, високої підкори впливу з боку оточуючих, що суттєво могло вплинути на її показання

Отже, згідно даних постанов про відібрання зразків, протоколів отримання зразків для експертизи та ухвалами слідчих суддів про проведення експертизи, колегія суддів приходить до висновку, що вищевказані висновки експертів є належними та допустимими доказами.

Відповідно до висновку судової психіатричної експертизи № 271-2022 від 06.09.2022, ОСОБА_8 в період часу, до якого відноситься інкримінований йому вчинок, будь-якими психічними захворюваннями не страждав, в тимчасовому хворобливому розладі психічної діяльності не перебував. В момент скоєння злочину міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, ознак розумового відставання не виявляє, по своєму психічному стану не потребує застосування щодо нього примусових заходів медичного характеру.

У зв`язку із зазначеним, всебічно, повно й неупереджено дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, вищезазначені безпосередньо досліджені докази, Суд вважає належними, допустимими, достовірними та в своїй сукупності та взаємозв`язку достатніми для прийняття рішення про винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні ним інкримінованого злочину.

Усі вищевказані докази, покладені в основу обвинувального вироку, Суд визнає належними і допустимими доказами, оскільки останні відповідають вимогам КПК України, а безпосередньо порушень вимог законодавства судом не встановлено та сторонами не доведено, тобто останні підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні.

Також, Судом не встановлено допущення істотних порушень прав та свобод обвинуваченого ОСОБА_8 та інших осіб під час досудового розслідування, та збирання і фіксування доказів по даному кримінальному провадженню, а інформація, яка в них міститься, не дає суду правових підстав, щоб сумніватися у їх допустимості та достатності.

Вважаючи достатньо забезпеченими в ході судового розгляду процесуальні права сторони захисту та сторони обвинувачення на надання ними доказів на підтвердження та спростування висунутого обвинувачення, суд виходить із принципів реалізації права особи на справедливий суд, яке закріплено в ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно якої, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його права та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Винуватість особи у вчиненні злочину має бути доведена поза розумним сумнівом.

Правова позиція ЄСПЛ щодо цього відображена, зокрема, у п. 43 рішення від 14 лютого 2008 р. у справі «Кобець проти України», де Суд зазначив, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і взаємоузгоджених.

Захисник ОСОБА_9 у судовому засіданні просив виправдати ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, оскільки доказів, які вказують на винуватість ОСОБА_8 стороною обвинувачення не надано, вина ОСОБА_8 не доведена.

Посилання сторони захисту щодо невинуватості ОСОБА_8 та недоведеності його вини у вчинені інкримінованого йому злочину є неспроможними, на думку Суду, показання обвинуваченого надані з метою зменшення обсягу відповідальності за вчинене, розцінюються як спосіб захисту, оскільки вони спростовуються дослідженими у судовому засіданні письмовими документами, висновками експертів, також показаннями потерпілої та свідків, які є послідовними, узгоджуються з іншими матеріалами кримінального провадження, не суперечать іншим дослідженим у судовому засіданні доказам, наявним у матеріалах провадження.

Так, у висновку судово-психіатричного експерта № 271-2022 від 06 вересня 2022 року у дослідницькій частині зазначені дані клінічного дослідження особи, виявлені під час проведення експертизи, а саме: «на етапі досудового слідства ОСОБА_8 надавав суперечливі свідчення по справі, під час допиту в якості свідка ОСОБА_8 відмічав, що статеві стосунки з ОСОБА_6 були по домовленості, він не знав скільки їй років, фізичного насильства під час сексу він не застосовував. Під час допиту в якості підозрюваного ОСОБА_8 в подробицях розповів про події того дня, відмітив, що у статевий зв`язок з ОСОБА_18 не вступав. За загального-психологічною характеристикого ОСОБА_8 останній виявляє клінічні ознаки органічного розладу особистості змішаного ґенезу у вигляді жвавості емоційних реакцій, напруженості, демонстративності, вільності, егоцентризму, вивертливості, легковажності, зниження волової регуляції поведінки, намагання показати себе з кращого боку. Провідними емоційними чинниками поведінки ОСОБА_8 є задоволення своїх потреб зі схильністю до вживання алкоголю. Вказане вичерпно характеризує особистість обвинуваченого та спосіб захисту, обраний ОСОБА_8 з метою уникнення відповідальності у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні

