Справа № 495/7126/23
№ провадження 1-кс/495/2354/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2023 року м. Білгород - Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Білгород-Дністровському клопотання представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна, -

В С Т А Н О В И В:

30 жовтня 2023 року до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшло клопотання представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000179 від 04.11.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Виклад обставин, зазначених у клопотанні.

Ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11.08.2023 накладено арешт на вилучене в ході проведення досудового розслідування майно, а саме: гладкоствольну рушницю «TARGET 19- НОМЕР_1 », яку поміщено до чохла та скріплено паперовою биркою з маркуванням «Пакет №1», 28 патронів 12 калібру, які поміщено до сейф-пакету INZ2065697, предмет схожий на пістолет EKOL A1p cal.9mm P.A.K. НОМЕР_2 , чотири рослини з корінною системою, що схожі на рослини роду коноплі, які поміщено до двох пропіленових мішків, що скріплені між собою, та опечатано паперовою биркою з маркуванням «Пакет №2».

16.08.2023 стосовно ОСОБА_3 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії BAB N 560101 за ч. 1 ст. 191 КУпАП за фактом порушення правил зберігання гладкоствольної рушниці «TARGET 19- НОМЕР_1 », яка йому належить. ОСОБА_3 з протоколом погодився та пояснив, що 06.08.2023 залишив зброю у свого друга, оскільки був у нього в гостях, запізнився та не хотів перевозити зброю у комендантську годину коли їхав додому, а наступного дня не встиг її забрати у зв`язку з тим, що вона була вилучена під час проведення обшуку.

Під час судового розгляду адміністративної справи за фактом порушення правил зберігання гладкоствольної рушниці «TARGET 19-UA 10035» ОСОБА_3 свою вину визнав в повному обсязі та постановою Татарбунарського районного суду Одеської області (справа 515/1353/23) на нього було накладене адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 119,00 грн без оплатного вилучення зброї. В подальшому зазначений штраф був сплачений.

В ході перевірки належності права власності на належне ОСОБА_5 майно було встановлено, що гладкоствольна рушниця «TARGET 19- НОМЕР_1 » та 28 патронів 12 калібру не належать та ніколи не належали особі за місцем мешкання якої вони були вилучені, не знаходяться в заставі, не є спільним майном подружжя.

На підтвердження того, що вищезазначене майно належить ОСОБА_5 надано дозвіл № 5147 від 30.03.2020. ОСОБА_5 є добросовісним набувачем зазначеного майна, в рамках кримінального провадження підозру йому не пред`явлено.

Позиції сторін.

В судове засідання представник власника майна не з`явився, надав заяву за вхідним № 31314/23-Вх, в якій просив клопотання розглядати за його відсутності та задовольнити.

Прокурор в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутністю.

Мотивація суду.

Згідно зі ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до змісту ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися й розпоряджатися своєю власністю за винятком обмежень, установлених законом.

Зазначений принцип відображено та конкретизовано в ч.1 ст.321 Цивільного кодексу, згідно з якою право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Одним зі способів захисту права власності є гарантована в ст.391 цього кодексу можливість власника вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст.131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів, одним з яких є арешт майна у кримінальному провадженні.

Частиною 3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням. Частиною 2 ст.170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

Порядок скасування арешту майна визначений ст.174 КПК України, якою передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Дослідивши надані до суду матеріали слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000179 надано належним заявником.

Як вбачається з наданих до клопотання матеріалів, в рамках вказаного кримінального провадження 07.08.2023 в період часу з 06:55 до 08:35 годин було проведено санкціонований обшук за адресою: АДРЕСА_1 під час якого виявлено та тимчасово вилучено: пластикову ємність з вмістом речовини схожої на суцвіття рослини коноплі, яку поміщено до сейф-пакету EXP0306139, фрагмент пляшки, подрібнювач, аркуш паперу, дерев`яний предмет з нашаруванням речовини рослинного походження, які поміщено до сейф-пакету INZ2065693, два подрібнювачі з нашаруванням речовини рослинного походження, які поміщено до сейф-пакету WAR0045066, медичну капсулу «Pfizen», яку поміщено до сейф-пакету WAR0045067, гладкоствольну рушницю «TARGET 19- НОМЕР_1 », яку поміщено до чохла та скріплено паперовою биркою з маркуванням «Пакет №1», 28 патронів 12 калібру, які поміщено до сейф-пакету INZ2065697, предмет схожий на пістолет EKOL A1p cal.9mm P.A.K. НОМЕР_2 , чотири рослини з корінною системою, що схожі на рослини роду коноплі, які поміщено до двох пропіленових мішків, що скріплені між собою, та опечатано паперовою биркою з маркуванням «Пакет №2»

07.08.2023 вказане майно було визнане речовими доказами у кримінальному провадженні №0000179.

Ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області по справі № 495/7126/23, провадження 1-кс/495/1628/2023 від 11.08.2023 було клопотання слідчого відділення №2 СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про накладення арешту на майно задоволено та накладено арешт на вилучене в ході проведення досудового розслідування майно, а саме: гладкоствольну рушницю «TARGET 19- НОМЕР_1 », яку поміщено до чохла та скріплено паперовою биркою з маркуванням «Пакет №1», 28 патронів 12 калібру, які поміщено до сейф-пакету INZ2065697, предмет схожий на пістолет EKOL A1p cal.9mm P.A.K. НОМЕР_2 , чотири рослини з корінною системою, що схожі на рослини роду коноплі, які поміщено до двох пропіленових мішків, що скріплені між собою, та опечатано паперовою биркою з маркуванням «Пакет №2».

Разом з тим, як вбачається з наданого дозволу за № 5147 від 30.03.2020 ОСОБА_3 надано право на зберігання, носіння гладкоствольної рушниці «TARGET 19- НОМЕР_1 » (строк дії дозволу до 30.03.2023).

Слідчий суддя зазначає, що досудове розслідування у кримінальному провадженні здійснюється за фактом кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, підозру ОСОБА_3 у вчиненні вказаного правопорушення не пред`явлено.

Згідно ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2020 року по справі № 727/2878/19, № 14-516цс19 Велика Палата Верховного Суду висловила позицію, що спори про звільнення майна з-під арешту, накладеного за правилами КПК України 1960 року та незнятого за цим Кодексом після закриття кримінальної справи слід розглядати за правилами цивільного судочинства. Натомість питання про скасування арешту майна, накладеного за правилами КПК України 2012 року та нескасованого після закриття слідчим кримінального провадження, має вирішувати слідчий суддя за правилами кримінального судочинства.

Розглядаючи клопотання про скасування арешту, слідчий суддя встановлює обґрунтованість (необґрунтованість) накладеного арешту та наявність (відсутність) підстав для його подальшого застосування. Представник власника майна вказує на те, що відпала необхідність у застосуванні заходу, що обумовлює межі дослідження і оцінки обставин справи слідчим суддею у цьому провадженні.

Відповідно до ст.7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Факт перебування майна під арештом тривалий час фактично позбавляє конституційного права власника на законних підставах розпоряджатися своєю власністю.

Статтею 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477- IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду як джерело права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти України» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересам та правомірною метою, а з іншого боку - вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

У відповідності до ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ,який був наданий стороні кримінального провадження або нею був вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю крім випадків, передбачених статтями 160-166,170-174 цього Кодексу.

Порядок зберігання речових доказів регулюється відповідно до діючої «Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства та суду», затвердженої спільним Наказом № 51/401/649/471/23/125 від 27.08.2010 року.

В ході розгляду клопотання про скасування арешту майна встановлено, що потреби досудового розслідування надалі не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, а отже в подальшому застосуванні арешту майна відсутня потреби.

Скасування арешту вказаного майна є підставою для його повернення власнику (законному володільцю) або уповноваженій ним особі.

Оцінюючи розумність і співрозмірність обмеження права власності на даній стадії досудового розслідування завданням кримінального провадження з метою запобігання порушення справедливого балансу між інтересами власника майна, гарантованими йому законом і завданням цього кримінального провадження, слідчий суддя, враховуючи висновки проведеного криміналістичного дослідження, вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

З урахуванням викладеного слідчий суддя дійшов висновку, що на даний час таке втручання держави не відповідає принципам пропорційності, справедливої рівноваги між інтересами суспільства і правом особи на мирне володіння своїм майном та призводить до невиправданого обмеження права власності.

З огляду на вищенаведене, враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що клопотання про скасування арешту майна підлягає задоволенню.

Керуючись ст.174 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000179 від 04.11.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України задовольнити.

Скасувати арешт, накладений відповідно до ухвали слідчого судді №495/7126/23, провадження 1-кс/495/1628/2023 від 11.08.2023 на гладкоствольну рушницю «TARGET 19- НОМЕР_1 », яку поміщено до чохла та скріплено паперовою биркою з маркуванням «Пакет №1», 28 патронів 12 калібру, які поміщено до сейф-пакету INZ2065697.

Повернути зазначену гладкоствольну рушницю «TARGET 19- НОМЕР_1 », 28 патронів 12 калібру власнику - ОСОБА_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1