УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2023 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання захисника ОСОБА_3 , що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 щодо забезпечення захисту прав людини на надання належної медичної допомоги в порядку ст. 206 КПК України,-

В С Т А Н О В И В :

05.10.2023 надійшло клопотання захисника ОСОБА_3 , що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 про зобов`язання слідчих та уповноважених осіб філії Державної установи «Київський слідчий ізолятор» на отримання належної медичної допомоги.

Клопотання мотивовано тим, що в провадженні Святошинського УП НУНП в м. Києві перебуває кримінальне провадження № 00000573 від 02.02.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України. Підозрюваний ОСОБА_4 перебуває під вартою з 01.07.2023 та рахується за Святошинським УП ГУНП в м. Києві. 27.09.2023 ухвалою Святошинського районного суду м.Києва відносно підозрюваного ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без внесення застави, до 25.11.2023. У ОСОБА_4 загострилися хронічні хвороби, але адміністрація ДУ "Київський слідчий ізолятор" не реагує та належне медичне лікування не надає. На даний час фактично відбувається катування підозрюваного шляхом відмови надання першої медичної допомоги.

Просить зобов`язати слідчих відділу Святошинського УП ГУНП в м. Києві та працівників ДУ "Київський слідчий ізолятор" забезпечити невідкладне проведення медичного обстеження ОСОБА_4 із наданням належної медичної допомоги.

У судове засідання учасники справи не з`явилися, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. Судом вживалися заходи по організації участі ОСОБА_4 у судовому засіданні в режимі відеоконференсзвязку, однак з технічних причин участь останнього у судовому засіданні не відбулася.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги та долучених до справи документів, встановив наступне.

Згідно ч. 1 ст. 206 КПК України, кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, стаття 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод покладає на державу обов`язок захищати фізичне здоров`я осіб, позбавлених волі.

Держава має забезпечити належний захист здоров`я ув`язнених, зокрема шляхом надання необхідної медичної допомоги (п. 72 рішення ЕСПЛ від 18.12.2008 у справі «Ухань проти України», заява № 30628/02).

Положеннями статті 11 Закону України «Про попереднє ув`язнення» та ст.ст. 6, 39, 72 Основ законодавства України про охорону здоров`я, передбачено, що особи, узяті під варту, мають право на надання їм медичної допомоги.

Відповідно до пункту 2.3 Розділу ІІ «Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту», затвердженого наказом Міністерства юстиції України, МОЗ України № 239/5/104 від 10.02.2012, медичне обстеження осіб, узятих під варту, здійснюється у разі їх звернення зі скаргою на стан здоров`я за ініціативою лікаря медичної частини СІЗО або адміністрації СІЗО.

Відповідно до пункту 138 рішення ЄСПЛ від 15.05.2012у справі «Каверзін проти України»(Kaverzin v. Ukraine), заява № 23893/03, надання необхідної медичної допомоги особам у місцях тримання під вартою є обов`язком держави (див., наприклад, рішення від 18 грудня 2008 року у справі «Ухань проти України»(Ukhan v. Ukraine), заява № 30628/02, пп. 72-74, з подальшими посиланнями). Встановлюючи те, чи виконали державні органи свої обов`язки з надання медичної допомоги особі, яка перебуває під вартою і під їхнім контролем, Суд має оцінити якість медичних послуг, наданих такій особі з урахуванням стану її здоров`я та «практичних вимог ув`язнення», і, якщо її було позбавлено адекватної медичної допомоги, з`ясувати, чи становило це нелюдське і таке, що принижує гідність, поводження на порушення статті 3 Конвенції (див. рішення у справах «Сарбан проти Молдови» (Sarban v. Moldova), заява № 3456/05, п. 78, від 4 жовтня 2005 року «Алексанян проти Росії» (Aleksanyan v. Russia), заява № 46468/06, п. 140, від 22 грудня 2008 року, і «Євген Олексеєнко проти Росії» (Yevgeniy Alekseyenko v. Russia), заява № 41833/04, п. 104, від 27 січня 2011 року).

В судовому засіданні встановлено, що ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 27.09.2023 відносно підозрюваного ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 25.11.2023, в умовах ДУ "Київський слідчий ізолятор".

До матеріалів клопотання долучено копії заяв ОСОБА_4 щодо запису на огляд терапевтом від 03.09.2023-08.09.2023. Жодних доказів скерування вказаних заяв до уповноважених осіб СІЗО та відмови у наданні медичної допомоги підозрюваному ОСОБА_4 , заявником не надано.

Натомість, з дослідженням в судовому засіданні матеріалів встановлено, що на час розгляду вказаного клопотання обов`язки працівників медичної частини щодо надання медичної допомоги підозрюваному були виконані в повному обсязі, що підтверджується оглядом 26.09.2023 о 16:15 ОСОБА_4 лікарем КНП "Центр ЕМД та МК".

З огляду на наведене вище, враховуючи що доводи захисника щодо порушення прав людини на надання належної медичної допомоги не знайшли свого підтвердження при розгляді клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст.ст. 206, 309, 369-372, 392 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_3 , що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 щодо забезпечення захисту прав людини на надання належної медичної допомоги в порядку ст. 206 КПК України,- відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1