Справа № 461/529/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/72/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові апеляційну скаргу законного представника неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_6 ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 12 січня 2024 року,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

захисника неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_6

адвоката ОСОБА_9 ,

законного представника неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_7

в с т а н о в и л а :

цією ухвалою слідчого судді задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів учинених дітьми слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_10 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід тримання під вартою на строк 60 днів, - тобто до 19:56 год. 09.03.2024, із утриманням його у Державній установі «Львівська установа виконання покарань №19».

Своє рішення про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, слідчий суддя мотивувала тим, що на даний час застосування більш м`якого запобіжного заходу не здатне забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 та запобігти наявним ризикам.

В апеляційній скарзі законний представник неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_6 - ОСОБА_7 покликається на те, що ухвала слідчого судді є незаконною. Звертає увагу на те, що ОСОБА_6 є неповнолітнім, навчається в 11 класі ліцею №37, по місцю навчання характеризується позитивно, має постійне місце проживання, зареєстрований та проживає із ним, дружиною та двома молодшими братом та сестрою, має проблеми із здоров`ям, а саме: з опорно руховим апаратом. Зазначає, що перебуваючи під вартою ОСОБА_6 не буде мати можливості спілкуватися з ним, а він не матиме можливості зрозуміти всі обставини справи, які стали причиною такої поведінки сина. Акцентує увагу на те, що ризики, зазначені у клопотанні, стороною обвинувачення не доведені. Вважає, що до його сина підозрюваного ОСОБА_6 необхідно застосувати більш м`який запобіжний захід, та стверджує, що останній буде належно виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки.

Просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою обрати підозрюваному ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід. Заслухавши доповідь судді, виступ законного представника неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_6 ОСОБА_7 та захисника адвоката ОСОБА_9 , які підтримали апеляційну скаргу та просили застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або тримання під вартою з визначенням розміру застави, думку прокурора про залишення ухвали слідчого судді без змін, дослідивши матеріали справи, кримінального провадження та обговоривши наведені доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Ч.3 ст. 176, ч.1 ст. 183 КПК України передбачено, що найбільш суворим запобіжним заходом є тримання під вартою, який є винятковим та який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно положень ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язані оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого, його майновий стан, наявність у нього судимостей та інше.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегія суддів вважає, що рішення про застосування до неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу тримання під вартою, постановлене слідчим суддею з дотриманням вимог ст.ст. 177, 178 КПК України.

Під час розгляду клопотання слідчий суддя обґрунтовано встановила, що надані слідчим та прокурором докази доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч.4 ст. 189 КК України.

На думку колегії суддів, врахувавши наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, одне з яких належить до особливо тяжкого злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років, вчинених умисно, групою осіб, в тому числі у вчиненні корисливих злочинів, а також злочинів пов`язаних із погрозою застосування насильства та застосуванням насильства над потерпілим; особу підозрюваного ОСОБА_6 , ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя прийшла до правильного висновку про необхідність застосування саме запобіжного заходу тримання під вартою, оскільки перебуваючи на волі, він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Покликання апелянта на міцні соціальні зв`язки підозрюваного ОСОБА_6 , є обставинами, які враховуються при застосуванні, зміні, продовженні запобіжного заходу, вирішенні питання покарання, однак такі не є безумовною підставою для застосування іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

Крім цього, жодних даних, котрі б свідчили про те, що підозрюваний ОСОБА_6 за станом здоров`я не може утримуватися в закладі тимчасового обмеження волі матеріали клопотання не містять та такі не були надані стороною захисту.

Відтак, колегія суддів вважає, що доводи законного представника неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_7 про можливість застосування до підозрюваного ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, а саме домашнього арешту, є безпідставними.

Також, у відповідності до вимог ч.4 ст. 183 КПК України, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя обґрунтовано не визначила розмір застави, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину з погрозою застосування насильства та застосуванням насильства над потерпілим.

Таким чином, слідчим суддею з`ясовані всі обставини, які мають значення для вирішення питання про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, які в подальшому були оцінені судом в сукупності та стали підставою для прийняття судового рішення.

Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Виходячи з наведеного, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи слідчим суддею, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу законного представника неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_6 ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 12 січня 2024 року, якою судді задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів учинених дітьми слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_10 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід тримання під вартою на строк 60 днів, - тобто до 19:56 год. 09.03.2024, із утриманням його у Державній установі «Львівська установа виконання покарань №19» без зміни.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4