Житомирський апеляційний суд
Справа №279/5651/20 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

11 грудня 2023 року Житомирський апеляційний суд

в складі : головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю : секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 ,

представників потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

ОСОБА_12 (дистанційно),

обвинуваченого ОСОБА_13 ,

захисника ОСОБА_14 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м.Житомирі клопотання прокурора Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_6 про продовження обвинуваченому ОСОБА_13 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000342 за апеляційними скаргами захисників ОСОБА_14 та ОСОБА_15 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_13 на вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 16.10.2023 року щодо ОСОБА_13 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України,

в с т а н о в и в:

В провадженні Житомирського апеляційного суду перебуває кримінальне провадження за апеляційними скаргами захисників ОСОБА_14 та ОСОБА_15 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_13 на вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 16.10.2023 року.

Вказаним вироком обвинуваченого ОСОБА_13 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України, та призначено покарання у виді 10 (десяти) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

До вступу вироку в законну силу до ОСОБА_13 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 15.12.2023 включно.

07 грудня 2023 року до Житомирського апеляційного суду надійшло клопотання від прокурор ОСОБА_6 про продовження обвинуваченому ОСОБА_13 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів. В обгрунтування клопотання прокурор послався на те, що ОСОБА_13 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України, та наявні ризики, передбачені п.1, 4 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість переховування його від суду, оскільки усвідомлюючи вказані факти (наявність призначеного судом покарання у вигляді 10 років позбавлення волі та задоволених сум позовів на понад 1 млн 500 тис грн.), ОСОБА_13 може вчиняти спроби переховування від суду з метою уникнення негативних наслідків кримінально-правового та майнового характерів, враховуючи також і те, що в силу свого віку може безперешкодно залишити України; може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме з метою уникнення відповідальності ОСОБА_13 може не з`являтися за викликом до суду, пролонгуючи в часі судове провадження, з мотивів віддаленості місця проживання (м.Запоріжжя) від приміщення суду, технічних проблем у дистанційному з`єднанні з судом тощо, а тому інший більш м`який запобіжний захід не забезпечить його належної процесуальної поведінки.

Заслухавши доводи прокурора, думку потерпілих та їх представників в підтримання вказаного клопотання, пояснення обвинуваченого ОСОБА_13 та його захисника ОСОБА_14 в заперечення вказаного клопотання, перевіривши доводи клопотання, колегія суддів вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2, 3 ст.331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Положеннями ст. 199 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про продовження тримання під вартою судом має бути перевірено, чи наявні обставини, які свідчать про те, що заявлений при обранні такого запобіжного заходу ризик не зменшився або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_13 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів та за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років. Під тяжкістю можливого покарання та в силу свого віку, може безперешкодно залишити межі України та переховуватися від суду, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме шляхом неявки в судові засідання.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про доведеність прокурором наявності ризиків, передбачених п.1,4 ч.1 ст.177 КПК України, а саме : можливість обвинуваченого переховуватися від суду та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, у разі зміни щодо нього запобіжного заходу на більш м`який, враховуючи, що вказані ризики на даний час не зменшилися.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Також, слід зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Крім цього, для розгляду апеляційних скарг захисників обвинуваченого ОСОБА_13 адвокатів ОСОБА_14 та ОСОБА_15 на вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 16.10.2023 року, апеляційному суду потрібен певний час. Завершити апеляційний розгляд даного кримінального провадження до спливу строку дії запобіжного заходу не представляється можливим.

За таких обставин, колегія суддів вважає доцільним продовжити обвинуваченому ОСОБА_13 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 08 лютого 2024 року включно без визначення розміру застави відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України.

Керуючись ст. ст. 331, 405 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 08 лютого 2024 року включно, без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали до 08 лютого 2024 року (включно).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: