Справа № 145/1300/20
Провадження №1-кп/145/36/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" жовтня 2023 р. смт Тиврів

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні Тиврівського районного суду Вінницької області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 11.08.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000145, відносно вчинення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем м. Гнівань Тиврівського району Вінницької області, жителем АДРЕСА_1 , громадянином України, відповідно до ст.89 КК України раніше несудимим,

кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

встановив:

10.08.2020, близько 14:00 год., ОСОБА_5 перебував на подвір`ї домогосподарства, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , де вживав алкогольні напої разом з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

ОСОБА_5 під приводом того, що піде до магазину та купить ще алкоголю, встав зі столу та на ґрунті раптово виниклого умислу на незаконне заволодіння чужим майном, підійшов до належного ОСОБА_8 велосипеда марки «Аист» синьо-сірого кольору, який знаходився біля будинку даного домогосподарства, та без її дозволу узяв велосипед. Побачивши вищевикладене, ОСОБА_8 заборонила ОСОБА_5 брати свій велосипед, але останній проігнорував заборону ОСОБА_8 , висловився в її сторону нецензурною лайкою та реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання їх наслідків, з метою заволодіння чужим майном сів на даний велосипед, виїхав з території домогосподарства останньої, таким чином умисно, повторно, з корисливих мотивів, відкрито, заволодів ним.

Згідно висновку експерта № 610/20-21 від 28.08.2020 ринкова вартість велосипеда виробництва Мінського мотоциклетно-велосипедного заводу моделі «Аист» станом на 10.08.2020 при умові незмінності товарного виду, робочого стану та виконанні всіх відповідних функцій останнього становила 580, 50 грн.

В подальшому ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_8 , матеріального збитку на вищезазначену суму.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винуватість в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні за ч.2 ст.186 КК України визнав, розкаявся у вчиненому, визнав фактичні обставини справи.

Суд, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, оскільки проти цього не заперечували учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності їх позиції у суду відсутні. Окрім того, учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

ОСОБА_5 дав показання, що дійсно 10.08.2020 в обідню пору він з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вживали алкогольні напої на подвір`ї ОСОБА_8 . Потім він взяв біля будинку належний їй велосипед, хоча вона заборонила. Він проігнорував її заборону, сів на велосипед та поїхав з території домогосподарства.У вчиненому кається.

Суд вважає показання обвинуваченого є достовірними, правдивими, належними та допустимими, оскільки вони не спростовуються, а навпаки підтверджуються іншими доказами.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 6 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

В силу ч.1 ст.23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.

Відповідно до ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Таким чином, суд дійшов висновку, що обвинувачений ОСОБА_5 відкрито викрав чуже майно, вчинив грабіж, кваліфікуючою ознакою якого є повторність, а тому повинен нести відповідальність за ч.2 ст.186 КК України.

Призначаючи покарання за вчинене, суд враховує характер та ступінь тяжкості кримінального правопорушення, особу винного ОСОБА_5 (відповідно до ст.89 КК України раніше несудимим, не перебуває на обліку у лікарів психіатра та нарколога; позитивно характеризується за місцем проживання); обставини, що пом`якшують покарання, до яких суд відносить визнання винуватості за вчинене суспільно небезпечне діяння, щире каяття; обставини, які обтяжують його відповідальність, до яких суд відносить вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до досудової доповіді про обвинуваченого у кримінальному провадженні, складеної Вінницьким районним відділом №2 філії ДУ "Центр пробації" у Вінницькій області, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченому оцінюється як високий, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як середній. Орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_5 без позбавлення або обмеження волі можливе та не становить високої небезпеки для суспільства; виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. Вважає за доцільне покласти на нього додаткові обов`язки, передбачені п.2 ч.3 ст76 КК України.

Згідно положень ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті надати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003, за №7 «Про судову практику призначення судами кримінального покарання» суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

На основі засад законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, керуючись ст.ст.50, 65 КК України, суд призначає обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі, та приходить до висновку, що його виправлення і перевиховання можливо досягти без ізоляції від суспільства в умовах здійснення постійного контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням із застосуванням положень ст.ст.75, 76 КК України.

Суд стягує з обвинуваченого витрати за проведення експертизи.

Долю речових доказів вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.349, 368, 371, 373, 374, 376, 392, 395 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винним в вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, і призначити покарання - 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання, якщо протягом іспитового строку терміном 2 (два) роки він не вчинить нового кримінального правопорушення.

На підставі п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: велосипед виробництва Мінського мотоциклетно-велосипедного заводу моделі «Аист», повернений потерпілій ОСОБА_8 , залишити власниці.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 163 (сто шістдесят три) гривні 44 копійки за проведення судової товарознавчої експертизи.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Тиврівський районний суд Вінницької області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги, судове рішення набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_9