УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2023 року

м. Київ

справа № 577/4064/16-к

провадження № 51-7637 ск 18

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого - ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалуКонотопського міськрайонного суду Сумської області від 21 грудня 2022 року та ухвалу Сумського апеляційного суду від 11 жовтня 2023 року.

Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини

Вироком Буринського районного суду Сумської області від 30 січня 2018 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді 11 років позбавлення волі.

Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 21 червня 2018 року вирок місцевого суду залишено без змін.

Постановою Верховного суду від 12 вересня 2019 року касаційну скаргу засудженого задоволено частково та змінено судові рішення щодо нього. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-УІІІ, ОСОБА_4 додатково зараховано у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 21 червня 2017 року по 21 червня 2018 року включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. У решті судові рішення залишено без змін.

Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 21 грудня 2022 року залишено без задоволення заяву ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Буринського районного суду Сумської області від 30 січня 2018 року.

Ухвалою Сумського апеляційного суду від 11 жовтня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишено без задоволення, а вказану ухвалу місцевого суду - без змін.

Вимоги касаційної скарги і доводи особи, яка її подала

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до Суду з касаційною скаргою, в якій не погоджується з ухвалами Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 21 грудня 2022 року та Сумського апеляційного суду від 11 жовтня 2023 року, вважає їх несправедливими, у зв`язку з чим просить їх скасувати.

Мотиви Суду

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги та наданих до неї копій судових рішень вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Відповідно до ч. 2 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Порядок здійснення провадження за нововиявленими обставинами врегульований главою 34 КПК України, у якій наведений вичерпний перелік нововиявлених обставин, за наявності яких можуть бути переглянуті судові рішення, що набрали законної сили.

Статтею 459 КПК України передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.

Згідно положень частини 2 вказаної статті нововиявленими обставинами визнаються:

- штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;

- скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;

- інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

У пунктах 4, 5 частини 2 статті 462 КПК України визначено, що у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами зазначаються обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду й особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду, обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, та зміст вимог особи, яка подає заяву до суду.

Разом з цим, тлумачення термінів «нововиявлені обставини», «обставини», що вживаються у ст. 459 КПК України, має здійснюватися в системному зв`язку з іншими положеннями КПК України, у першу чергу зі ст. 91 цього Кодексу, яка визначає обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Таким чином, системне тлумачення положень ст. 459, пунктів 4, 5 ст. 462, ст. 91 КПК України вказує на те, що перегляд судових рішень, які набрали законної сили, за нововиявленими обставинами є екстраординарною процедурою перегляду судових рішень, що має місце у виняткових випадках, коли після завершення розгляду кримінальної справи у звичайному порядку (в судах першої, апеляційної і касаційної інстанцій) виявлені обставини, які мають такі ознаки:

1) вони об`єктивно існували на момент ухвалення відповідних судових рішень, але не були відомі та не могли бути відомі суду й особі, яка звертається із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами, під час судового провадження, і стали відомі вже після ухвалення відповідного судового рішення;

2) вони перебувають в органічному зв`язку з елементами предмета доказування в кримінальному провадженні, тобто вони можуть мати значення для оцінки або безпосередньо обставин, які підлягають доказуванню, або доказів, покладених в основу судового рішення;

3) вони мають істотне значення, оскільки самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

За змістом статей 459 - 467 КПК України, процедура перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами за своєю правовою природою не є повторним розглядом справи по суті, повторною апеляцією чи касацією, вона не передбачає нового встановлення фактичних обставин кримінального провадження та усунення суперечностей у доказах. У цьому випадку суд не розглядає обвинувачення по суті, а лише перевіряє наявність передбачених у ч. 2 ст. 459 КПК України обставин, на які учасники судового провадження посилаються як на нововиявлені, та надає оцінку тому, чи могли вказані обставини, що не були відомі суду на час розгляду справи, вплинути на правильність рішення суду, яке належить переглянути.

Предметом судового розгляду в порядку провадження за нововиявленими обставинами виступає не обвинувальний акт (висунуте особі обвинувачення), а судове рішення, зокрема вирок суду, що набрав законної сили, яким установлено наявність чи відсутність винуватості особи у вчиненні інкримінованого їй злочину.

Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 21 грудня 2022 року заяву ОСОБА_4 залишено без задоволення, оскільки та не містила будь-яких нововиявлених обставин, які існували, однак не були відомі суду на час розгляду кримінального провадження; викладені в ній доводи зводились до незгоди засудженого з постановленим вироком, що відповідно до вищевказаного не є підставою для перегляду рішення за нововиявленими обставинами.

Не погодившись з ухвалою міськрайонного суду, засуджений оскаржив її в апеляційному порядку.

Суд апеляційної інстанції, залишаючи без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_4 , слушно зазначив, що всі обставини, на які вказував засуджений, як на підстави перегляду вироку Буринського районного суду Сумської області від 30 січня 2018 року, з огляду на вимоги ст.459 КПК України, не є нововиявленими та докази на підтвердження вини засудженого досліджувались і їм була надана оцінка судом першої, апеляційної та касаційної інстанцій.

В ухвалі Сумського апеляційного суду від 11 жовтня 2023 року колегією суддів надано належну оцінку всім аргументам апеляційної скарги з доповненнями, які є аналогічними тим, що заявлені перед касаційним судом, і прийнято законне та обґрунтоване рішення, яке відповідає положенням ст. 419 КПК України.

Заперечення засудженим своєї винуватості у вчиненні злочину з мотивів неправильного встановлення фактичних обставин скоєного злочину не є нововиявленою обставиною у розумінні положень ст. 459 КПК України.

Колегія суддів Верховного Суду вважає, що оскаржувані ухвали місцевого та апеляційного судів є законними й належно вмотивованими, а тому відсутні підстави для їх скасування.

Обґрунтування касаційної скарги засудженого не містить переконливих доводів, які викликають необхідність перевірки їх за матеріалами кримінального провадження, а з касаційної скарги та доданих до неї копій судових рішень вбачається, що підстав для задоволення скарги немає, а тому у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України.

З цих підстав Суд постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на ухвалуКонотопського міськрайонного суду Сумської області від 21 грудня 2022 року та ухвалу Сумського апеляційного суду від 11 жовтня 2023 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3