ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/4198/23
провадження № 1-кп/753/1245/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" жовтня 2023 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, одруженого, працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не маючого судимості в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_2 ,

захисника ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:

органами досудового розслідування ОСОБА_2 обвинувачується в тому, що 14 січня 2023 року приблизно о 18 год. 50 хв., перебуваючи в приміщенні гіпермаркету «Епіцентр», що в м. Києві по проспекту П.Григоренка,40, діючи умисно, з корисливих мотивів, переконавшись та вважаючи, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу взяв належний ТОВ «Епіцентр К» товар, а саме, батарейки Vatra Diall FFF BOX, на загальну суму 1000 грн., який поклав в кишеню куртки та не розрахувавшись направишся до виходу, проте кримінальне правопорушення не зміг довести до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був зупинений працівниками охорони.

Вказані дії ОСОБА_2 органом досудового розслідування кваліфіковано за 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, не визнав та пояснив, що в той день він з дружиною приїхав до ОСОБА_6 . По дорозі взяли візок. Спочатку ОСОБА_2 ходив із дружиною, а потім сказав, що йому необхідно купити речі для офісу та пішов із візком. В цей час він зустрів знайомого, який йому почав розповідати які кабеля необхідно брати щодо підключити генератор і таке інше. Продовжуючи спілкуватись зі знайомими, ОСОБА_2 пішов з ним обирати кабель, одночасно ще взяв пару розеток, та побачив батарейки, які необхідно було купити дітям для іграшок, ліхтариків та гірлянди. Оскільки в руках в нього вже був товар, ОСОБА_2 батарейки поклав під руку, і вони пішли до дружини. Тут він попрощався зі знайомим і підійшов до дружини, яка почала йому давати в руки ще якийсь товар. Оскільки вже було не зручно тримати весь товар у руках, а батарейки постійно вислизали з під руки, ОСОБА_2 їх поклав у кармани куртки. Забувши за розмовою зі знайомим, що візок був із ним, ОСОБА_2 запитав у дружини: де візок? Вона сказала, що він був з ним, і ОСОБА_2 пішов його шукати. Пройшовшись по рядам, він його не знайшов, і тоді дружина сказала піти взяти новий візок. ОСОБА_2 , знаючи, що всі візки стоять на вулиці при вході, підійшов до охоронця, залишив речі, що були в його руках, і сказав, що зараз візьме візок і повернеться, проте на виході його затримала охорона і сказала, що він щось не оплатив, та повели його до кімнати для затриманих. В цей час ОСОБА_2 згадує про батарейки в кишенях куртки і каже про це охоронцю. Зазначає, що він забув про них і готовий оплатити. Крім того пояснив, що в магазині залишилась його дружина, а він вийшов за візком, збирався повернутися та оплатити товар, який залишив біля охорони. Однак між ним та охоронцем почалась перепалка, викликали працівників поліції. Потім до нього підійшла дружина, він сказав, що обвинувачують в крадіжці. Він показував свій телефон, де було видно, що на його карточці є 120000 грн. Крім того, у нього з собою була готівка.

Надаючи відповіді на питання, ОСОБА_2 зазначив, що він був у зимовій великій куртці та не відчував у карманах батарейки. Він поклав їх у кишені, тому що їх незручно було тримати під рукою, вони постійно вислизали. Його знайомий, якого він зустрів у магазині, заговорив його, і він забув про ці батарейки. Категорично не погоджується на те, що в нього був корисливий умисел, оскільки він є самодостатньою людиною, власником компанії, в якій працює більше 20 людей, яким він платить заробітну плату, сплачує податки, є волонтером, у нього на картці було достатньо коштів щоб оплатити увесь товар, який вони вибирали з дружиною, а тому позиція сторони обвинувачення про його збагачення за рахунок викрадення батарейок - є незрозумілим.

1.Докази, які надані стороною обвинувачення для підтвердження свого висновку щодо винуватості ОСОБА_2 .

