Справа № 487/9379/23
Провадження № 1-кс/487/5111/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.12.2023 року Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Миколаєва клопотання заступника начальника Відділення поліції №2 Скадовського РВП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0001881 від 15.10.2023 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України про накладення арешту на тимчасово вилучене майно,

ВСТАНОВИВ:

18.12.2023 року заступник начальника Відділення поліції №2 Скадовського РВП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_3 , за погодження із прокурором відділу Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_4 , в рамках здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення, відомості про вчинення якого 15.10.2023 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001881 звернулася до слідчого судді із клопотанням, у якому просила накласти арешт на транспортний засіб «VOLKSWAGEN CADDY» 2016 року випуску, сірого кольору, НОМЕР_1 , д.р.н. НОМЕР_2 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Заборонити користуватися, розпоряджатися та відчужувати вказане рухоме майно.

Слідчий до судового засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд клопотання за її відсутності, клопотання підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити.

В судовому засіданні власник майна був відсутній. Його неприбуття, згідно положень частини 1 статті 172 КПК України, не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши клопотання, матеріали, якими прокурор мотивував його доводи, слідчий суддя дійшов наступного.

Слідчим відділом СУ ГУНП в Херсонській області проводиться досудове розслідування кримінального правопорушення, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001881 від 15.10.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 190 КК України.

15.10.2023 надійшла заява від ОСОБА_6 , про те, що 01.12.2021 року гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець смт. Верхній Рогачик, Херсонської області, знаходячись за адресою АДРЕСА_1 , зловживаючи довірою, заволодів грошовима коштами заявниці в розмірі 17 000 долларів США для придбання автомобіля «VOLKSWAGEN CADDY» 2016 року випуску, сірого кольору, НОМЕР_1 , д.р.н. НОМЕР_2 , обіцяючи повернути гроші або автомобіль до 01 січня 2022 року. З початку повномаштабної війни ОСОБА_5 виїхав з окупованої території (смт. Верхній Рогачик Херсонської області) на підконтрольну Україні територію та повертати грошові кошти або ТЗ відмовляється, місцезнаходження останнього невідоме.

Відомості за вказаною заявою 15.10.2023 були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001881 та розпочате досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України.

Допитана в якості потерпілої ОСОБА_6 показала, що на протязі досить тривалого часу вона знайома із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 місцевим мешканцем смт. Верхній Рогачик Херсонської області. Останній на постійній основі займається вирощуванням сільськогосподарської продукції на території Верхньорогачинського району, яку після збирання реалізовує. На протязі тривалого часу, ОСОБА_6 регулярно купувала у ОСОБА_5 врожай сільськогосподарської продукції, а тому була впевнена у платоспроможності останнього. 01.12.2021, ОСОБА_5 звернувся до ОСОБА_6 з проханням взяти в борг грошові кошти у розмірі 17 000 (сімнадцяти тисяч) доларів США. Потребу у такій сумі грошових коштів ОСОБА_5 пояснив необхідністю придбати автомобіль марки «VOLKSWAGEN CADDY» у м. Львів, який терміново продається власником за сприятливою ціною. При цьому ОСОБА_5 запевнив потерпілу у тому, що за місяць він реалізує наявну в нього сільськогосподарську продукцію у вигляді насіння соняшника у кількості 35 тон, яке він утримував на належному йому складі в смт. Верхній Рогачик та одразу поверне взяті в борг грошові кошти, а у випадку неможливості повернення грошових коштів, передасть у власність придбаний автомобіль «VOLKSWAGEN CADDY», або частину належного йому складу продукції. Будучи впевненою у поверненні грошових коштів, 01.12.2022 ОСОБА_6 на прохання ОСОБА_5 , передала останньому у борг грошові кошти у сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) доларів США. ОСОБА_5 у свою чергу власноруч написав розписку про отримання в борг від ОСОБА_6 грошових коштів та свій обов`язок повернути їх у строк до 01.01.2022 року. На отримані в борг грошові кошти ОСОБА_5 придбав у м. Львів автомобіль марки «VOLKSWAGEN CADDY» 2016 року випуску, сірого кольору, НОМЕР_1 , який зареєстрував на себе в ТСЦ МВС Херсонської області та отримав державний реєстраційний номер НОМЕР_2 . Після придбання автомобіля, ОСОБА_5 пересувався на ньому по смт. Верхній Рогачик та особисто його демонстрував потерпілій як те саме авто, на придбання якого він брав у борг грошові кошти.

