Справа №523/5265/23
Провадження №1-кс/523/3108/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.10.2023 року

Слідчий суддя Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі скаргу адвоката ОСОБА_3 на рішення прокурора в матеріалах кримінального провадження №0000059 від 01.08.2019 року,-

ВСТАНОВИВ:

До Суворовського районного суду м. Одеси надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 на рішення прокурора по матеріалам кримінального провадження №0000059 від 01.08.2019 року.

Згідно вказаної скарги, адвокат ОСОБА_3 оскаржує рішення прокурора від 07.04.2023 року № 53-2923 про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування та на відмову у визнанні потерпілою.

Дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що 29.09.2023 року слідчим СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській ОСОБА_4 в матеріалах кримінального провадження №0000059 від 01.08.2019 року було винесено постанову про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.

Згідно ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Статтею 26 КПК України також встановлено засади диспозитивності кримінального провадження. Зокрема, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування; рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом; рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником; рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником; рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником; повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Оскарження постанови про відмову у визнанні потерпілим передбачено п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Як зазначено у ч.1 ст. 303 КПК України, таке рішення може бути оскаржено на досудовому провадженні, під час досудового розслідування.

Стаття 306 КПК України передбачає, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

Скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги, крім скарг на рішення про закриття кримінального провадження, які розглядаються не пізніше п`яти днів з моменту надходження скарги.

Розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Стаття 307 КПК України визначає, що за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України, рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне.

Враховуючи вищевикладене, оскільки кримінальне провадження закрито, постанова про закриття не скасована, при цьому слідчому судді можуть оскаржуватися рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування, а діючим законодавством не передбачено оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого після закриття кримінального провадження, стадія досудового провадження по кримінальному провадженню №0000059 відсутня, слідчий суддя не має повноважень та законних підстав для розгляду скарги по суті, на підставі чого приходить до висновку про відмову в задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст. 110, 303-307 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 на рішення прокурора від 07.04.2023 року №53-2923 в матеріалах кримінального провадження №0000059 від 01.08.2019 року - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_5