Справа №127/6/24
Провадження №1-кп/127/2/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

сторони обвинувачення прокурора ОСОБА_3 ,

сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №13 в м. Вінниці кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Борщі, Вінницької області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, відомості про яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000670 від 14.11.2023,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , 11.11.2023 близько 20:15 год., перебуваючи в приміщенні магазину «Сільпо», що розташований за адресою: просп. Юності, 18, в м. Вінниці, діючи умисно, таємно, з корисливих спонукань, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, в умовах воєнного стану в Україні, який введено в дію відповідно до Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, помітив в торговельному кошику помаранчевого кольору, мобільний телефон торгової марки «Samsung» серії «Galaxy J6+» з ІМЕІ 1: НОМЕР_1 та ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , належний ОСОБА_5 , та шляхом вільного доступу здійснив його крадіжку, після чого залишив місце вчинення кримінального правопорушення, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи №7573/23/-21 від 23.11.2023, ринкова вартість мобільного телефону марки «Samsung» серії «Galaxy J6+» з ІМЕІ 1: НОМЕР_1 та IMEI 2: НОМЕР_2 , з об`ємом пам`яті 3/32 GB, на момент вчинення злочину становила 2054 грн.

Вказаними діями ОСОБА_4 завдав потерпілій ОСОБА_5 майнової шкоди на загальну суму 2054 грн.

В судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, суду пояснив, що працював у магазині «Сільпо» охоронцем. 11.11.2023 він помітив у одному з кошиків мобільний телефон, який вирішив забрати та залишити собі для користування. В подальшому, він вийняв з нього сім-карти, вставив свою карту та користувався мобільним телефоном близько двох днів, однак до нього підійшли працівники поліції, які запитали з приводу телефоні та він їм все розповів, а також добровільно видав викрадений телефон та одну сім-карту. Також, зазначив, що у вчиненому щиро розкаюється, про вчинене шкодує, більше такого не повториться, просив суд суворого його не карати та не позбавляти волі.

Зважаючи на те, що обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд вважає недоцільним досліджувати фактичні обставини справи, які ніким не оспорюються і проти цього не заперечують учасники процесу. З`ясувавши правильне розуміння обвинуваченою та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, на підставі допиту обвинуваченого, дослідження витягу з кримінального провадження №0000670 від 14.11.2023 (т.1 а.с. 22), протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 11.11.2023 (т.1 а.с. 23), заяви ОСОБА_6 від 14.11.2023 про добровільну видачу мобільного телефону з сім картою (т.1 а.с. 24), протоколу огляду від 14.11.2023 (т.1 а.с. 25-28), постанова про уточнення окремих даних від 27.12.2023 (т.1 а.с. 29), постанови про визнання предмету речовим доказом від 14.11.2023, від 20.12.2023 (т.1 а.с. 30, 31), ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області про накладення арешту від 17.11.2023 (т.1 а.с. 33, 34), висновку судової товарознавчої експертизи №7573/23/-21 від 23.11.2023 (т.1 а.с. 35-39), суд приходить до висновку про винність обвинуваченого у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченій покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та приймає до уваги роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Також, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання.

Суд зважає на те, що обвинувачений раніше не судимий (т.1 а.с. 44), перебував на стаціонарному обстеженні в психіатричній лікарні з 17.07.2015 по 04.08.2015 з діагнозом: «Легка розумова відсталість» (т.1 а.с. 45), на обліку у лікаря-нарколога не перебуває (т.1 а.с. 46), за місцем проживання характеризується позитивно (т.1 а.с. 47-49).

Обставинами що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого суд вважає щире каяття, усунення заподіяної шкоди.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Враховуючи вищезазначене, ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, обставини справи, з урахуванням вимог закону та передбачених цим законом санкцій, ставлення обвинуваченого до вчиненого, який вину визнав, у вчиненому щиро розкаявся, усунув заподіяну шкоду, суд приходить до висновку, що покарання достатнє для перевиховання та виправлення обвинуваченого, а також для запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень в майбутньому слід призначити у виді позбавлення волі на строк, визначений в межах санкції передбаченої ч. 4 ст. 185 КК України, з урахуванням вимог, передбачених ст. 69-1 КК України.

При цьому враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який вину визнав, наявність пом`якшуючих покарання обставин, відсутність обтяжуючих обставин, усунення заподіяної шкоди, позитивно характеризується за місцем проживання, суд приходить до переконання, що виправлення ОСОБА_4 можливе без відбування покарання та про можливість звільнення його на підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного за цим вироком покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк, із покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки саме такий вид покарання буде відповідати інтересам суспільства на даний час.

Початок строку відбування покарання обвинуваченому рахувати з дати ухвалення вироку.

Відповідно до вимог ст. ст. 124, 126 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого процесуальні витрати у відшкодування вартості проведення судової експертизи (т.1 а.с. 40), оскільки їх проведення було зумовлено розслідуванням вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення.

Долю речових доказів в кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України, скасувавши відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 КПК України арешт накладений на речові докази в кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 50, 63, 65-67, 69-1, 75, 76, 185 КК України, ст. ст. 100, 124, 126, 174, 349 ч. 3, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 69-1 КК України призначити йому покарання, у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком один рік.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дати ухвалення вироку, тобто з 18.01.2024.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави Україна процесуальні витрати в сумі 955,92 грн. у відшкодування вартості проведеного криміналістичного дослідження в кримінальному провадженні.

Арешт накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області №127/35379/23 від 17.11.2023 скасувати.

Речові докази в кримінальному провадженні №0000670, а саме:

- мобільний телефон марки «Samsung» серії «Galaxy J6+» з ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , в корпусі темно-синього кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , з сім картою № НОМЕР_3 , які передані на зберігання до камери речових доказів Відділення поліції №1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, після набрання вироком законної сили повернути власнику ОСОБА_5 ;

- DVD-R диск з двома відеозаписами з камер спостереження, після набуття вироком законної сили залишити при матеріалах кримінального правопорушення.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1