В процесі судового розгляду стороною обвинувачення - прокурором, для з`ясування і перевірки обставин пред`явленого ОСОБА_2 обвинувачення, надані для дослідження наступні докази:

-протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 14 січня 2023 року (а.с. 48) щодо затримання ОСОБА_2 14 січня 2023 року біля 18 год. 50 хв. в магазині «Епіцентр» за адресою: м. Київ, проспект П.Григоренка,40, який здійснив крадіжку товару на суму 1000 грн.;

-заява про вчинення кримінального правопорушення (а.с. 49), в якій зазначено найменування та вартість викраденого товару, з проханням провести перевірку та прийняти рішення відносно ОСОБА_2 , який таємно викрав майно, належне ТОВ «Епіцентр К»;

-протокол огляду місця події від 14 січня 2023 року (а.с. 51) з додатком та фото таблицями до нього, де об`єктом огляду є приміщення охорони магазину «Епіцентр» за адресою: м. Київ, проспект П.Григоренка,40, в якому присутній громадянин ОСОБА_2 , а на столі виявлено дві коробки з батарейками Diall АА LR6 у кількості 40 шт. та Diall АА LR03. Також, у додатку схематично зображено розташування візка, дружини обвинуваченого та входу в магазин;

-довідка про вартість викраденого, загальна вартість якого без ПДВ - 1000 грн. (а.с. 61);

-протокол огляду документів (відеозапису) від 15 січня 2023 року з додатком до протоколу DVD-R диск (а.с. 68), з якого встановлено, що 14 січня 2023 року приблизно о 17 год. 58 хв. автомобіль д.н.з. НОМЕР_1 заїжджає на парко місце, о 18 год. 05 хв. ОСОБА_2 заходить до гіпермаркету разом з особою жіночої статі, бере візок та проходить в напрямку торгівельної зали, де в подальшому обирають товари. В подальшому ОСОБА_2 зустрічається з чоловіком та візуально видно, що це знайома особа. Вони обирають товар та через декілька хвилин йдуть у напрямку виходу, а візок залишається біля стелажу у відділі електротехніки. ОСОБА_2 при виході підходить до корзини з наборами батарейок і бере 2 пачки, та продовжує рухатися зі знайомим по торгівельній залі, при цьому, товар, який був у руках, кладе до кишені, в руках у останнього спочатку лише мобільний телефон, а потім моток кабелю. Після розмови з дружиною ОСОБА_2 направляється до виходу з магазину, не намагаючись знайти свій візок, в якому був обраний ним товар. При виході, біля охорони, залишає товар, який був у нього в руках, та рухається в напрямку виходу, де його зупиняє охороно, а ОСОБА_2 щось дістає з карманів;

-протокол затримання ОСОБА_2 від 14 січня 2023 року (а.с. 89), відповідно до якого останній пояснив, що перебував у Епіцентрі з дружиною. Мали багато товару, та дружина попросила взяти візок. Підійшовши до охоронця, залишив біля нього товар, але забув викласти батарейки, і пішов шукати візок, після чого його затримала охорона. ОСОБА_2 пояснив, що дані батарейки він хоче придбати разом з іншим товаром, який залишив біля охоронця, та той, що перебуває у дружини. Нічого красти не хотів, дома його чекають діти з батарейками для своїх іграшок;

Також, судом за клопотанням прокурора було безпосередньо допитано свідка ОСОБА_7 , яка пояснила, що є дружиною ОСОБА_2 . Зазначила, що їм необхідно було купити велику кількість товару, в тому числі, батарейки для дитячих іграшок, які їм подарували на новий рік. Приблизно о 18 год. вони приїхали до ОСОБА_6 на автомобілі чоловіка. Коли вони заходили в приміщення то побачили пластмасовий візок, який хтось залишив. Вони його взяли та пішли обирати товар. У подальшому вона з чоловіком розійшлась у різні сторони, бо їй необхідно було до побутових товарів. Потім до неї повертається чоловік, тримаючи в руках кабель та щось ще. Вона йому ще якийсь товар дає в руки. Чоловік починає обурюватись, куди він має покласти цей товар. ОСОБА_7 запитала, де візок? ОСОБА_2 пішов шукати, але повернувся ні з чим. ОСОБА_7 показала йому рукою на вихід, щоб він пішов і взяв хоч якийсь візок, а вони всі стояли на вулиці. Чоловік пішов на вулицю і вона його вже побачила в кімнаті з поліцією. Також, свідок пояснила, що в них з собою була готівка приблизно 3-5 тис. грн.., а на карточці у чоловіка більше 100000 грн. На її думку, причиною того, що викликали поліцію, було те, що між її чоловіком та охоронцем виник словесний конфлікт, оскільки ОСОБА_2 буває запальний та міг нагрубити охоронцю через те, що його звинуватили у крадіжці.

