Провадження № 1-кп/638/750/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2023 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Харкові кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000974 від 16 липня 2021 року, стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, неодруженого, із середньою спеціальною освітою, дітей на утриманні не має, до арешту працюючого за цивільно-правовою угодою на станції технічного обслуговування на посаді механіка, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:

- 18.09.2015 року вироком Ленінського районного суду м. Харкова за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі;

- 26.04.2021 року вироком Ленінського районного суду м. Харкова за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі;

- 24.10.2022 року вироком Київського районного суду м. Полтави за ч. 1 ст. 125 КК України до 150 годин громадських робіт;

- 16.02.2023 року вироком Ленінського районного суду м. Харкова за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

15.07.2021 року ОСОБА_4 , перебуваючи біля будинку № 309 по вулиці Клочківській у місті Харкові, був зупинений співробітниками поліції, яким під час спілкування повідомив, що має при собі пакет, в якому знаходиться психотропна речовина PVP сіль, яку придбав для особистого вживання без мети збуту. В цей же день, у період часу з 11 год. 58 хв. до 12 год. 01 хв. біля будівлі № 309 по вулиці Клочківській в місті Харкові, дізнавач в присутності понятих виявив та вилучив у ОСОБА_4 один зіп-пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору, що є небезпечним психотропним засобом PVP, маса якої в перерахунку на масу сухої речовини склала 0,2188 г.

Таким чином, ОСОБА_4 придбав особливо небезпечну психотропну речовину PVP, яку зберігав при собі для особистого вживання без мети збуту, чим вчинив кримінальне правопорушення злочин, передбачений ч. 2 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за цією статтею.

У судовому засіданні ОСОБА_4 , повністю розуміючи суть та зміст обвинувачення, надав пояснення, в яких зазначив, що 15.07.2021 року, після зупинки працівниками поліції, повідомив останнім, що має при собі заборонену психотропну речовину, яку придбав, використовуючи мережу «Інтернет», для особистого вживання, без мети збуту. Вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 309 КК України визнав в повній мірі, щиро розкаявся.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними та не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За згодою учасників кримінального провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового провадження і які ніким не оспорюються, при цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд вважав недоцільним дослідження решти доказів щодо обставин, які сторонами кримінального провадження не оспорювались. Тому суд обмежився дослідженням доказів, допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження справи, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому судом роз`яснено обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнанні ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

З урахуванням викладеного вище, суд доходить висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведена під час судового розгляду та кваліфікує його дії ч. 2 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за цією статтею.

При призначенні покарання, суд відповідно до вимог положень ст.ст. 65-67 КК України враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд у кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимог ст. 65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначене судом покарання повинно бути достатнім, для виправлення засуджених і попередження здійснення ними нових злочинів.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, громадянин України, неодружений, має середньо-спеціальну освіту, до арешту працював за цивільно-правовою угодою на станції технічного обслуговування на посаді механіка, дітей на утриманні не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, яка згідно зі ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Враховуючи приписи ст. 50 КК України, згідно з якими покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених,а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, приймаючи до уваги зазначені вище обставини, дані, що характеризують особу обвинуваченого, наявність обставини, яка пом`якшує покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання, відношення до скоєного злочину, щире каяття, наявність судимостей, суд вважає що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливо лише в умовах ізоляції його від суспільства, з призначенням міри покарання, в межах санкції ч. 2 ст. 309 КК України.

Покарання обвинуваченому призначити у відповідності до ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю вчинених злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком більш суворим покаранням за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 16.02.2023 року.

Оскільки ОСОБА_4 не відбув покарання, призначене за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 26.04.2021 року, з урахуванням положень п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України, відповідно до якого при складанні покарань за сукупністю вироків одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України призначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 26.04.2021 року до покарання за цим вироком у виді 5 (п`яти) років та 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

Суд вважає, що таке покарання відповідатиме гуманності й справедливості, та не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, забезпечуватиме співрозмірність діяння та кари, відповідатиме таким принципам Європейської конвенції захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

У відповідності до ст.ст. 70, 72 КК України ОСОБА_4 зарахувати в строк покарання, остаточно призначеного для відбуття за сукупністю злочинів, покарання відбуте за попереднім вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 16.02.2023 року.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 слід рахувати відповідно до повідомлення ДУ «Диканівська виправна колонія (№12)» від 18.07.2023 року, - з 06.04.2023 року.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов в межах кримінального провадження не заявлений.

Долю речових доказів вирішити у порядку статті 100 КПК України.

Документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів, у відповідності до положень статті 124 КПК України, підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення злочину передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

У відповідності до ч. 4 ст. 70 КК України, призначити покарання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за сукупністю вчинених злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком більш суворим покаранням за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 16.02.2023 року, у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

У відповідності до ч. 1 ст. 71 КК України, призначити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне покарання шляхом часткового приєднання покарання, призначеного за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 26.04.2021 року, та покарання, призначеного за цим вироком, у виді 5 (п`яти) років та 3 (трьох) місяців позбавлення волі, з відбуттям покарання в кримінально виконавчій установі закритого типу.

На підставі положень ст.ст. 70, 72 КК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в строк призначеного покарання повністю зарахувати покарання за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 16.02.2023 року.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з 06.04.2023 року.

Речові докази у кримінальному провадження, а саме: один опечатаний полімерний пакет з написом: «3892271 Україна МВС Експертна служба», висновок № СЕ-19/121-21/16839-НЗПРАП від 09.08.2021, №КП 0000974, вміст упаковки полімерний пакет з порошкоподібною речовиною, підпис експерта ОСОБА_7 , в якому міститься психотропна речовина PVP, що в перерахунку на масу представленої речовини становить 0,2188 г. знищити.

Витрати на проведення експертизи від 09.08.2021 року № СЕ-19/121-21/16839-НЗПРАП по кримінальному провадженню № 0000974 у розмірі 1029 (одна тисяча двадцять дев`ять) грн.. 72 коп. стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок відповідно до ст.ст. 393, 395 КПК України може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду, через Дзержинський райсуд м. Харкова, протягом тридцяти діб з моменту проголошення, а ОСОБА_4 в той же строк, з моменту вручення йому копії вироку.

Згідно зі ст. 376 КПК України копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в Дзержинському райсуді м. Харкова копію цього вироку, подавши відповідну заяву.

Вирок складено та надруковано в нарадчій кімнаті 31 жовтня 2023 року в одному примірнику.

Головуючий