Судом критично оцінюються показання обвинуваченого ОСОБА_8 стосовно того, що він не вчиняв щодо ОСОБА_6 згвалтування, а в будинку ОСОБА_10 , де він працював, потерпіла просто дивилась телевізор та пила чай, оскільки вказане спростовується як показаннями самої потерпілої, так і показаннями свідків, отриманих безпосередньо від неї. Крім того, при проведенні слідчого експерименту потерпіла повністю відтворила відомі їй обставини вчинення злочину. Також, відповідно до висновку № 945 від 01.09.2022 судової імунологічної експертизи, у вирізці з підковдри, вилученої за місцем вчинення злочину, виявлено кров людини. В результаті серологічного дослідження, виявлено антигени А і Н, які можливі за рахунок крові людини, якою може бути потерпіла ОСОБА_6 . Тобто вказаним висновком спростовуються показання обвинуваченого ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_10 стосовно того, що сліди крові, виявлені на підковдрі залишені не потерпілою, а самою ОСОБА_10 , з якою у ОСОБА_8 були інтимні відносини. Крім того свідок ОСОБА_10 є певною мірою зацікавленою особою, тому Суд не приймає до уваги її пояснення. Також допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 зазначила, що після статевого акту в неї на білизні були залишки крові, проте чи були залишки крові на підковдрі після статевого акту з ОСОБА_8 , остання не звернула уваги.

Також, твердження обвинуваченого ОСОБА_8 стосовно того, що ОСОБА_6 могла омовити його спростовуються висновком судової психіатричної експертизи № 264-2022 від 30.08.2022, відповідно до якого малолітня ОСОБА_6 на момент вчинення злочину та на даний час виявляє клінічні ознаки змішаного розладу поведінки та емоцій, який зазвичайно починається в дитячому та підлітковому віці. Виходячи з рівня розумового розвитку, індивідуально-психологічних властивостей та емоційного стану, малолітня ОСОБА_6 здатна правильно сприймати обставини, що мають значення у кримінальному провадженні та давати про них відповідні показання, здатна правильно розуміти характер скоєних відносно неї дій, проте не здатна розуміти значення скоєних відносно неї дій, не могла чинити опір, крім того схильність до вираженого фантазування, підвищеного навіювання, високої підкори впливу з боку оточуючих, що суттєво могло вплинути на її показання не виявляє, тобто такі твердження судом оцінюються як спроба обвинуваченого уникнути кримінальної відповідальності.

Крім цього, Суд бере до уваги та вважає належними і допустимими доказами показання свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , які підтвердили покази потерпілої та узгоджуються з письмовими матеріалами дослідженими Судом враховуючи рішення Верховного Суду від 28.10.2021 у справі № 266/6051/19 згідно якого судом визнано допустимими доказами показання з чужих слів. Також, у справі № 332/2216/17 Верховний суд погодився з висновками попередніх інстанцій, поклавши в основу обвинувального вироку покази свідка, якому стало відомо про вчинення розбещення зі слів потерпілої. Таким чином, об`єктивні підстави стверджувати, що потерпіла вигадали факт вчинення ОСОБА_8 зґвалтування відсутні та підтверджено висновком комплексної судової психіатричної експертизи, відповідно до якої малолітня не схильна до навіювання.

Таким чином, аналізуючи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, беручи за основу вироку показання малолітньої потерпілої ОСОБА_6 та висновки проведених експертиз, Суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 повністю знайшла своє підтвердження в ході судового провадження, а тому його дії Суд кваліфікує за ч. 4 ст. 152 КК України - вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди, з використанням геніталій.

При прийняті рішення, Суд враховує, що зґвалтування та розбещення є одним із небезпечних злочинів проти статевої свободи та статевої недоторканності, оскільки заподіює шкоду здоров`ю малолітньої дитини, негативно впливає на її нормальний фізичний, психічний і соціальний розвиток. Стаття 52 Конституції України зазначає, будь-яке насильство над дитиною та її експлуатація переслідується за законом. Конвенція про права дитини вважає завданням кожної держави надати дитині такий захист і піклування, які необхідні для її гаразду, захистити дитину від усіх форм дискримінації або покарання, фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань, недбалого і брутального поводження та експлуатації, забезпечити їй здоровий розвиток тощо.

