Провадження № 11-сс/811/68/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові в режимі відеоконференції апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 11 січня 2024 року про відмову у задоволенні його скарги на постанову слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_8 від 7 грудня 2023 року про закриття кримінального провадження №0000392 від 26 вересня 2023 року,

з участю прокурора ОСОБА_9 ,

заявника ОСОБА_7 ,

адвоката ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а :

вищезазначеною ухвалою відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на постанову слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_8 від 7 грудня 2023 року про закриття кримінального провадження №0000392 від 26 вересня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

Не погоджуючись із цим рішенням слідчого судді, адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 звернувся з апеляційною скаргою, у якій просить ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 11 січня 2024 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою постанову слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_8 від 7 грудня 2023 року про закриття кримінального провадження №0000392 від 26 вересня 2023 року, - скасувати.

В обґрунтування апеляційних вимог адвокат покликається на те, що оскаржена ухвала є незаконною та необґрунтованою, а тому підлягає скасуванню. Зокрема, вказує, що слідчий суддя проігнорував наявність у діях судді ОСОБА_10 складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, а саме: вказана суддя умисно проігнорувала незаконну зміну підслідності кримінального провадження №0000539. 8 червня 2023 року, тобто за 4 дні до звернення слідства із клопотанням про зміну запобіжного заходу на тримання під вартою, підслідність кримінального провадження була змінена із ГСУ НП України на ВП №1 ЛРУП №1 ГУ НП у Львівській області. Вказане рішення заступник Генерального прокурора прийняв у порушення вимог ч. 5 ст. 36 КК України. Після зміни підслідності лише частина матеріалів кримінального провадження №000539 (153 томи із понад 600) була передана до Головного управління Національної поліції у Львівській області. Однак жодних відомостей про отримання таких матеріалів слідчою, яка готувала клопотання, до суду надано не було. В подальшому, через три дні, слідча подала до суду клопотання про зміну запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 , тобто вона ініціювала зміну запобіжного заходу фактично без дослідження матеріалів кримінального провадження. При цьому суддя ОСОБА_10 повністю проігнорувала вказані обставини і не надала їм будь-якої оцінки. Більше того, вказана суддя прийняла до провадження непідсудну їй справу, оскільки ОСОБА_7 у період начебто вчинення злочинів, передбачених ст. 191, ст. 209 КК України, був народним депутатом України, що зумовлює виключну підслідність НАБУ. Тобто клопотання про зміну запобіжного заходу мав розглядати Вищий антикорупційний суд.

Як зазначає апелянт, суддя ОСОБА_10 умисно не взяла до уваги факти, що засвідчують відсутність підстав для зміни запобіжного заходу ОСОБА_7 .

Крім цього, залишаючи в силі ухвалу судді ОСОБА_10 про взяття під варту ОСОБА_7 , судді Львівського апеляційного суду не перевіряли факт зловживання нею своєю владою під час прийняття рішення про взяття під варту. Предметом розслідування і заяви про вчинення злочину була не перевірка законності ухвали про тримання під вартою, а перевірка належного виконання слідчим суддею своїх повноважень, відсутність зловживання владою під час прийняття рішення. Судді апеляційного суду не можуть перевіряти під час апеляційного оскарження рішення слідчого судді наявність або відсутність у діях слідчого судді зловживання владою. Це виходить за межі їх повноважень і належить до виключної компетенції органу досудового розслідування. Таким чином, слідчий суддя дійшов помилкового висновку щодо законності дій ОСОБА_11 , адже Львівський апеляційний суд не перевіряв зловживання владою слідчим суддею.

На переконання апелянта, слідчий суддя не врахував, що ОСОБА_7 протиправними діями ОСОБА_12 було заподіяно шкоду, розмір і вид якої повинен був встановити слідчий під час досудового розслідування. Зокрема, вказує, що ОСОБА_7 був позбавлений права на справедливий судовий розгляд; він вже понад 6 місяців перебуває під вартою на підставі незаконного рішення, тим самим обмежено свободу його пересування; через незаконне ув`язнення ОСОБА_7 не може виконувати свої повноваження як член виконкому УЄФА та Президента УАФ, це порушує його право на працю, гарантоване Конституцією України.

