Справа №760/9426/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2023 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001776 від 14.10.2022 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді надійшло клопотання прокурора Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001776 від 14.10.2022 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Клопотання обґрунтоване наступним.

Відділом дізнання Солом`янського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001776 від 14.10.2023 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.190 КК України.

В ході допиту потерпілої гр. ОСОБА_4 , у рамках кримінального провадження №0001776 від 14.10.2022 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України встановлено, що 11 жовтня 2022 о 12:00 год. на особистий номер мобільного телефону гр. ОСОБА_4 , надійшов дзвінок від невстановленої особи, чоловічої статі, яка представилась як ОСОБА_5 та повідомив, що банківською карткою «Для виплат», яка належить «Ощадбанку» користується третя особа. Гр. ОСОБА_4 повідомила невідомому чоловіку на ім`я ОСОБА_5 , що картка знаходиться при ній та на балансі картки тільки 50 гривень. Невідомий чоловік на ім`я ОСОБА_5 продовжив наполягати на зміну код-паролю до банківської картки «Для виплат». В ході телефонної розмови гр. ОСОБА_4 повідомила невідомому чоловіку пароль до банківської картки «Для виплат».

Через деякий час потерпілій на мобільний номер телефону надійшло повідомлення від «Ощадбанку» про списання грошових коштів з банківської картки «Classic» у розмірі 52 000 гривень та з банківської картки «Соціальна» у розмірі 1 000 гривень.

В ході досудового розслідування з Управління протидії кіберзлочинам в м. Києві ДКП НП України надійшли матеріали у відповідь на надане доручення. Встановлено, що за даним фактом є узагальнений матеріал ДСФМУ №1823/440-04-4/ДСК від 11.11.2022 року, в ході аналізу якого отримана інформація, що викрадені грошові кошти надіслано на рахунок ОСОБА_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт № НОМЕР_2 від 14.01.2022, виданий 8029 (Оболонським районним відділом ГУ ДМС у м. Києві), проживає за адресою: АДРЕСА_1 , м.т. НОМЕР_3 .

26.04.2023 проведено обшук за адресою мешкання гр. ОСОБА_6 , а саме: АДРЕСА_1 , на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 24.04.2023, під час якого вилучено:

- банківську золоту картку MasterCard «Універсальна» видану АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_4 , термін дії 03/21, СVV код 421;

- банківську золоту картку Visa «Універсальна» видану АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_5 , термін дії 11/22, СVV код 193;

- банківську картку, World Debit видану АТ «ОщадБанк» № НОМЕР_6 , термін дії 06/25, СVV код 294;

- банківську картку, Visa «Картка Киянина», видану АТ «ОщадБанк» № НОМЕР_7 , термін дії 06/22, СVV код 7008 965;

- банківську картку, чорного кольору, MasterCard, видану АТ «Універсал Банк» (Монобанк) № НОМЕР_8 , термін дії 09/24, СVV код 786;

- банківську картку, сріблястого кольору, MasterCard, видану АТ «Банк Восток» № НОМЕР_9 , термін дії 12/25 та CVC код 973;

- тримач для сім картки оператору стільникового зв`язку ПрАТ «Київстрар»;

- тримач для сім картки оператору стільникового зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» із зазначеним номером телефону: НОМЕР_10 ;

- мобільний телефон, марки «Samsung», чорного кольору IMEI: НОМЕР_11 .

Вилучене 26.04.2023 майно згідно протоколу обшуку проведеного за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до вимог ст. 84 КПК України постановою дізнавача від 26.04.2023 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

З метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вилученого майна та для проведення подальшого експертного дослідження, для якого необхідні спеціальні знання, виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказане майно.

Дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

За положеннями ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя, суд, повинен врахувати, зокрема, правову підставу для арешту майна.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 10 ст. 170 КПК України визначено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, у тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 24 квітня 2023 року у справі №760/8726/23 надано дозвіл у кримінальному провадженні №0001776 від 14.10.2022 року, на проведення обшуку у квартирі за адресою АДРЕСА_1 з метою відшукання та вилучення блокнотів, нотатків, записників, які містять відомості про фінансові операції, які мають значення для кримінального провадження. Надано дозвіл на огляд та копіювання інформації з електронних носіїв інформації, які можуть мати значення доказів у кримінальному провадженні: комп`ютерної техніки, жорстких дисків, сім-карт мобільних операторів, мобільних телефонів, планшетів, флеш-накопичувачів,? які використовувались при здійсненні злочинної діяльності, із залученням відповідних фахівців та спеціалістів.