Зі сплином визначеного розпискою та попередньою домовленістю строку, ОСОБА_5 не повернув взяті в борг грошові кошти, при цьому став уникати будь-яких зустрічей та розмов із потерпілою. Після початку повномасштабної війни та окупації смт. Верхній Рогачик Херсонської області військами російської федерації (24.02.2022), ОСОБА_5 виїхав на не окуповану частину території України. На численні вимоги потерпілої повернути взяті в борг грошові кошти, ОСОБА_5 відповідає небажанням виконувати свої зобов`язання, а в більшості випадків взагалі ігнорує будь-якого спілкування із ОСОБА_6 .

При цьому потерпілій стало також відомо про те, що ОСОБА_5 має великі заборгованості перед банківськими установами, які він не був в змозі погасити ще до того як брав в борг у потерпілої грошові кошти. Тобто маючи кредитні заборгованості перед банківськими установами, ОСОБА_5 брав у потерпілої грошові кошти в борг, та фактично розумів, що за наявних фінансових труднощів, не матиме змоги їх повернути.

В ході досудового розслідування потерпілою ОСОБА_6 було заявлено цивільний позов до ОСОБА_5 на суму грошових коштів у розмірі 618290 грн - еквівалентну 17 000 доларів США.

Крім цього, потерпілою в порядку ст.56 КПК України долучено до матеріалів кримінального провадження копію розписки від 01.12.2022 від імені ОСОБА_5 про взяття останнім в борг у потерпілої ОСОБА_6 грошових коштів у сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) доларів США та зобов`язанням повернення взятих в борг коштів до 01.01.2022.

Згідно відповіді на запит з Територіального сервісного центру МВС №6541, право власності на автомобіль «VOLKSWAGEN CADDY» 2016 року випуску, сірого кольору, НОМЕР_1 , д.р.н. НОМЕР_2 , зареєстровано за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від 15.12.2021 року, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 .

Отримані відомості з ТСЦ МВС також підтверджують покази потерпілої ОСОБА_6 щодо придбання ОСОБА_5 автомобіля за взяті в борг у потерпілої грошові кошти.

Вищезазначені відомості свідчать про те, що в діях ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 можуть вбачатись ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України.

25.10.2023 постановою заступника начальника Відділення поліції №2 Скадовського РВП ГУНП в Херсонській області начальника СВ ОСОБА_3 , автомобіль «VOLKSWAGEN CADDY» 2016 року випуску, сірого кольору, НОМЕР_1 , д.р.н. НОМЕР_2 визнано речовим доказом.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завдання арешту майна є запобігання можливості його приховання, пошкодження псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч.ч.2,3 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У цьому випаду, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завдання арешту майна є запобігання можливості його приховання, пошкодження псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У цьому випаду, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Вищевказані речі, вилучені в ході проведення вищевказаного огляду, мають доказове значення у кримінальному провадженні, згідно ч. 7 ст. 237 КПК України, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду (ч. 2 ст. 168 КПК України).

Частиною 5 ст. 171 КПК України визначено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути повернуто особі, у якої його було вилучено.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Частиною 1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

За приписами ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 статті 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Як передбачено ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

З клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 КПК України. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання (ч.ч. 1, 2 ст. 171 КПК України).

Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при розгляді клопотання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженню; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Вказане у своїй сукупності свідчить про обґрунтованість клопотання та наявність достатніх підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту вказаних у клопотанні речей.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 132, 170-172 Кримінального процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання заступника начальника Відділення поліції №2 Скадовського РВП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні № 0001881 від 15.10.2023 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України на транспортний засіб «VOLKSWAGEN CADDY» 2016 року випуску, сірого кольору, НОМЕР_1 , д.р.н. НОМЕР_2 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із забороною користуватися, розпоряджатися та відчужувати вказане рухоме майно.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення відповідно до пункту 9 частини 1 статті 309 Кримінального процесуального кодексу України.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, інший власник майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя ОСОБА_1