Справа № 201/495/24
Провадження № 1-кс/201/152/2024
УХВАЛА

Іменем України

19 січня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

представника власника і користувача майна адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_5 , про арешт майна за матеріалами досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0000679 від 10.07.2023 за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 т. 28, ч. 2 ст. 302, ч. 2 ст. 303 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся із погодженим прокурором клопотанням про арешт майна.

В обґрунтування заявленого клопотання посилався на те, що до УМП ГУНП в Дніпропетровській області, надійшла інформація відносно того, що невстановлені особи на території м. Дніпро здійснюють сутенерство щодо молодих жінок в місцях розпусти. Так, в ході перевірки зазначеної інформації встановлено:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Користується номером мобільного телефону: НОМЕР_1 . Пересувається на автомобілі марки БМВ, д/з НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_7 . Орендує будинок за адресою: АДРЕСА_2 , за вказаною адресою останній здійснює сутенерство та організував утримання місця розпусти. З середини травня 2023 року активно підшуковує дівчат віком від 18-ти до 35-ти років для зайняття проституцією на території м. Дніпро в організованому ним раніше місці розпусти.

Розуміючи протиправний характер своїх дій, а також те, що реалізація злочинних намірів можлива лише у складі групи осіб, ОСОБА_6 у якості організатора, переслідуючи корисливий мотив, з метою матеріального збагачення для більш жорсткого та постійного контролю за злочинною діяльністю борделя, а також виконання та делегування злочинних функцій залучив до участі у спільних протиправних діях інших на даний час невстановлених осіб, яких об`єднав з собою єдиним умислом на вчинення утримання місця розпусти, сутенерства, вчиненого щодо кількох осіб, а також звідництво для розпусти, вчиненого з метою наживи яку отримують від наданих дівчатами сексуальних послуг в якості повій, залучив у якості адміністратора борделю:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресом: АДРЕСА_3 , користується номерами мобільних телефонів: НОМЕР_3 , НОМЕР_4

та співучасника ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований: АДРЕСА_4 , фактичне місце мешкання на даний час не встановлене, пересувається на автомобілі марки «BMW», з д.н.з. НОМЕР_5 .

Вищезазначені громадяни, згідно відведених ролей активно підшуковують дівчат віком від 18-ти до 35-ти років для зайняття проституцією на території м. Дніпро, а також здійснюють контрольні функції за роботою жінок повій та діяльністю місця розпусти, доставкою повій на виїзд, а також вирішення неординарних питань у тому числі з конкурентами.

Вищезазначені громадяни з корисливих спонукань, всупереч врегульованих законом суспільних відносин щодо моральних засад суспільства в частині задоволення статевих потреб, керуючись прямим умислом, спрямованим на вчинення противоправних дій в сфері культурного, духовного життя суспільства та громадської моралі, а також з метою незаконного збагачення зорганізувались, у стійке об`єднання для створення та утримання місця розпусти, а також залучення та втягнення жінок у проституцію, фактично вчиняють сутенерство.

Вказані дії спричиняють шкоду охоронюваним законом та державою суспільним інтересам у сфері моралі та підпадають під ознаки кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 302, ч. 2 ст. 303 КК України.

08.01.2024 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 302, ч. 2 ст. 303, ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 302, ч. 3 ст. 303 КК України, шляхом вручення їм відповідного повідомлення про підозру.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська №201/15597/23 від 20.12.2023 надано дозвіл на проведення обшуку автомобіля чорного кольору «BMW X5», д.н.з. НОМЕР_6 , Vin НОМЕР_7 , що належить ОСОБА_9 .

12.01.2024 проведено обшук автомобіля чорного кольору «BMW X5», д.н.з. НОМЕР_6 , Vin НОМЕР_7 , що належить ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , свідоцтво № НОМЕР_8 від 20.01.2023, за адресою: м. Дніпро, пр. Олександра Поля навпроти буд. 16. Під час обшуку автомобіля, за кермом якого перебував ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вилучено наступне:

банківська картка Монобанк № НОМЕР_9 ;

банківська картка IdeaBank № НОМЕР_10 ;

два флеш-носії чорного кольору;

мобільний телефон марки «Samsung S20» ІМЕІ НОМЕР_11 ;

свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «BMW X5», д.н.з. НОМЕР_6 , свідоцтво № НОМЕР_8 ;

Також в ході обшуку вилучено автомобіль чорного кольору «BMW X5», д.н.з. НОМЕР_6 , Vin НОМЕР_7 та ключ від нього.

