Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А

09 січня 2024 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження стосовно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Від прокурора надійшло клопотання про продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема, переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілих та іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню. Окрім того, вказав, що обвинувачені раніше неодноразово судимі, однак на шлях виправлення не стали, після відбуття покарання продовжили вчиняти кримінальні правопорушення.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання та просив такі задовольнити.

Захисник просив відмовити у задоволенні клопотання стосовно ОСОБА_5 як необґрунтованого, щодо клопотання про продовження запобіжного заходу ОСОБА_4 вказав, що стосовно останнього змінено запобіжний захід з цілодобового домашнього арешту на домашній арешт у певний період доби.

Обвинувачені підтримали думку захисника.

ОСОБА_5 зазначив, що вироком Дніпровського районного суду м. Києва, який уже набрав законної сили, його засуджено до покарання у вигляді позбавлення волі.

Так, згідно з відомостями Єдиного державного реєстру судових рішень вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 13.10.2023 ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі. Визначено, що строк відбуття покарання рахувати з моменту набрання вироком законної сили та приведення вироку до виконання, зарахувавши попереднє ув`язнення з 16.05.2020 року по 19.08.2020 року в строк відбуття покарання, з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі. До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.

Відповідно до положень ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, суд дійшов такого висновку.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд враховує вимоги ст. 178 КПК України, а саме: вік та стан здоров`я обвинуваченого, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Крім того, суд враховує вимоги ст. 177 КПК України, а саме те, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачуються.

Суд враховує вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, фактичні обставини справи, особу обвинуваченого та характер висунутого обвинувачення, тяжкість покарання в їх взаємозв`язку з можливими ризиками у справі.

Застосування у подальшому запобіжного заходу з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку і кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу та не суперечить позиції ЄСПЛ у справі «Самойлович проти України», яка полягає в тому, що у випадку особливої тривалості тримання під вартою особи, підстави для цього повинні бути виключно серйозними.

При цьому суду не надано переконливих доказів на підтвердження можливості застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 інших, більш м`яких запобіжних заходів, ніж зазначені у клопотанні прокурора.

З огляду на наведене, а також враховуючи, що неодноразово судимий ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, вірогідний ризик переховування його від суду, а обставин, що могли б свідчити про можливість запобігання зазначеним ризикам шляхом застосуванням до обвинувачених інших, більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, ніж просить у своєму клопотанні прокурор, судом не встановлено, у зв`язку з чим для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, необхідно дійти висновку про наявність підстав на даній стадії судового розгляду для продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі ч. ч. 3, 4 ст. 183 КПК України суд вважає за доцільне заставу, визначену ухвалою суду від 17 травня 2022 року, залишити без змін.

При цьому суд роз`яснює, що відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Суд зазначає, що ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 14.11.2023 обвинуваченому ОСОБА_4 змінено запобіжний захід з цілодобового домашнього арешту на домашній арешт у певний період з 21:00 год. до 06:00 год., враховуючи, що не доведено того факту, що обвинувачений порушував покладені на нього судом обов`язки, суд вважає за можливе продовжити запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у період з 21:00 год. до 06:00 год.

У відповідності до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Суд вважає за доцільне продовжити дію раніше покладених на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, з урахуванням військового стану в Україні.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 194, 331, 369-372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченим запобіжного заходу - задовольнити частково.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 08 березня 2024 року включно.

Розмір застави, визначений ухвалою суду від 17.05.2022, залишити без змін.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 днів, до 08 березня 2024 року включно, заборонивши залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 21:00 до 06:00 год., за виключенням необхідності отримання екстренної медичної допомоги, а також за виключенням періоду часу прямування та перебування в укритті на період повітряної тривоги у Київській області.

Продовжити дію раніше покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язків до 08 березня 2024 року.

Ухвала в частині продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1