Свідок ОСОБА_8 в суді пояснив, що є начальником зміни безпеки в ТОВ «Епіцентр К». Він затримав обвинуваченого з неоплаченим товаром 14 січня 2023 року. Він отримав інформацію від оператора, що особа незрозуміло себе поводить та за нею спостерігають. Коли йому повідомили, що він з неоплаченим товаром пішов до виходу, свідок вибіг з помічником та відвели обвинуваченого до кімнати поліції, де виявили батарейки. Свідок зважив інші аналогічні батарейки, і оскільки їх вага була більше 1 кг, він вважає, що обвинувачений не міг про них забути, а тому умисно вийшов з магазину не розплатившись за них.

Надаючи відповіді на запитання, свідок ОСОБА_8 зазначив, що обвинувачений при затриманні сказав, що виходив за візком і збирався повернутись щоб оплатити за товар, що він забувся за батарейки. При цьому, ОСОБА_2 виражався нецензурною лайкою. Також, свідок зазначив, що, коли обвинувачений брав батарейки, він їх не поклав у візок, який був поруч, а пішов з ними та своїм знайомим. Коли йшов до дружини, то по дорозі, сховав батарейки в кишені. Проте, стверджував, що обвинувачений по рядках не ходив, та візок не шукав, а одразу після дружини пішов до виходу.

Свідок ОСОБА_9 у суді пояснив, що він є охоронцем служби безпеки в Епіцентрі. В той день, він перебував на центральному посту, коли до нього підійшов чоловік та повідомив, що залише біля нього товар за яким зараз повернеться та оплатить.

Надаючи відповіді на запитання, свідок зазначив, що візки стоять на вулиці під навісом. Він повідомляв начальника зміни, що чоловік йому повідомив, що він повернеться за товаром та оплатить його. Пояснив, що досить часто буває, що люди залишають товар біля нього, але у більшості випадків потім повертаються за ним. Навіть, були випадки, коли забували оплатити, виходили з Епіцентру, а потім поверталися і оплачували.

Свідок ОСОБА_10 у суді пояснила, що працює оператором відео нагляду в Епіцентрі. 14 січня 2023 року обвинувачений разом із жінкою були в торгівельному залі. Взяли візок, який зазвичай не знаходиться внизу, а перебуває у відділі Декору на 2-му поверсі, ходили по гіпермаркету, а потім розійшлись та кожен окремо обирав товар. Обвинувачений взяв батарейки, які одразу не поклав у кишеню, але і не поклав у візок. Потім з цими батарейками пішов до виходу.

Надаючи відповіді на питання, свідок зазначила, що ОСОБА_2 їй виявився підозрілим, тому вона повідомила про нього старшому зміни, разом з тим, пояснити свою підозрілість остання не змогла, вказала, що це вже відчуття, яке формується роками.

На переконання прокурора вказані докази повністю підтверджують винуватість обвинуваченого.

2.Позиція обвинуваченого, докази та клопотання подані під час судового розгляду стороною захисту.

Сторона захисту категорично заперечуючи винуватість ОСОБА_2 , вказує на відсутність у нього корисливого мотиву та умислу на крадіжку.

Також, захисник вказує на незаконність вилученого у ОСОБА_2 товару - батарейок, оскільки вони не були вилучені у визначений процесуальним законом порядку, оскільки працівники поліції лише констатували факт виявлення та вилучення батарейок, які лежали на столі в кімнаті охорони, у зв`язку з чим, вважає, що заява про вчинення кримінального правопорушення від 14 січня 2023 року та постанова про визнання речовими доказами батарейки є недопустимим та неналежним доказом.

