ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 636/1746/23 Номер провадження 11-кп/814/1082/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю обвинуваченого ОСОБА_6

та його захисника адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Полтавського апеляційного суду в режимі відеоконференції матеріали провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Чугуївського районного суду Харківської області від 22 листопада 2023 року ,-

В С Т А Н О В И Л А:

Зміст судового рішення.

Цією ухвалою продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів до 20 січня 2024 року включно .

В обґрунтування прийнятого рішення суд зазначив, що оцінюючи сукупність обставин, а саме: тяжкість злочину, у вчиненні якого він підозрюється, що може спонукати підозрюваного до переховування від органів досудового слідства та суду, може впливати на свідків в даному кримінальному провадженні, може вчинити інший злочин чи продовжити злочин, у якому підозрюється (обвинувачується), а також вік та стан здоров`я підозрюваного, а тому вважає, що застосування відносно ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу неможливо для запобігання ризикам, передбачених ст. 177 КПК України, та обирає йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

На ухвалу слідчого судді захисник обвинуваченого подала апеляційну скаргу в якій ставить питання про скасування ухвали суду та постановлення нової, якою просить обрати обвинуваченому запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що прокурор не надав доказів на підтвердження ризиків , передбачених ст. 177 КПРК України та не довів неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 , а суд першої інстанції, задовольняючи клопотання не надав цьому належної оцінки , на взяв до уваги наявні міцні соціальні зв`язки ОСОБА_6 в Україні.

Також зазначає, що в сізо до ОСОБА_9 застосовували фізичне насильство, за фактом побиття ОСОБА_6 відкрито кримінальне провадження.

Позиція учасників судового провадження.

Захисник та підозрюваний підтримали апеляційну скаргу та просили задовольнити її з підстав наведених у ній.

Прокурор, будучи належним чином повідомлений про час , дату і місце апеляційного розгляду у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд апеляційної скарги без участі прокурора в якій проти задоволення апеляційної скарги заперечував.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Ухвала суду про продовження строку тримання під вартою повинна відповідати вимогам ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. 177, 178, 183 КПК України.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. 331 КПК України суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Перевіркою наданих до апеляційного суду матеріалів встановлено, що зазначені вимоги закону судом дотримані в повному обсязі.

Так, під час судового розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою суд з`ясував, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 111-1 та кримінального правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 111-1 КК України, а також з урахуванням того, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, при наявності яких приймалося рішення про застосування та продовження запобіжного заходу, не змінились, дійшов до правильного висновку про необхідність задоволення клопотання про продовження строку тримання під вартою та про недостатність застосування щодо обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів.

Оскільки ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється зокрема і у вчиненні, особливо тяжкого кримінального правопорушення проти основ національної безпеки України, вчиненого в умовах воєнного стану, зважаючи на суворість покарання, яке може бути призначено судом у разі доведення його винуватості, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, в тому числі, його віку, незадовільного стану здоров`я, наявності хворої дружини та матері похилого віку, дійшов обґрунтованого висновку, що по справі продовжують існувати ризики, передбачені п. п. 1 -5 ст. 177 КПК України.

Посилання апелянтів про відсутність ризиків та недоцільність застосування найсуворішого запобіжного заходу, за таких умов, є необґрунтованими.

Усі встановлені судом дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 враховані про ухваленні рішення належним чином.

Водночас даних про неможливість утриманні ОСОБА_6 під вартою за станом здоров`я, матеріали провадження не містять. Не надано таких і апеляційному суду.

Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті - тримання під вартою.

Враховуючи , що у даному конкретному випадку стороною захисту не спростовано наявність ризиків переховування ОСОБА_6 від суду, впливу на свідків, та ін., які належним чином обґрунтовані в ухвалі суду, продовження щодо ОСОБА_6 найсуворішого запобіжного заходу з урахуванням вимог ч. 6 ст. 176 КПК України, є виправданим.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що ухвала суду про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 та про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, є законною, обґрунтованою та умотивованою.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді судом клопотання прокурора щодо ОСОБА_6 , які б слугували підставою для скасування ухвали суду, колегією суддів не встановлено, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 422-1 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Чугуївського районного суду Харківської області від 22 листопада 2023 року щодо ОСОБА_6 без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4