Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/106/24
Провадження № 1-кп/332/215/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2024 р.м. Запоріжжя

Заводський районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

секретаря: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника: ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000851 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який має середню освіту, не одружений, офіційно не працевлаштований, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до наказу ГУНП в Запорізькій області № 187 о/с від 07.04.2021, майор поліції ОСОБА_6 призначений на посаду дільничного офіцера поліції сектору превенції відділення поліції №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області.

Відповідно до п. 2.6. посадових обов`язків ДОП СП відділення поліції №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_6 , до його завдань та обов`язків відноситься, у випадках, визначених законом, здійснювати провадження у справах про адміністративні правопорушення, прийняття рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечувати їх виконання.

У відповідності до п. 1 примітки до ст. 364 КК України, працівники поліції є службовими особами.

25.10.2023 дільничний офіцер поліції відділення поліції № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області майор поліції ОСОБА_6 , відповідно до своїх посадових обов`язків та Наказу ГУНП в Запорізькій області № 1126 від 28.09.2023, здійснював перевірку суб`єктів господарювання на території Заводського району міста Запоріжжя на предмет незаконного обігу підакцизних товарів, зокрема алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень. При цьому, ДОП СП ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 був оснащений нагрудною відеокамерою.

Приблизно о 19:55, ОСОБА_6 встановлено, що у приміщенні бокової прибудови нежитлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , здійснюється продаж алкогольних напоїв та тютюнових виробів громадянином ОСОБА_5 .

Безперешкодно зайшовши до вищезазначеного приміщення, ДОП ОСОБА_6 підійшов до ОСОБА_5 , представився останньому, назвавши своє прізвище, ім`я та по батькові, посаду та звання, а також попередив про здійснення відеозйомки за допомогою нагрудної камери.

В ході подальшої перевірки встановлено, що ОСОБА_5 здійснює продаж алкогольних напоїв та тютюнових виробів без марок акцизного податку, після чого ДОП ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_5 про те, що це є порушенням вимог ст. 226 Податкового кодексу України та ст. 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» і що відносно нього буде складений протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 156 КУпАП.

При складанні протоколу та зачитуванні передбачених наслідків, у ОСОБА_5 , який усвідомлюючи, що вчинив адміністративне правопорушення та не бажаючи настання негативних правових наслідків для себе, виник умисел на надання неправомірної вигоди службовій особі.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, протиправно, бажаючи уникнути адміністративної відповідальності за скоєне правопорушення, в особистих інтересах, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_5 , знаходячись у приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 , дістав з правої кишені брюк грошові кошти у сумі 3000 грн і поклав їх безпосередньо перед ДОП ОСОБА_6 , запропонувавши вирішити питання на місці без суду, тобто щодо не притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 156 КУпАП.

На вказану пропозицію ДОП ОСОБА_6 відмовився та попередив ОСОБА_5 про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 369 КК України за пропозицію, обіцянку або надання неправомірної вигоди службовій особі та запропонував забрати грошові кошти, проте, ОСОБА_5 , продовжуючи свої умисні злочинні дії на надання неправомірної вигоди службовій особі, грошові кошти не забрав, а з метою їх приховання від наявної у ОСОБА_6 нагрудної камери, переклав зазначені 3000 грн під пачки цигарок без марок акцизного податку, які лежали безпосередньо перед ОСОБА_6 , чим приховав їх від камери.

Після вищевказаних дій, ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що ОСОБА_5 надав йому неправомірну вигоду, відмовився від її прийняття та викликав слідчо-оперативну групу відділення поліції №1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області, якою під час проведення огляду місця події, виявлено та вилучено грошові кошти у сумі 3000 гривень.

Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 369 КК України, як надання неправомірної вигоди службовій особі за невчинення службовою особою в інтересах того хто надає таку вигоду, дії з використанням службового становища.

Під час судового розгляду 19.02.2024 між прокурором, якому в порядку ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_5 , інтереси якого представляє захисник ОСОБА_4 , в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, укладена угода про визнання винуватості.

Згідно угоди прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних, для даного кримінального провадження, обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 369 КК України.

Обвинувачений у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди обвинуваченому буде призначене покарання за ч. 1 ст. 369 КК України у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

В судовому засіданні прокурор, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений та захист в судовому засіданні також просили угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідні до угоди зобов`язання.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим відповідають вимогам КПК України та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

Керуючись ст.ст. 314, 369, 373, 374, 376, 474, 475 КПК України,

УХВАЛИВ:

Затвердити по кримінальному провадженні № 0000851 угоду про визнання винуватості від 19.02.2024, укладену між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, призначивши покарання у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян - 17 000,00 грн.

Речові докази:

- 3000 гривень, переданих на відповідальне зберігання до установи банку через відповідальну особу УФЗБО ГУНП в Запорізькій області (квитанція № 1086) - обернути в дохід держави;

- диск із відеозаписом з нагрудної камери ДОП, долучений до матеріалів кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Заводський районний суд міста Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1