Також, на переконання захисника, постанова групи прокурорів від 15 січня 2023 року є недопустимим доказом, оскільки згідно отриманої ним відповіді, заступник керівника Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_11 , який підписував цю постанову, був вихідний в цей день, а тому не мав повноважень її виносити.

Крім того, на думку захисника, кваліфікація дій ОСОБА_2 за ч. 4 ст. 185 КК України є невірною, оскільки зміни, які вносилися в цю статтю, були для посилення відповідальності за мародерство, привласнення майна на полі бою або використання трагічних обставин, що не відноситься до даного кримінального провадження.

3.Мотиви і оцінки суду за наслідками перевірки обставин висунутого обвинувачення і перевірки їх доказами наданими сторонами кримінального провадження під час судового розгляду.

Суд повно і всебічно розглянувши кримінальне провадження, проаналізувавши та оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, у тому числі перевіривши і оцінивши усі доводи учасників судового провадження, приходить до наступного висновку.

Щодо доводів сторони захисту про визнання недопустимими та неналежними заяви про вчинення кримінального правопорушення від 14 січня 2023 року та постанови про визнання речовими доказами батарейки, оскільки працівники поліції лише виявили та вилучили батарейки, які лежали на столі в кімнаті охорони, однак не встановили того факту, що цей товар було виявлено у ОСОБА_2 , то вони спростовуються поясненнями самого ОСОБА_2 , який в судовому засіданні зазначив, що коли його затримала охорона, він дістав із кишені 2 пачки батарейок, які потім поклав на стіл в кімнаті охорони, пояснивши, що він забув про них і готовий оплатити. Отже, ОСОБА_2 добровільно видав вказаний товар. Будь-яких даних, які б свідчили про наявність елементу примусу при видачі останнім батарейок, в матеріалах справи немає. Не було жодних зауважень чи клопотань від понятих щодо обставин, зафіксованих у протоколі ОМП від 14 січня 2023 року під час вилучення батарейок. Крім того, суд звертає увагу, що вилучення речей, які мають значення для кримінального провадження при проведені огляду, не суперечить вимогам ст. 237 КПК України.

Тому, доводи захисника щодо недопустимості доказу - заяви про вчинення кримінального правопорушення від 14 січня 2023 року та постанови про визнання речовими доказами батарейки в зв`язку з тим, що вилучення батарейок було з порушеннями вимог кримінального процесуального закону та без дотримання процесуальних гарантій, суд вважає безпідставними та такими, що не ґрунтуються на вимогах Кримінального процесуального кодексу України.

Щодо доводів захисника про незаконність зібраних доказів, оскільки група прокурорів у кримінальному провадженні була створена з порушенням ст. 37 КПК України, так як керівником Дарницької окружної прокуратури м. Києва є ОСОБА_12 , а постанову підписав ОСОБА_11 15 січня 2023 року, який, згідно табелю робочого часу, в цей день не працював. Крім того, в матеріалах справи немає документів на підтвердження повноважень ОСОБА_13 виносити таку постанову.

Відповідно до ст. 37 КПК України, прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування.

П. 9 ч. 1 ст. ст. 3 КПК України, визначає, що керівник органу прокуратури - Генеральний прокурор, керівник обласної прокуратури, керівник окружної прокуратури та їх перші заступники і заступники, які діють у межах своїх повноважень.

Отже, ОСОБА_11 , будучи заступником керівника Дарницької окружної прокуратури міста Києва, мав повноваження на винесення постанови про визначення групи прокурорів у даному кримінальному провадженні.

Щодо відсутності доказів на підтвердження його повноважень, то сторона захисту, в разі сумніву, мала можливість звернутися до Дарницької окружної прокуратури міста Києва для отримання відповідної інформації. Разом з тим, суд звертає увагу, що з офіційних джерел, а саме, сайту Дарницької окружної прокуратури міста Києва, вбачається, що ОСОБА_14 є заступником керівника Дарницької окружної прокуратури міста Києва. Підстав сумніватись у вказаному в суду немає.