Згідно ст. 2 Конвенції "Про захист прав людини та основоположних свобод", право кожного громадянина на життя охороняється законом. Відповідно до ст. ст. 3, 27 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, ніхто не може бути свавільно позбавлений життя.

При призначенні покарання колегія суддів враховує практику рішень Європейського суду з прав людини, де в справі "Скополла проти Італії" від 17.09.2009 року, суд зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Призначаючи покарання обвинуваченому, Суд враховує суспільну небезпеку вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини, що впливають на його відповідальність.

Вирішуючи питання про обрання виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд, відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є особливо тяжким злочином, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що згідно ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_8 згідно статті 66 КК України, не виявлено.

Згідно з обвинувальним актом, обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_8 є вчинення злочину щодо малолітньої дитини, разом з тим вказана обставина є кваліфікуючою ознакою кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_8 .

Відповідно до ч. 4 ст. 67 КК України, якщо будь-яка з обставин, що обтяжує покарання, передбачена в статті Особливої частини цього Кодексу як ознака кримінального правопорушення, що впливає на його кваліфікацію, суд не може ще раз враховувати її при призначенні покарання як таку, що його обтяжує.

Враховуючи наведене, обставин, які обтяжують покарання, згідно статті 67 КК України,Судом не встановлено.

При вирішенні питання про призначення обвинуваченому покарання суд керується вимогами ст. 65-67 КК України, враховує Постанову Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та доповненнями та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

ОСОБА_8 не судимий, за місцем проживання характеризується негативно, офіційно не працевлаштований, підробляє на роботах, повязаних з будівництвом, на диспансерних психіатричному та наркологічному обліках не перебуває, одружений, має на утриманні неповнолітніх дітей: ОСОБА_19 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_20 ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

З урахуванням викладеного, обставин кримінального провадження, особи обвинуваченого ОСОБА_8 суд вважає, що останньому слід визначити покарання у виді позбавлення волі, в межах санкцій статтей Кримінального Закону, оскільки тільки таке покарання, яке полягає в ізоляції від суспільства, буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Таке покарання відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 р.; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 р.; «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007 р.).

При прийнятті рішення суд врахувує вимоги ст. 374 КПК України, та вважає за необхідним включення інформації про ОСОБА_8 до Єдиного реєстру осіб, засуджених за злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту до набрання вироком законної сили, строк якого не може перевищувати двох місяців, тобто по 21 лютого 2024 року включно, покласти на ОСОБА_8 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлений.

Згідно положень ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 124, 174, 368, 370, 371, 374, 395 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 12 (дванадцять) років.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у у виді цілодобового домашнього арешту до набрання вироком законної сили, строк якого не може перевищувати двох місяців, тобто по 21 лютого 2024 року включно, покласти на ОСОБА_8 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_8 обчислювати з моменту фактичного затримання останнього в порядку виконання вироку.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Радомишльського районного суду Житомирської області від 24 серпня 2022 року на мобільний телефон марки «Huawei» модель «P20 Lite» ІMEI 1 - НОМЕР_2 , ІMEI 2 - НОМЕР_3 з двома сім-картками: оператора мобільного зв`язку «лайфселл» - НОМЕР_4 та оператора мобільного зв`язку «Київстар» - НОМЕР_5 ; підковдру в сині квіти, простирадло та дві наволочки; автомобіль «CHERY AMULET» синього кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Речові докази: мобільний телефон марки «Huawei» модель «P20 Lite» ІMEI 1 - НОМЕР_2 , ІMEI 2 - НОМЕР_3 з двома сім-картками: оператора мобільного зв`язку «лайфселл» - НОМЕР_4 та оператора мобільного зв`язку «Київстар» - НОМЕР_5 , які зберігаються у кабінеті № 36 ВП № 3 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області - повернути ОСОБА_8 ; підковдра в сині квіти, простирадло та дві наволочки, що упаковані в три окремі паперові конверти НПУ СУ та знаходяться у кімнаті зберігання речових доказів ВП № 3 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області - знищити; автомобіль «CHERY AMULET» синього кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та ключі запалення до вказаного вище автомобіля, свідоцтво про його реєстрацію серії НОМЕР_6 та дві довіреності: - серії НОМЕР_7 та НPP № 681614, які знаходяться на майданчику затриманих транспортних засобів ВП № 3 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області - повернути ОСОБА_8 .

Включити інформацію про ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до Єдиного реєстру осіб, засуджених за злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Коростишівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3