Провадження № 1-кп/727/115/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2024 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0004569 від 29.11.2023 року, по обвинуваченню:

? ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь, Дніпропетровської області, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, не працюючої, маючої на утриманні малолітнього сина, раніше не судимої

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачена ОСОБА_3

адвокат ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачена ОСОБА_3 вчинила умисний корисливий злочин при наступних обставинах:

Так, 26.11.2023 року в період часу з 14-57 по 15-07 годину, ОСОБА_3 перебуваючи в приміщенні магазину «Єва» по вул. Комарова, 1а м.Чернівці, діючи в умовах воєнного стану, який був запроваджений о 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», умисно, таємно, повторно, протиправно, з метою особистого збагачення, скориставшись відсутністю уваги працівників вищезазначеного магазину, шляхом вільного доступу, із полиці викрала крем-фарбу для волосся марки «Шфарцкопфт», жіночій шарф, жіночі труси в кількості 3, жіночі труси в кількості 2, дезодорант жіночий «Рексона».

В подальшому ОСОБА_3 з місця вчинення злочину пішла та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши ТОВ РУШ майнової шкоди на загальну суму 1072,99 грн.

Обвинувачена ОСОБА_3 у судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнала повністю і суду пояснила, що дійсно при вказаних в обвинуваченні обставинах вчиняла крадіжки через скрутне матеріальне становище. На її утриманні знаходиться син 11 років та мати-інвалід. У вчиненому щиро кається. Завдану шкоду відшкодовано. Просила суворо не карати.

Представник особи у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу у їх відсутність, покарання залишив на розсуд суду. Повідомив, що шкода відшкодована.

Відповідно до ч.3 ст.56 КПК України під час судового провадження в будь-якій інстанції потерпілий має право:1) бути завчасно поінформованим про час і місце судового розгляду; 2) брати участь у судовому провадженні.

Судом було вжито необхідних заходів з метою надання потерпілій особі можливості реалізувати зазначені права.

Згідно ст.325 КПК України, якщо в судове засідання не прибув за викликом потерпілий, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, залежно від того, чи можливо за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, вирішує питання про проведення судового розгляду без потерпілого або про відкладення судового розгляду. Суд має право накласти грошове стягнення на потерпілого у випадках та порядку, передбачених главою 12 цього Кодексу.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні «Смірнов проти України» (рішення від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», заява № 36655/02), у силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, у першу чергу, на відповідні державні судові органи.

Розумність тривалості судового провадження оцінюється у залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, заслухавши думку учасників процесу, та роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів по справі, відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Перед встановленням такого порядку дослідження доказів, судом було з`ясовано, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, а процесуальні наслідки встановлення такого порядку дослідження доказів, в частині обмеження права апеляційного оскарження вказаних обставин, їм роз`яснені та зрозумілі. У суду не виникло сумнівів у добровільності позицій сторін.

Зазначене повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Таким чином, аналізуючи всі докази в їх сукупності, суд вважає, що органом досудового розслідування правильно кваліфіковано дії обвинуваченої за ч.4 ст.185 КК України, оскільки в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що вона вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно в умовах воєнного стану.

При призначенні обвинувачені ОСОБА_3 виду та міри покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого нею кримінального правопорушення те, що даний злочин відноситься до категорії тяжких, а також відомості про особу обвинуваченої, зокрема те, що вона раніше не судима, має на утриманні неповнолітню дитину та маму-інваліда, позитивно характеризується за попереднім місцем проживання, негативно характеризується за останнім місцем проживання, не працює, шкода відшкодована.

Суд враховує, що ОСОБА_3 у вчиненому щиро розкаявся.

Обставини, які б обтяжували покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , судом не встановлені.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання за вчинене кримінальне правопорушення, суд враховує наступне.

Відповідно до вимог статей 50, 65 Кримінального кодексу України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу винного, обставини, що впливають на покарання, ставлення винної особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та наділяють суд правом вибору щодо розміру призначеного покарання, завданням якого є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки вищезазначених обставин, що впливають на покарання, а її реалізація становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість виправлення засудженого.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях (справа «Довженко проти України») зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

Враховуючи наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання обвинувачених та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, відсутність обставин, що обтяжують покарання та з врахуванням даних про особу винної, її критичне ставлення до вчиненого, щире каяття, суд приходить до висновку про можливість призначення обвинуваченій ОСОБА_3 покарання за вчинене кримінальне правопорушення, із застосуванням вимог ч. 1 ст. 69 КК України, призначивши основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, яка передбачає, що тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції, з урахуванням чого суд вважає, що ступінь небезпечності ОСОБА_3 для суспільства перевищує положення принципу поваги до особистої свободи, а тому суд не вбачає підстав для застосування ст.ст.69, 75 КК України.

Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого (підсудного), випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.

Таку міру суд вважає достатньою не тільки для покарання ОСОБА_3 за вчинене протиправне діяння, а й для її виправлення.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Вирок від 04 грудня 2023 року Шевченківського районного суду м.Чернівці відносно ОСОБА_3 виконувати самостійно.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 484 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України і за його вчинення призначити їй покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 2 (двох ) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту її затримання, тобто з 21.12.2023 року.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити обрану у виді тримання під вартою.

Стягнути з засудженої ОСОБА_3 на користь держави понесені судові витрати за проведення експертиз у розмірі 6058 грн. 24 коп.

Речовий доказ: які зберігаються у матеріалах кримінального провадження залишити у матеріалах кримінального провадження. Речові докази, які зберігаються у камері зберігання ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області згідно квітанції ( сейф пакет PSP3225106, 3193540 повернути власнику.

На вирок суду може бути подана апеляція до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1