Також, суд звертає увагу, що винесення постанови про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні, пов`язується з початком досудового розслідування, а не з перебуванням уповноваженої особи на робочому місці (ст. 37 КПК України). Крім того, згідно Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, а саме, розділу 3 «Строки внесення відомостей до Реєстру», ч. 1 абз. 2 унесення відомостей до Реєстру про призначення процесуального керівника здійснюється невідкладно. Таким чином, оскільки кримінальне правопорушення було вчинено 14 січня 2023 року (субота), керівник Дарницької окружної прокуратури міста Києва або прирівняні до нього особи, мали невідкладно винести відповідну постанову, що і було зроблено заступником керівника Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_11 . Більше того, сторона захисту не обґрунтувала, яким чином визначення групи прокурорів у неробочий час, позначилося на реалізації цією стороною своїх процесуальних прав.

Інші зібрані у справі докази, які надані стороною обвинувачення для підтвердження свого висновку щодо того, що ОСОБА_2 взяв належний ТОВ «Епіцентр К» товар, за який не розрахувався, стороною захисту не заперечуються.

Отже, під час розгляду даного кримінального провадження, судом не було встановлено порушень вимог КПК України при збиранні органом досудового розслідування доказів, які б були отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих КУ та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана ВРУ, а також здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав і свобод людини.

Разом з тим, при вирішенні питання щодо достатності встановлених під час змагального судового розгляду доказів для визнання особи винуватою суди мають керуватися стандартом доведення (стандартом переконання), визначеним частинами другою та четвертою статті 17 КПК, що передбачають:

«Частина 2. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Частина 4. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону. Зокрема, у справах, в яких наявність та/або характер умислу має значення для правової кваліфікації діяння, суд у своєму рішення має пояснити, яким чином встановлені ним обставини справи доводять наявність умислу саме такого характеру, який є необхідним елементом складу злочину, і виключають можливу відсутність умислу або інший характер умислу.

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Так, об`єктивна сторона кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 КК України, тобто таємного викрадення чужого майна, проявляється у таємному, тобто за відсутності власника або у його чи інших осіб присутності за умови коли вони не здатні усвідомлювати факт викрадення, незаконному безоплатному вилученні чужого майна на свою користь чи користь інших осіб. Ці правопорушення є правопорушенням із матеріальним складом у зв`язку із чим обов`язковою ознакою їх об`єктивної сторони є завдання майнової шкоди власнику майна та наявність прямого причинного зв`язку між дією у виді таємного викрадення та наслідками у виді завдання майнової шкоди.

Зібраними у справі доказами безспірно доведено те, що 14 січня 2023 року приблизно о 18 год. 50 хв. ОСОБА_2 , перебуваючи в приміщенні гіпермаркету «Епіцентр», що в м. Києві по проспекту П.Григоренка,40, взяв належний ТОВ «Епіцентр К» товар, а саме, батарейки Vatra Diall FFF BOX, на загальну суму 1000 грн., який поклав в кишеню куртки та не розрахувавшись направишся до виходу, проте був зупинений працівниками охорони.

Ці обставини стверджуються зібраними у справі доказами, серед яких відеозапис зроблений за допомогою відеокамери, розташованої в торговому залі гіпермаркету, який був здобутий, досліджений та приєднаний до матеріалів кримінального провадження у порядку, передбаченому КПК України. Зазначені вище обставини визнаються самим обвинуваченим.

Тобто у ході даного кримінального провадження було встановлено те, що ОСОБА_2 вчинив дії, які формально підпадають під ознаки об`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 КК України.

Однак, відповідно до ч. 1 ст. 11 КК України, винність діяння є обов`язковою ознакою будь-якого кримінального правопорушення. Винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення: форма вини, мотив і мета вчиненні кримінального правопорушення підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Суб`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 КК України характеризується прямим умислом за умови якого особа усвідомлює протиправність своїх дій, які проявляються у таємному посяганні на чуже для неї майно на яке вона не має права, передбачає настання шкідливих наслідків у виді шкоди власнику майна пов`язаної з позбавленням власника майна права володіти, розпоряджатися та користуватися своїм майном і бажає настання цих наслідків.

Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 КК України, є наявність корисливого мотиву та корисливої мети.

