Дата документу 09.01.2024
Справа № 334/8538/21
Провадження № 1-в/334/4/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2024 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретарки судового засідання ОСОБА_2 , розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Запоріжжі подання начальника Шевченківського районного відділу Філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області ОСОБА_3 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності обвинувального вироку, поданого відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чорноземне Якимівського району Запорізької області, громадянина України, який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , засуджений 09.11.2021 року Ленінський районним судом м. Запоріжжя за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді 80 годин громадських робіт,-

ВСТАНОВИВ:

15.12.2023 року до Ленінського районного суду м. Запоріжжя засобами поштового зв`язку надійшло подання начальниці Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області ОСОБА_5 , за змістом якого просить звільнити від подальшого відбування покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 09.11.2021 року Ленінський районним судом м. Запоріжжя за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді 80 годин громадських робіт, у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

За змістом подання вирок Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 09.11.2021 року набрав законної сили 10.12.2021 року, надійшов на виконання до Шевченківського районного відділу з питань пробації 22.02.2022 року.

Як зазначає представник органу пробації, згідно з довідкою УІТ ГУНП України № від 11.12.2023 року ОСОБА_4 з моменту винесення судового рішення до кримінальної відповідальності не притягувався, що свідчить про втрату ним суспільної небезпечності. Факт ухилення від виконання вироку Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 09.11.2021 року з боку засудженого у передбаченому законодавством порядку не встановлений.

Відповідно до ч.3,4 ст.80 КК України строк давності виконання вироку відносно засудженого ОСОБА_4 не зупинявся та не переривався, а закінчився 10.12.2023 року, факт ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт відсутній.

Представник органу пробації зазначив, що викладене свідчить, що правові перешкоди для звільнення від відбування покарання ОСОБА_4 у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку на підставі ч.1,4 ст.80 КК України, відсутні. Тому, з урахуванням викладеного, на підставі ч.3 ст.62 Конституції України, п.14 ч.1 ст.537, п.4 ч.2 ст.539 КПК України, ст.80 КК України, ст.152 КВК України, Закону України «Про судоустрій і статус суддів» просить клопотання задовольнити.

Засуджений, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомляв, що не заважає розгляду справи, з урахуванням питання, яке розглядається судом та в разі задоволення подання не погіршує становища особи.

Прокурор та представник органу пробації, будучи належним чином та завчасно повідомленими про дату, час та місце судового засідання, до суду не з`явилися. 09.01.2024 року на електронну пошту суду надійшла заява заступника начальника Шевченквіського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області Т. Згурської, в якій зазначає, що подання підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши подання та матеріали особової справи засудженого, суд вважає подання таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.14 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст.539 цього Кодексу, має право вирішувати, зокрема, інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Згідно з ч.2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених, зокрема, р. 14 ч.1 ст. 537 КПК України.

Встановлено, що вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 09.11.2021 року у кримінальній справі №334/8538/21, провадження №1-кп/334/905/21 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим за ч.1 ст.185 КК України, призначено покарання у виді громадських робіт на строк 80 (вісімдесят) годин.

Вирок суду набрав законної сили 10.12.2021 року.

За поданням органу пробації від 25.08.2022 року засудженого оголошено у розшук, як особу засуджену до покарання не пов`язаного з позбавленням волі, відсутню за місцем проживання, заведено розшукову справу № 50942204.

Згідно довідки УІТ ГУНП України № від 11.12.2023 року, стало відомо, що 30.11.2023 року розшукову справу закрито, у зв`язку із встановленням місцезнаходження ОСОБА_4 .. Інформація щодо закриття розшукової справи № 50942204 у відношенні ОСОБА_4 до уповноваженого органу з питань пробації не надходила.

Відповідно до положень п.1 ч.1 ст.80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

В той же час, зазначеною нормою встановлено три умови звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку: закінчення зазначених у ст.80 КК України строків; не ухилення засудженого від відбування покарання; не вчинення протягом встановлених ч.1,3 ст.80 КК України строків нового злочину. Перебіг строку давності виконання обвинувального вироку починається з дня набрання чинності вироком суду.

Так, ч.3 ст.80 КК України передбачено зупинення перебігу строку давності у разі, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання, а строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

Ч.4 ст.80 КК України передбачено, що перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення строку давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину.

Таким чином, при ухиленні від відбування покарання строк давності не спливає протягом усього періоду ухилення, а його перебіг відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання, що передбачено ч.3 ст.80 КК України. Крім цього, строк давності, який сплив до моменту ухилення засудженого від відбування покарання, не анулюється, а підлягає заліку і продовжує спливати з моменту з`явлення засудженого або його затримання.

Відповідно, за загальним правилом особа (крім тих, що засуджені за злочини, передбачені ч.3 ст.127, ст. ст. 437-439 і ч. ст. 442 КК України, або за інші злочини до довічного позбавлення волі) звільняється від відбування покарання відповідно до ст.80 КК України саме за наявності зазначених вище трьох обов`язкових елементів.

Отже, строк давності виконання обвинувального вироку починає спливати з моменту набрання вироком законної сили і триває весь час, доки вирок не виконується з причин, не пов`язаних з ухиленням особи від його виконання.

Судом встановлено, що з 22.02.2022 року засуджений перебував на обліку Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області на підставі розпорядження Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 02.02.2022 року про виконання вироку, що набрав законної сили.

Відповідно до матеріалів особової справи №8/2022 встановлено, що відомості до ЄРДР про вчинення засудженим ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 389 КК України не вносилися.

Отже, в матеріалах провадження відсутні дані про ухилення ОСОБА_4 від відбування покарання, призначеного вироком, або про вчинення ним нового кримінального правопорушення до закінчення строку давності, а, відтак, відсутні і підстави для зупинення перебігу строку виконання обвинувального вироку і застосування ч. 3 ст. 80 КК України.

Таким чином, оскільки ОСОБА_4 за вказаним вироком засуджено до покарання у виді громадських робіт, що є менш суворим, ніж обмеження волі, з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в строк двох років, судом встановлено підстави для задоволення подання та звільнення засудженого від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Керуючись ст. 369-372, 537, 539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Подання задовольнити.

Звільнити від подальшого відбування покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 09.11.2021 року Ленінський районним судом м. Запоріжжя за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді 80 годин громадських робіт, у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1