Банківські картки, флеш-накопичувачі вилучені у ОСОБА_8 , підлягають огляду та отриманню тимчасового доступу до інформації стосовно руху грошових коштів рахунками ОСОБА_8 з метою перевірки його на причетність до незаконної діяльності ОСОБА_6 та ОСОБА_7 щодо створення, утримання місць розпусти та сутенерства. Мобільний телефон ОСОБА_8 міг зберегти на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення у вигляді пособництва в утриманні місць розпусти та сутенерства, а саме листування із ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Вилучений автомобіль «BMW X5», міг слугувати знаряддям вчиненого кримінального правопорушення, а саме сутенерства, передбаченого ч. 2 ст. 302 КК України, так як в ході допиту свідків встановлено, що перевезення дівчат-повій до «клієнтів» місця розпусти здійснювалось на автомобілі BMW чорного кольору, а також співбесіди з останніми проводились в автомобілі BMW чорного кольору, однак номерні знаки автомобілю не всі свідки можуть вказати, тож існують підстави вважати, що ОСОБА_8 не тільки надавав «консультації» по покращенню роботи місця розпусти, що підтверджується проведеними негласними слідчими (розшуковими) діями а і надавав автомобіль в користування організаторам злочинної діяльності.

Мобільний телефон вилучений безпосередньо у ОСОБА_8 в ході особистого обшуку, що свідчить про те, що він є власником цього телефону, а також свідчення останнього під час обшуку підтверджують факт володіння мобільним телефоном.

Орган досудового розслідування вважає за необхідне накласти арешт на вище зазначене майно, з метою збереження речових доказів, враховуючи що вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України. А саме, допитані свідки у вказаному кримінальному проваджені підтверджують той факт, що автомобіль марки BMW є знаряддям вчинення злочину передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України, на вказаному автомобілі перевозили дівчат, що надавали послуги інтимного характеру на «виклики» до клієнтів, а також у вказаному автомобілі ОСОБА_7 та ОСОБА_6 проводили «співбесіди» з дівчатами яких запрошували на роботу в якості повій.

Вилучений мобільний телефон може зберегти на себе сліди злочинів і слугувати доказом пособництва ОСОБА_8 у вчиненні ОСОБА_7 та ОСОБА_6 інкримінованих їм кримінальних правопорушень, шляхом аналізу отриманої з мобільних телефонів інформації у вигляді листування, фотозображень, дзвінків та контактів, що в сукупності можуть підтвердити факт вчинення кримінального правопорушення у вигляді створення та утримання місць розпусти а також сутенерство вищевказаними особами.

На підставі викладеного, слідчий просив накласти арешт на майно, вилучене 12.01.2024 під час обшуку автомобіля чорного кольору «BMW X5», д.н.з. НОМЕР_6 , Vin НОМЕР_7 , що належить ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , свідоцтво № НОМЕР_8 від 20.01.2023, за адресою: м. Дніпро, пр. Олександра Поля навпроти буд. 16, а саме:

банківська картка Монобанк № НОМЕР_9 ;

банківська картка IdeaBank № НОМЕР_10 ;

два флеш-носії чорного кольору;

мобільний телефон марки «Samsung S20» ІМЕІ НОМЕР_11 ;

свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «BMW X5», д.н.з. НОМЕР_6 , свідоцтво № НОМЕР_8 ;

автомобіль чорного кольору «BMW X5», д.н.з. НОМЕР_6 , Vin НОМЕР_7 та ключ від нього - із забороною користування, розпорядження та відчуження зазначеного майна для запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування або знищення.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити.

Представник власника майна ОСОБА_9 та користувача майна ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні проти вимог клопотання заперечував, вказавши, що ОСОБА_8 був допитаний у якості свідка, знає підозрюваних осіб опосередковано, зустрічався з ними лише декілька разів, про їх діяльність йому нічого невідомо і йому про підозру не повідомлено. Автомобіль марки «BMW X5», д.н.з. НОМЕР_6 належить батькові ОСОБА_8 - ОСОБА_9 . Останній взагалі у якості свідка не був допитаний. Автомобіль не є знаряддям злочину. Окрім того, під час обшук автомобіль був пошкоджений, у ньому вибите скло. Заперечував проти накладення арешту на інше майно, оскільки ОСОБА_8 не є підозрюваним.

Слідчий суддя, вислухавши учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання та матеріали, додані до нього, надані представниками власника документи, приходить до такого висновку.

У провадженні СВ ВП №5 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження №0000679 від 10.07.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 т. 28, ч. 2 ст. 302, ч. 2 ст. 303 КК України за фактом утримання місця розпусти, а також звідництва для розпусти, вчиненого з метою наживи, сутенерства, вчиненого щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб.

Органом досудового розслідування попередньо встановлено осіб, причетних до скоєння правопорушення - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , співучасника ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська №201/15597/23 від 20.12.2023 надано дозвіл на проведення обшуку автомобіля чорного кольору «BMW X5», д.н.з. НОМЕР_6 , Vin НОМЕР_7 , що належить ОСОБА_9 .