Під корисливим мотивом у теорії кримінального права розуміють внутрішнє спонукання особи до незаконного збагачення, придбання матеріальних благ за рахунок інших осіб шляхом звернення чужого майна на свою користь чи користь третіх осіб.

Під корисливою метою розуміється спрямованість дій суб`єкта злочину на збагачення, одержання вигоди для себе чи інших осіб.

За результатами досліджених у кримінальному провадженні доказів, суд приходить до висновку про недоведеність наявності у діях ОСОБА_2 суб`єктивної сторони інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, обвинувачений послідовно показував те, що він забув про батарейки, які у нього були в кишенях куртки, коли виходив за візком. При його затриманні ОСОБА_2 одразу повідомив охорону про те, що він нічого не крав, а забув залишити товар біля охорони разом з іншим, коли виходив за візком, які в гіпермаркеті знаходяться на вулиці. Зазначив, що готовий оплатити вартість батарейок разом з іншим товаром, який він залишив біля охоронця, а також того, що знаходиться у дружини, яка продовжувала обирати товар у Епіцентрі. При цьому, ОСОБА_2 підтвердив свою можливість оплатити вказаний товар, показавши, що на його карті знаходиться 120000 грн.

Серед факторів, які сприяли тому, що він забув про наявність у нього товару у вигляді батарейок обвинувачений зазначив, що він зустрів свого знайомого, який відволік його своїми розмовами, і ОСОБА_2 забув про свій візок. Оскільки батарейки сповзали з під руки, він їх поклав у кишені куртки, так як в руках був ще інший товар, та не зручно було їх тримати. Тікати він нікуди не збирався, оскільки в гіпермаркеті залишилась його дружина, яка продовжувала обирати необхідний товар, а він залишив свій товар біля охорони, який йому був необхідний для того щоб у понеділок підключити генератор у приміщенні офісу, тому він повідомив охоронцю, що зараз повернеться.

Суд уважає, що такі показання ОСОБА_2 не є явно не обґрунтованими, а навпаки, підтверджуються зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Так, із переглянутого відеозапису події, що були зроблені за допомогою камери спостереження у приміщенні магазину вбачається, що обвинувачений, розійшовшись з дружиною по різних рядах, візок взяв із собою. У відділі «Електротехніка» він залишає візок, щось обирає та зустрічає знайомого о 18 год. 33 хв., з яким вони щось обговорюють декілька хвилин, роздивляються товар і йдуть у протилежний від візка сторону. На виході з відділу ОСОБА_2 бере батарейки, при цьому, продовжуючи спілкуватися зі знайомим. Коли повертається до дружини о 18 год. 46 хв., тримає у руках якийсь провід, а дружина йому ще якийсь дає товар. Дружина щось каже ОСОБА_2 і той з 18 год. 46 хв. по 18 год. 49 хв. йде по рядах роздивляючись та його дії схожі на те, що він щось шукає. Після цього знову повертається до дружини, щось пояснює і йде до виходу, де охоронець йому показує місце, де він може залишити товар, а ОСОБА_2 щось кажучи охоронцю, виходить.

Зазначені обставини підтверджують пояснення обвинуваченого щодо відсутності у нього умислу на таємне викрадення чужого майна. Суд звертає увагу на те, що у ході кримінального провадження зазначені пояснення обвинуваченого не спростовані, а навпаки, підтверджені свідками ОСОБА_7 , яка підтвердила той факт, що її чоловік шукав візок, а коли не знайшов, то вона йому сказали піти взяти інший, ОСОБА_9 , який підтвердив, що обвинувачений йому повідомив про те, що повернеться за товаром, який залишив біля нього, ОСОБА_8 , який зазначив, що після затримання ОСОБА_2 то одразу повідомив, що забув за товар і готовий його оплатити.

Крім того, будучи затриманим, ОСОБА_7 у протоколі одразу зазначив, що він не мав наміру нічого красти, а просто забув про батарейки, у зв`язку з чим готовий оплатити за цей товар. Також, згідно наданої стороною захисту виписки щодо руху коштів по рахунку фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 від 14 березня 2023 року (а.с. 165), вбачається, що на його рахунку була сума 120000 грн., що значно перевищує вартість батарейок та давало йому можливість оплатити обраний ним та його дружиною товар.

