Справа № 583/4860/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" жовтня 2023 р. слідча суддя Охтирського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Охтирка Сумської області клопотання слідчого слідчого відділу Охтирського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Сумській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Охтирської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000837 від 27.09.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

встановила:

28.09.2023 до суду надійшло зазначене клопотання, згідно якого слідчий просить накласти арешт на майно, вилучене 27.09.2023 в ході огляду місця події, а саме намобільний телефон марки «Huawei P Smart+, серійний номер « НОМЕР_1 », IMEI 1: НОМЕР_2 ; IMEI 2: НОМЕР_3 , білого кольору, із пошкодженою задньою кришкою у вигляді тріщин, в чохлі чорного кольору із сім картками оператора мобільного зв`язку Vodafone з номером НОМЕР_4 та Kyivstar з номером НОМЕР_5 .

Вимоги за клопотанням вмотивовані тим, що 27.08.2023 до чергової частини Охтирського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Сумській області надійшов рапорт начальника СП Охтирського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Сумській області про те, що під час виконання службових обов`язків було встановлено, що 26.09.2023 ОСОБА_5 шляхом вільного доступу в магазині «Каштан» по пл. Остапа Вишні в с. Грунь Охтирського району Сумської області, здійснив крадіжку мобільного телефону, який належить ОСОБА_6 . В ході огляду місця події від 27.09.2023 ОСОБА_5 добровільно видав працівникам поліції мобільний телефон марки «Huawei P Smart+, серійний номер « НОМЕР_1 », IMEI 1: НОМЕР_2 ; IMEI 2: НОМЕР_3 , білого кольору, із пошкодженою задньою кришкою у вигляді тріщин, в чохлі чорного кольору із сім картками оператора мобільного зв`язку Vodafone з номером НОМЕР_4 та Kyivstar з номером НОМЕР_5 . Слідчий зазначав, що вилучений мобільний телефон може мати значення для розслідування кримінального провадження в якості речового доказу, а тому є необхідність у накладенні на нього арешту.

Слідчий та прокурор у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, подали заяви про розгляд справи без їх участі, клопотання підтримали, просили його задовольнити.

Власник майна ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій проти задоволення вимог за клопотанням не заперечувала.

В даному випадку слідча суддя вважає за можливе розглянути клопотання без участі слідчого, прокурора та власника майна, без здійснення фіксації за допомогою технічних засобів.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідча суддя дійшла наступного висновку.

Встановлено, що Охтирським відділом поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000837 від 27.09.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань по кримінальному провадженні № № 0000837 від 27.09.2023 до чергової частини Охтирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області 27.08.2023 надійшло рапорт начальника сектру превенції Охтирського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Сумській області про те, що під час виконання службових обов`язків було встановлено, що 26.09.2023 ОСОБА_5 шляхом вільного доступу в магазині «Каштан» по пл. Остапа Вишні в с. Грунь Охтирського району Сумської області, здійснив крадіжку мобільного телефону, який належить ОСОБА_6 .

Згідно протоколу огляду місця події від 27.09.2023, проведеного за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 добровільно видав працівникам поліції мобільний телефон марки «Huawei P Smart+, серійний номер « НОМЕР_1 », IMEI 1: НОМЕР_2 ; IMEI 2: НОМЕР_3 , білого кольору, із пошкодженою задньою кришкою у вигляді тріщин, в чохлі чорного кольору із сім картками оператора мобільного зв`язку Vodafone з номером НОМЕР_4 та Kyivstar з номером НОМЕР_5 . При цьому ОСОБА_5 пояснив, що вказаним мобільним телефоном він заволодів 26.09.2023 в приміщенні магазину «Каштан» в с. Грунь Охтирського району Сумської області.

Постановою слідчого слідчого відділу Охтирського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Сумській області ОСОБА_3 від 27.09.2023 вилучене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000837 від 27.09.2023 та передано на зберігання потерпілій ОСОБА_7 .

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно вимог п. 7 ч. 3 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

За приписами ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального правопорушення, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Положеннями ст.ст. 94, 132, 173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

З наведеного вбачається, що розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку ст. ст.170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У своїх висновках Європейський суд з прав людини неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції.

З огляду на викладене, враховуючи, що вилучене майно, про накладення арешту на яке порушується питання у клопотанні, відповідає критеріям зазначеним у ст. 98 КПК України, слідча суддя вважає за необхідне клопотання задовольнити та накласти арешт на зазначене у клопотанні майно з метою забезпечення збереження речових доказів.

Керуючись ст.ст. 22, 131, 132, 170-173, 309 КПК України, слідча суддя, -

УХВАЛИЛА:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 27.08.2023, а саме на мобільний телефон марки «Huawei P Smart+, серійний номер « НОМЕР_1 », IMEI 1: НОМЕР_2 ; IMEI 2: НОМЕР_3 , білого кольору, із пошкодженою задньою кришкою у вигляді тріщин, в чохлі чорного кольору із сім картками оператора мобільного зв`язку Vodafone з номером НОМЕР_4 та Kyivstar з номером НОМЕР_5 , шляхом обмеження права відчуження та розпорядження вказаним майном.

Виконання ухвали покласти на слідчого слідчого відділу Охтирського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Сумській області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідча суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_1