Провадження № 1-кс/161/5152/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 05 жовтня 2023 року

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , власника майна ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 про скасування арешту майна, -

В С Т А Н О В И В :

Адвокат ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 звернувся до Луцького міськрайонного суду Волинської області із клопотанням про скасування арешту майна, накладеного у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000465, а саме: земельну ділянку площею 0,250 га, кадастровий номер :01:053:0066, за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку площею 0,250 га, кадастровий номер :01:053:0068, за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку площею 0,250 га, кадастровий номер :01:053:0070, за адресою: АДРЕСА_2 ; земельну ділянку площею 0,250 га, кадастровий номер :01:053:0074, за адресою: АДРЕСА_2 .

Клопотання мотивує тим, що на підставі рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17.12.2021 у справі №369/5651/21 (провадження №2/369/3987/21), яким задоволено позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про поділ майна при розірванні шлюбу, яке набрало законної сили 17.01.2022, за ОСОБА_3 29.06.2023 зареєстровано право власності на земельні ділянки: площею 0,250 га, кадастровий номер :01:053:0066; площею 0,250 га, кадастровий номер :01:053:0068; площею 0,250 га, кадастровий номер :01:053:0070; площею 0,250 га, кадастровий номер :01:053:0074, що були зареєстровані на ОСОБА_5 та на які постановою про накладення арешту на майно, без номера, від 24.05.2012, Головне слідче управління Міністерства внутрішніх справ України, та постановою про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, б/н, від 25.07.2011, Старший слідчий в ОВС ГСУ МВС України ОСОБА_6 накладено арешт.

Враховуючи, що за ОСОБА_3 визнано право особистої приватної власності на вищевказані земельні ділянки, яка не є стороною кримінального провадження №0000465, а накладений арешт порушує її права, тому просить клопотання задовольнити та скасувати арешт на вказане майно.

Власник майна ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримала з наведених в ньому підстав та просила його задовольнити.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про проведення розгляду справи у його відсутності, клопотання про скасування арешту майна підтримує в повному обсязі, просить задовольнити.

Від прокурора відділу Волинської обласної прокуратури ОСОБА_7 до суду надійшла заява про відкладення судового засідання.

СУ ГУНП у Волинській області явку уповноваженого слідчого в судове засідання не забезпечило.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно.

Враховуючи, що ОСОБА_3 наполягала на розгляді клопотання, а також зважаючи на передбачені ч. 2 ст. 174 КПК України строки розгляду зазначеної категорії клопотань, слідчий суддя дійшов висновку про можливість проведення судового розгляду за відсутності осіб, які не прибули в судове засідання.

Вислухавши думку власника майна, перевіривши матеріали клопотання та дослідивши додані докази, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Так, відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2018 року у справі №335/12096/15-ц, від 17 жовтня 2018 року у справі №461/233/17 та від 07 листопада 2018 року у справі №296/8586/16-ц, якщо у кримінальному провадженні у справі, у якій триває застосування обтяження у вигляді арешту, накладеного згідно із вимогами КПК України від 1960 року, справа не передана до суду на час набрання чинності КПК України від 2012 року, то вирішення питання щодо зняття арешту чи оскарження дій чи бездіяльності слідчого у кримінальному провадженні здійснюються за правилами КПК України від 2012 року.

Згідно ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частина 1 ст. 174 КПК України передбачає, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Тобто, відповідно до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України, обов`язок доведення, що в подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, законодавець покладає безпосередньо на особу, яка звернулась із клопотанням про скасування арешту майна.

Слідчим суддею в судовому засідані встановлено, що СУ ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000465 від 22.12.2012, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27 ч. 1 ст. 366 КК України.

З поданної до суду заяви прокурора від 04.10.2023 вбачається, що на даний час досудове розслідування у кримінальному провадженні зупинено, оскільки здійснюється міжнародний розшук ОСОБА_5 , а матеріали кримінального провадження №0000465 від 22.12.2012 (в кількості 50 томів) скеровано до Офісу Генерального прокурора та на даний час на адресу Волинської обласної прокуратури не повернуто, тому надати матеріали кримінального провадженян у судове засідання неможливо.

Водночас копій постанов, відповідно до яких, як стверджується у клопотанні, на земельні ділянки накладено арешт, до клопотання не долучено.

За таких обставин слідчий суддя позбавлений можливості «поза розумним сумнівом» переконатись у тому, що арешт на вказані вище земельні ділянки дійсно накладався в рамках кримінальної справи, яка в подальшому була зареєстрована як кримінальне провадження №0000465 від 22.12.2012, що такий захід забезпечення наразі продовжує свою дію саме у межах кримінального провадження №0000465 від 22.12.2012, а також ознайомитись з мотивами та підставами застосування такого заходу забезпечення, без чого неможливо надати оцінку доцільності збереження заходу забезпечення у кримінальному провадженні за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27 ч. 1 ст. 366 КК України, яке на даний час зупинено у звязку із міжнародним розшуком останнього, та встановити обставини, які б вказували на те, що арешт накладено необґрунтовано, або в його застосуванні відпала потреба.

Крім того, згідно доданих до клопотання витягів з Державного реєстру речових прав вбачається, що право власності на земельні ділянки, які є предметом даного клопотання, в червні 2023 року зареєстровано за ОСОБА_3 , а тому прийняті в межах кримінального провадження відносно ОСОБА_5 рішення про арешт майна не створює ОСОБА_3 перешкод для користуванням цими земельними ділянками.

За правилами ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Таким чином, слідчий суддя, розглянувши клопотання в межах питань, які були винесені на його розгляд, та перевіривши надані в обґрунтування цих питань докази, з урахуванням вищенаведеного, а також того, що кримінальне провадження №0000465 від 22.12.2012 не закрито, досудове розслідування не закінчено, дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 про скасування арешту майна в межах кримінального провадження №0000465 від 22.12.2012.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 174, 309, 372, 392 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000465 від 22.12.2012 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1