ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2238/23 Справа № 219/5966/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2023 року м.Кривий Ріг

07.12.2023р. колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області у складі:

судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах потерпілого ОСОБА_7 на ухвалу Дружківського міського суду Донецької області від 08.05.2023р., якою кримінальне провадження, внесене до ЄДРСР за № 0001862 від 18.09.2020р. щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України закрито на підставі ч. 7 ст. 284 КПК України у зв`язку зі смертю обвинуваченого.

в с т а н о в и л а :

Оскаржуваною ухвалою кримінальне провадження, внесене до ЄДРСР за № 0001862 від 18.09.2020р. щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України закрито на підставі ч. 7 ст. 284 КПК України у зв`язку зі смертю обвинуваченого.

Із ухвалою суду першої інстанції не погодився представник потерпілого адвокат ОСОБА_6 , який діє в інтересах потерпілого ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу з доповненнями, в якій:

- вважає, що оскаржувана ухвала прийнята з грубим порушенням норм кримінального процесуального закону та підлягає скасуванню, оскільки судом в порушення вимог ст. 284 КПК України не була з`ясована позиція близьких родичів загиблого, та/або захисника щодо непогодження з підставами закриття кримінального провадження;

- вказує, що судом не було розглянуто позовні заяви потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , та в ухвалі чітко не вказано, що в результаті незаконних дій ОСОБА_8 з використанням застрахованого транспортного засобу була заподіяна моральна та матеріальна шкода потерпілим;

- вважає, що є помилковими висновки суду першої інстанції, що у тих випадках, коли матеріальні правовідносини тісно пов`язані з особою суб`єкта, правонаступництва матеріального, а відтак, і процесуального, не може бути, та згідно зі ст.ст. 608, 1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема права та обов`язки особи як боржника, які випливають із зобов`язання, що пов`язане з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.

- вважає, що відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 1231 ЦК України до спадкоємця переходить обов`язок відшкодування майнової шкоди, завданої спадкодавцем, яке присуджено судом за спадкодавця за його життя;

- вказує, що формулювання та доведеність обвинувачення в суді є єдиною підставою для стягнення матеріальної та моральної шкоди зі страховика, та відповідно до порядку визначеного ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відшкодування шкоди відбувається за умови надання обвинувального вироку суду.

- прохає оскаржувану ухвалу скасувати і призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Про дату, час та місце судового розгляду сторони кримінального провадження повідомлені належним чином, від адвоката ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_11 та прокурора ОСОБА_12 надійшли заяви про розгляд апеляційної скарги за їх відсутності.

Суд апеляційної інстанції дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення за таких підстав.

Відповідно до обвинувального акту 17.09.2019р. військовослужбовець військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 старший солдат ОСОБА_8 на автомобілі марки «Mazda 323», номерний знак НОМЕР_2 , який зареєстрований у Польщі (свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 ) та перебуває у його користуванні, спільно з військовослужбовцем військової служби за контрактом військового інституту танкових військ старшиною ОСОБА_13 , який знаходився на передньому пасажирському сидінні автомобіля, виїхали з бойових позицій, розташованих біля станції Магдалинівка Донецької області в напрямок м. Бахмут Донецької області.

Цього ж дня приблизно о 16.00 годині старший солдат ОСОБА_8 , керуючи автомобілем марки «Mazda 323», номерний знак НОМЕР_2 , рухаючись по автодорозі сполученням «Лиман - Бахмут - Горлівка» Бахмутського району Донецької області в напрямку м. Бахмут, на відстані 280 метрів від 82 кілометру вказаної автодороги, діючи необережно, проявляючи злочинну недбалість, недостатньо оцінив дорожню обстановку, не переконавшись, що його дії будуть безпечними і не створюють перешкод та небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, не обрав безпечну швидкість руху керованого ним транспортного засобу, вчинив порушення безпеки дорожнього руху, так як проявив неуважність і не простежив за дорожньою обстановкою, не передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен і міг їх передбачити, не виконавши вимоги п.12.1 Правил дорожнього руху України, згідно якого під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, виїхав на зустрічну смугу, внаслідок чого скоїв лобове зіткнення з автомобілем марки «ЗАЗ-Daewoo Sens», державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_7 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля марки «Mazda 323», номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_13 , який знаходився на передньому пасажирському сидінні, отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забійної рани надбрівної ділянки, множинні садна обличчя, закритого перелому дистального метаепіфізу променевої кістки зі зміщенням уламків, шилоподібного відростку ліктьової кістки без зміщення правого передпліччя, які потребують до одужання строк більше 21 дня та відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, водій автомобіля марки «ЗАЗ-Daewoo Sens», державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, відкритого уламкового перелому наколінника справа зі зміщенням, що призвело до його видалення, закритого крайового внутрішнього суглобового перелому зовнішнього виростку правого стегна, забій грудної клітини, закритого перелому правої п`ятки зі зміщенням, закритого уламкового перелому 1-4-ї плеснових кісток з права, закритого перелому основної фаланги 5-го пальця лівої кісті зі зміщенням, розтягнення зв`язок лівого гомілкового суглобу, садна правого плеча та передпліччя, які потребують до одужання строк більше 21 дня та відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, пасажир автомобіля марки «ЗАЗ-Daewoo Sens», державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , ОСОБА_10 , який знаходився на передньому пасажирському сидінні, отримав тілесні ушкодження у вигляді політравми, закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, внутрішньо мозкової гематоми, закритого багато уламкового перелому тіла С2 хребця, ускладненого відносним стенозом хребтового каналу, забій шийного відділу хребта, ЗТГК, забій грудної клітини, травматичного вивиху 1 та 2 фаланги пальців лівої стопи, закритого перелому голівки третьої плесневої кістки лівої стопи, відкритого перелому обох кісток лівого передпліччя у нижній третині зі зміщенням, рваних ран лівого передпліччя, які небезпечні для життя, та відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

В умовах вказаної події старший солдат ОСОБА_8 , керуючи вказаним транспортним засобом, мав технічну можливість запобігти настанню дорожньо-транспортної події за умови виконання ним п. 12.1 Правил дорожнього руху, а тому дії ОСОБА_8 знаходились у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної події та настанням наслідків у вигляді заподіяння потерпілим ОСОБА_7 та ОСОБА_13 середньої тяжкості тілесних ушкоджень, а потерпілому ОСОБА_10 тяжких тілесних ушкоджень.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001862 від 18.09.2020р., складеного щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст.286 ч.2 КК України закрито на підставі ч. 7 ст. 284 КПК України у зв`язку зі смертю обвинуваченого.

При прийнятті оскаржуваного рішення суд першої інстанції керувався тим, що п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо помер підозрюваний, обвинувачений, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого.

Суд першої інстанції з метою виконання вимог, передбачених КПК України в частині закриття кримінального провадження у зв`язку із смертю обвинуваченого дотримався вимог щодо з`ясування позиції близьких родичів померлого та захисника щодо бажання реабілітації померлого, а саме з`ясував позицію захисника ОСОБА_11 , який в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. Від захисника до суду надійшло клопотання, в якому захисник зазначив, що обвинувачений ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому просить про закриття кримінального провадження у зв`язку зі смертю обвинуваченого ОСОБА_8 на підставі ч. 7 ст. 284 КПК України, при цьому на реабілітації померлого не наполягав.

Захисник ОСОБА_11 надаючи відзив на апеляційну скаргу підтвердив свою позицію щодо небажання реабілітації померлого.

Суд апеляційної інстанції з рішенням суду першої інстанції погоджується, та вважає необхідним наголосити наступне.

Підстава закриття кримінального провадження у зв`язку із смертю обвинуваченого відповідно до ч. 7 ст. 284 КПК України є нереабілітуючою підставою, про що прямо наголошено в п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Окремо суд апеляційної інстанції вважає необхідним звернути увагу на позицію потерпілого ОСОБА_7 , яку підтримує захисник ОСОБА_6 в апеляційній скарзі, та який в судовому засіданні суду першої інстанції заперечував щодо закриття кримінального провадження в зв`язку зі смертю обвинуваченого, та вважав, що суд має продовжити дослідження письмових доказів по даному кримінальному провадженню. При цьому він зазначив, що судом не розглянутий його цивільний позов до відповідача ТДВ «СК «Альфа-Гарант», прохав його вирішити по суті. Встановлення судом винуватості ОСОБА_8 необхідно потерпілому для подальшого вирішення цивільного позову та справедливого відшкодування завданої матеріальної та моральної шкоди. Також потерпілий наполягав на долученні прокурором всіх письмових доказів по справі, в тому числі висновку судово-автотехнічної експертизи, а також заяви про визнання ОСОБА_8 своєї вини від 22.06.2020р. на стадії процедури закінчення досудового розслідування задля дослідження їх судом.

На думку суду апеляційної інстанції, така позиція потерпілого є суперечливою з урахуванням змісту підстави закриття кримінального провадження, а саме продовжуючи подальший розгляд кримінального провадження суд, в залежності від оцінки доказів, міг ухвалити, як обвинувальний, так і виправдувальний вирок, тоді як кримінальне провадження закрито за нереабілітуючою обставиною, як прагнув потерпілий.

Відповідно ч. 1 ст. 42 КПК України обвинуваченим (підсудним) є особа, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду в порядку, передбаченому ст. 291 цього Кодексу.

Суд апеляційної інстанції також наголошує, що відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 286 КК України складений 20.06.2020р. та надійшов до суду 22.06.2020р., отже ОСОБА_8 мав статус обвинуваченого.

ІНФОРМАЦІЯ_1 обвинувачений помер, тобто під час судового розгляду, та не був реабілітований відповідно до вимог КПК України.

Враховуючи викладене вище, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги захисника, що оскаржувана ухвала прийнята з грубим порушенням норм кримінального процесуального закону та підлягає скасуванню, оскільки судом в порушення вимог ст. 284 КПК України не була з`ясована позиція близьких родичів загиблого, та/або захисника щодо непогодження з підставами закриття кримінального провадження, та інші доводи, є необґрунтованими, та не підлягають задоволенню, а рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим.

Враховуючи викладене вище та керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах потерпілого ОСОБА_7 на ухвалу Дружківського міського суду Донецької області від 08.05.2023р., якою кримінальне провадження, внесене до ЄДРСР за № 0001862 від 18.09.2020р. щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України закрито на підставі ч. 7 ст. 284 КПК України у зв`язку зі смертю обвинуваченого залишити без задоволення.

Ухвалу Дружківського міського суду Донецької області від 08.05.2023р., якою кримінальне провадження, внесене до ЄДРСР за № 0001862 від 18.09.2020р. щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України закрито на підставі ч. 7 ст. 284 КПК України у зв`язку зі смертю обвинуваченого залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили після її проголошення, та може бути оскаржена касаційному порядку.

Судді