На думку суду, доказами, які зібрані у ході даного кримінального провадження, наявність у діях обвинуваченого прямого умислу на таємне викрадення чужого майна, наявність корисливого мотиву та корисливої мети не доводяться.

Зокрема, жодним доказом не доводиться те, що обвинувачений мав на меті безоплатно звернути батарейки на свою користь, завдавши тим самим власнику цього товару шкоди. Зібрані у справі докази не доводять наявності у діях обвинуваченого корисливого мотиву та корисливої мети, зокрема бажання обвинуваченого здійснити придбання батарейок за рахунок інших осіб шляхом безоплатного звернення цих батарейок на свою користь, а також те, що його дії були скеровані виключно на одержання вигоди для себе.

Суд звертає увагу, що у ході досудового розслідування сторона обвинувачення зосередилась виключно на доведенні об`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, доведення ж суб`єктивної сторони цього кримінального правопорушення залишилось поза увагою.

Отже, суд повторно констатує те, що зібраними у справі доказами, доводиться вчинення обвинуваченим дій, які формально указують на об`єктивну сторону кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України. Між тим, доведення об`єктивної сторони кримінального правопорушення без доведення її суб`єктивної сторони не дає підстав для притягнення особи до кримінальної відповідальності за діяння, передбачене відповідною статтею (частиною статті) Особливої частини КК України.

Щодо мотивів, наведених прокурором, про наявність у діях обвинуваченого суб`єктивної сторони поставленого йому у вину кримінального правопорушення, то суд із ними не погоджується, оскільки вони фактично базуються на припущеннях. Зокрема те, що вага батарейок є більшою ніж 1 кг, у зв`язку з чим, на думку сторони обвинувачення, ОСОБА_2 не міг про них забути та не відчувати в кишенях, є припущенням. Так, допитаний свідок ОСОБА_9 пояснив, що не помітив у ОСОБА_2 якісь ознаки того, що в кишенях його куртки знаходиться щось важке. Сам ОСОБА_2 , також зазначив, що він був у зимній куртці, а батарейки були не настільки важкі щоб їх відчувати, а з переглянутого відеозапису не можливо зробити однозначний висновок про приховування обвинуваченим цих батарейок. Окрім того висновки прокурора про значну вагу батарейок є припущенням неконкретного змісту, оскільки ці батарейки судом у судовому засіданні не оглядались через відсутність з цього приводу будь-яких клопотань.

Отже, суд зазначає, що в частині доведеності наявності у діях обвинуваченого суб`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України існують сумніви, які судом, відповідно до положень ст. 62 КК України, тлумачаться на користь останнього.

Таким чином, проаналізувавши показання обвинуваченого, свідків та письмові докази, суд приходить до висновку про те, що їх не можна покласти в основу обвинувачення, оскільки вони як самі по собі, так і в сукупності, прямо чи не прямо не підтверджують, що в діях ОСОБА_2 є ознаки кримінального правопорушення, в якому він обвинувачується.

Згідно з положеннями п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється, зокрема, у разі, якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.

За правилами ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Таким чином, суд, провівши судовий розгляд даного кримінального провадження у відповідності до положень ч. 1 ст. 337 КПК України, згідно з якими, судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, а сам, діючи в межах своїх повноважень та компетенції, вирішуючи лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, у зв`язку з чим не наділений повноваженнями за власною ініціативою ініціювати проведення певних слідчих (розшукових) дій, оскільки функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган, безпосередньо дослідивши, надані докази стороною обвинувачення та стороною захисту, давши їм належну оцінку, відповідно до вимог ст. 94 КПК України, приходить до висновку про необхідність виправдання ОСОБА_2 на підставі п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України, оскільки сторона обвинувачення не довела, що в діянні останнього є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України.

Керуючись ст. 62 Конституції України, ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України визнати невинуватим та виправдати на підставі п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України за недоведеністю в діянні останнього складу даного кримінального правопорушення.

Речові докази: дві коробки з батарейками - залишити у власності ТОВ «Епіцентр К», DVD-R диск - залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Київського Апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1