26 квітня 2023 року проведено обшук у квартирі АДРЕСА_2 , в ході якого вилучено майно, яке постановою дізнавача ВП №2 Солом`янського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 від 26 квітня 2023 року визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0001776 від 14.10.2022 року, а саме:

- банківську золоту картку MasterCard «Універсальна» видану АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_4 , термін дії 03/21, СVV код 421;

- банківську золоту картку Visa «Універсальна» видану АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_5 , термін дії 11/22, СVV код 193;

- банківську картку, World Debit видану АТ «ОщадБанк» № НОМЕР_6 , термін дії 06/25, СVV код 294;

- банківську картку, Visa «Картка Киянина», видану АТ «ОщадБанк» № НОМЕР_7 , термін дії 06/22, СVV код 7008 965;

- банківську картку, чорного кольору, MasterCard, видану АТ «Універсал Банк» (Монобанк) № НОМЕР_8 , термін дії 09/24, СVV код 786;

- банківську картку, сріблястого кольору, MasterCard, видану АТ «Банк Восток» № НОМЕР_9 , термін дії 12/25 та CVC код 973;

- тримач для сім картки оператору стільникового зв`язку ПрАТ «Київстрар»;

- тримач для сім картки оператору стільникового зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» із зазначеним номером телефону: НОМЕР_10 ;

- мобільний телефон, марки «Samsung», чорного кольору IMEI: НОМЕР_11 .

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49-62, від 10.05.2007). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21.02.1986 у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Статтею 170 КПК України заборонено застосування арешту майна, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

За правилами абз. 2 ч. 3 чт. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт на комп`ютерні системи чи їх частини накладається лише у випадках, якщо вони отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення або є засобом чи знаряддям його вчинення, або зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, або у випадках, передбачених пунктами 2, 3, 4 частини другою цієї статті, або якщо їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, а також якщо доступ до комп`ютерних систем чи їх частин обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Як вбачається з матеріалів провадження, майно, на яке прокурор просить накласти арешт, визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Між тим, прокурором не доведено, що банківська золота картка MasterCard «Універсальна» видана АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_4 , термін дії 03/21, СVV код 421; банківська золота картка Visa «Універсальна» видана АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_5 , термін дії 11/22, СVV код 193; банківська картка, World Debit видана АТ «ОщадБанк» № НОМЕР_6 , термін дії 06/25, СVV код 294; банківська картка, Visa «Картка Киянина», видана АТ «ОщадБанк» № НОМЕР_7 , термін дії 06/22, СVV код 7008 965; банківська картка, чорного кольору, MasterCard, видана АТ «Універсал Банк» (Монобанк) № НОМЕР_8 , термін дії 09/24, СVV код 786; банківська картка, сріблястого кольору, MasterCard, видана АТ «Банк Восток» № НОМЕР_9 , термін дії 12/25 та CVC код 973; тримач для сім картки оператору стільникового зв`язку ПрАТ «Київстрар»; тримач для сім картки оператору стільникового зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» із зазначеним номером телефону: НОМЕР_10 відповідають критеріям речових доказів зазначеним у ст. 98 КПК України.

Також судовим розглядом встановлено, що згідно протоколу огляду речей від 26 квітня 2023 року, у мобільному телефоні марки «Samsung», чорного кольору IMEI: НОМЕР_11 відсутній елемент живлення, а саме батарея. Телефон знаходився у вимкненому стані, сім картки відсутні.

Оскільки прокурором не доведено, що вилучене майно необхідне для проведення експертного дослідження, доступ до телефону під час проведення обшуку обмежувався володільцем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту, встановивши відсутність будь-якої інформації, у тому числі відомостей, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, слідчий суддя дійшла висновку про відсутність визначених статтею 170 КПК України правових підстав для арешту майна в цій частині.

З огляду на зміст завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України, завдання слідчого судді полягає, у тому числі, у недопущенні піддання особи у такому кримінальному провадженні необґрунтованому процесуальному примусу та застосування неналежних правових процедур до учасників кримінального провадження.

Враховуючи те, що прокурором не доведено, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні, слідчий суддя дійшла висновку про відсутність визначених статтею 170 КПК України правових підстав для арешту майна.

На підставі вищевикладеного, клопотання про накладення арешту на майно не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст. 98, 131, 132, 170, 172, 173, 372 КПК України,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1