12.01.2024 проведено обшук автомобіля чорного кольору «BMW X5», д.н.з. НОМЕР_6 , Vin НОМЕР_7 , що належить ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , свідоцтво № НОМЕР_8 від 20.01.2023, за адресою: м. Дніпро, пр. Олександра Поля навпроти буд. 16. Під час обшуку автомобіля, за кермом якого перебував ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вилучено наступне:

банківська картка Монобанк № НОМЕР_9 ;

банківська картка IdeaBank № НОМЕР_10 ;

два флеш-носії чорного кольору;

мобільний телефон марки «Samsung S20» ІМЕІ НОМЕР_11 ;

свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «BMW X5», д.н.з. НОМЕР_6 , свідоцтво № НОМЕР_8 ;

Також в ході обшуку вилучено автомобіль чорного кольору «BMW X5», д.н.з. НОМЕР_6 , Vin НОМЕР_7 та ключ від нього.

Відповідно до свідоцтва про право власності серії НОМЕР_8 автомобіль марки «BMW X5», д.н.з. НОМЕР_6 , Vin НОМЕР_7 , належить на праві власності ОСОБА_9 .

Постановою слідчого від 12.01.2024 вилучені речі та автомобіль визнані речовими доказами.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

За правилами ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу (ч. 1 ст. 100 КПК). Речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий.

Статтею 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Виходячи з приписів ч. 5 ст. 171 КПК України арешт за клопотанням слідчого накладається на тимчасово вилучене майно - майно, яке вилучене під час обшуку, але дозвіл на вилучення якого не був наданий слідчим суддею в ухвалі про обшук.

Як визначено ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

З досліджених матеріалів клопотання, зокрема, протоколів допиту свідків не вбачається, що автомобіль марки «BMW X5», д.н.з. НОМЕР_6 , Vin НОМЕР_7 був знаряддям вчинення кримінальних правопорушень, зокрема, на ньому здійснювалося перевезення дівчат-повій до «клієнтів» місця розпусти.

Жодних доказів того, що вилучений автомобіль має значення для кримінального провадження слідчому судді не надано, зокрема, для проведення будь-яких слідчих дій, проведення експертиз тощо.

Відтак, слідчим під час розгляду клопотання не надано доказів того, що вилучений автомобіль відіграє роль речового доказу у вказаному кримінальному провадженні.

Отже жодним ознакам зазначеним у ст. 98 КПК України вилучене майно не відповідає.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Крім того, ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Разом з тим, згідно зі ст.ст. 7, 16 КПК України, загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Кримінальний закон не вимагає аби зібрані органом досудового розслідування на підтвердження вчинення кримінального правопорушення докази були достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для накладення арешту на автомобільз метою збереження речових доказів, оскільки у клопотанні не доведено, що це майно відіграє роль речових доказів у кримінальному провадженні, у зв`язку із чим клопотання про арешт майна не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Що стосується вилучених під час наданого слідчим суддею обшуку банківських карток, флеш-носів, мобільного телефону, то суддя слідчий вважає, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна та слідчим суддею враховано розумність, співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, оскільки вилучені під час обшуку предмети можуть бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

При прийнятті рішення слідчий суддя враховує те, що на даний час досудове розслідування у кримінальному провадженні не закінчено, вилучені предмети не оглянуті, відсутні очевидні дані вважати, що вони не мають відношення до вчинення кримінального правопорушення, а тому клопотання слідчого у відповідній частині підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 110, 131, 132, 170-173, 369-372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на вилучене під час обшуку 12.01.2024 автомобіля марки «BMW X5», д.н.з. НОМЕР_6 , майно, а саме:

банківська картка Монобанк № НОМЕР_9 ;

банківська картка IdeaBank № НОМЕР_10 ;

два флеш-носії чорного кольору;

мобільний телефон марки «Samsung S20», ІМЕІ НОМЕР_11 - з метою збереження речових доказів, шляхом позбавлення права на розпорядження, відчуження і користування до скасування у встановленому КПК України порядку.

У задоволенні клопотання у іншій частині відмовити.

Зобов`язати уповноважену особу органу досудового розслідування, прокурора у кримінальному провадженні або іншу уповноважену особу повернути власнику ОСОБА_9 або її уповноваженому представнику вилучені під час проведення обшуку 12.01.2024 майно, а саме:

транспортний засіб - автомобіль марки «BMW X5», д.н.з. НОМЕР_6 , чорного кольору, Vin НОМЕР_7 ;

свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_8 на автомобіль марки «BMW X5», д.н.з. НОМЕР_6 ;

ключі від автомобіль марки «BMW X5», д.н.з. НОМЕР_6 .

Ухвала підлягає негайному виконанню на всій території України. Відповідно до ч. 1 ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно дізнавачем, слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Повний текст ухвали оголошено 23 січня 2024 року о 17 год. 55 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1