Апелянт зазначає, що кримінальне провадження фактично не розслідувалось, оскільки слідчий не провів жодних слідчих, процесуальних дій для з`ясування обставин кримінального правопорушення. Крім цього, слідчий суддя залишив поза увагою, що постанову про закриття кримінального провадження прийняв неуповноважений суб`єкт, адже кримінальне провадження за ст. 364 КК України щодо судді підслідне виключно НАБУ, а не ДБР.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_7 та його адвокат ОСОБА_6 подану апеляційну скаргу підтримали та просили таку задовольнити.

Прокурор ОСОБА_9 заперечив проти задоволення апеляційних вимог, зазначивши, що такі не ґрунтуються на вимогах закону.

Заслухавши доповідача, позицію учасників процесу, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду дійшла такого висновку.

Статтею 370 КПК України встановлено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивного з`ясування обставин, які підтвердженні доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведенні належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України заявником, потерпілим, його представником чи законним представником на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Як встановлено при розгляді апеляційної скарги адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 , Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованим у м. Львові, здійснювалося досудове розслідування кримінального провадження №0000392 від 25 вересня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, за фактом зловживання владою та службовими повноваженнями суддею Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_10 .

Відомості про вчинення вказаного кримінального правопорушення внесені до ЄРДР на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 4 вересня 2023 року (справа №757/29763/23-к).

7 грудня 2023 року слідчий Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_8 виніс постанову про закриття кримінального провадження №0000392 від 26 вересня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, за відсутністю складу кримінального правопорушення.

Відмовляючи у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_13 на постанову слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_8 про закриття кримінального провадження №0000392 від 26 вересня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, слідчий суддя виходив з того, що слідчим у повній мірі досліджено та проаналізовано зібрані у встановленому кримінальним процесуальним законом порядку докази, виходячи з обставин кримінального провадження, та прийнято правильне рішення про закриття кримінального провадження за відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

Втім, слідчий суддя не перевірив та належним чином не дослідив доводи скарги адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 та дійшов помилкового висновку про відсутність правових підстав для скасування постанови про закриття кримінального провадження.

Так, колегією суддів установлено, що досудове розслідування кримінального провадження №0000392 від 26 вересня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, здійснювалося слідчими Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові.

При цьому у заяві про вчинення кримінального правопорушення від 19 червня 2023 року адвокат ОСОБА_14 в інтересах ОСОБА_7 вказував на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, суддею Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_10 .

Водночас, згідно з ч. 5 ст. 216 КПК України, досудове розслідування, зокрема, кримінальних правопорушень, передбачених статтею 364 Кримінального кодексу України, якщо наявна хоча б одна з таких умов: кримінальне правопорушення вчинено суддею (крім суддів Вищого антикорупційного суду), суддею Конституційного Суду України, присяжним (під час виконання ним обов`язків у суді), Головою, заступником Голови, членом, інспектором Вищої ради правосуддя, Головою, заступником Голови, членом, інспектором Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, здійснюють детективи Національного антикорупційного бюро України.

У матеріалах кримінального провадження №0000392 відсутня постанова прокурора про визначення підслідності, відтак у колегії суддів відсутні можливості перевірити, чому вказане кримінальне провадження було передано для здійснення досудового розслідування Першому слідчому відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованому у м. Львові.

Втім, виходячи із положень ч. 5 ст. 216 КПК України, вказане кримінальне провадження підслідне детективам Національного антикорупційного бюро України, а не слідчим Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, якими здійснювалось досудове розслідування та винесена оскаржена постанова про закриття кримінального провадження.

Згідно зі ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Ураховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про передчасність прийняття слідчим Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_8 постанови про закриття кримінального провадження №0000392.

За наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що при розгляді скарги адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 слідчим суддею були допущені неповнота судового розгляду та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, що відповідно до вимог п. 1, п. 3 ч. 1 ст. 409, п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України є підставами для скасування судового рішення та постановлення нової ухвали.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 11 січня 2024 року, якою відмовлено в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на постанову слідчого першого слідчого відділу Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_8 від 7 грудня 2023 року про закриття кримінального провадження №0000392 від 26 вересня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою скасувати постанову слідчого першого слідчого відділу Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_8 від 7 грудня 2023 року про закриття кримінального провадження №0000392 від 26 вересня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

Матеріали кримінального провадження №0000392 від 26 вересня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, скерувати прокурору для організації проведення досудового розслідування.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4