Провадження № 1-кс/686/9194/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2023 року м. Хмельницький

Слідча суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника скаржника ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_6 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СУ ГУНП у Хмельницькій області у кримінальному провадженні № 00000278 від 25.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 364 КК України, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із скаргою, поданою в інтересах ОСОБА_6 , на бездіяльність слідчого СУ ГУНП у Хмельницькій області у кримінальному провадженні № 00000278 від 25.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 364 КК України, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.

В обґрунтування скарги зазначив, що слідчими СУ ГУНП в Хмельницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №00000278 від 25.05.2023 року за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

14.10.2023 року слідчим суддею Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області винесено ухвалу у справі №686/13587/23, якою надано дозвіл на проведення обшуку за місцем розташування Управління Державної інспекції архітектури та містобудування України в Хмельницькій області за адресою: м. Хмельницький, вул. Грушевського 87/2.

20.10.2023 року на підставі вказаної ухвали проведено обшук, за результатами якого вилучено ряд майна згідно опису.

Зазначає, що відповідно до абзацу 2 частини п`ятої статті 171 Кримінального процесуального кодексу України у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подане слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Станом на 26.10.2023 року до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області клопотання про арешт тимчасово вилученого майна не надходило, з огляду на що слідчий зобов`язаний був повернути майно.

Просить: визнати протиправною бездіяльність слідчого у кримінальному провадженні 00000278 від 25.05.2023, що полягає у неповерненні тимчасового вилученого 20.10.2023 року майна у строки, визначені абз. 2 ч. 5 ст. 171 Кримінального процесуального кодексу України та зобов`язати слідчого у кримінальному провадженні 00000278 від 25.05.2023 повернути майно, вилучене 20.10.2023 року під час обшуку за місцем розташування Управління Державної інспекції архітектури та містобудування України в Хмельницькій області за адресою: м. Хмельницький, вул. Грушевського 87/2.

Представник скаржника у судовому засіданні подану скаргу підтримав з підстав, викладених у скарзі, просив її задовольнити. Пояснив, що усе майно було вилучено у ОСОБА_6 , однак у подальшому не накладено на нього арешт у строки, встановлені КПК України. А тому є підстави для його повернення.

Слідчий та прокурор у судовому засіданні пояснили, що у ході обшуку, проведеного 20.10.2023, було вилучено майно, яке не перелічено в ухвалі про надання дозволу на проведення обшуку: листи Державної служби України з надзвичайних ситуацій на 31 арк., папку з надписом «позапланова перевірка на земельній ділянці з кадастровим номером 68224580:04:005:0340 за адресою: смт. Стара Ушиця, Кам`янець-Подільський район, Хмельницька область», 2 блокноти з чорновими записами. А тому не заперечили проти задоволення скарги в частині повернення переліченого ними майна. Водночас, просили відмовити у задоволенні решти вимог скарги, оскільки вилучене у ході обшуку майно не має статусу тимчасово вилученого, позаяк дозвіл на вилучення надавався ухвалою суду про надання дозволу на проведення обшуку.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши надані матеріали кримінального провадження № 00000278 від 25.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 364 КК України, вважаю, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Подаючи скаргу, адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , мотивує свої вимоги щодо повернення усього майна, вилученого за місцем розташування Управління Державної інспекції архітектури та містобудування України в Хмельницькій області за адресою: м. Хмельницький, вул. Грушевського 87/2, тим, що ОСОБА_6 був указаний в протоколі обшуку від 20.10.2023 року як фізична особа-володілець приміщення та саме йому було вручено ухвалу слідчого судді.

У даному контексті слід зазначити, що ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 жовтня 2023 року було надано дозвіл на проведення обшуку за місцем розташування Управління Державної інспекції архітектури та містобудування України в Хмельницькій області, що за адресою: м. Хмельницький, вул. Грушевського 87/2, з метою відшукання та вилучення оригіналів наступних речей та документів: довідок щодо розгляду документів, поданих для прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта та видачі сертифікату, чек-листи, складені за результатами огляду об`єктів будівництва, мобільних телефонів, ноутбуків, системних блоків, планшетів на яких наявна інформація щодо видачі довідок щодо розгляду документів, поданих для прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта та видачі сертифікату, журналів вхідної та вихідної кореспонденції за 2022-2023 рр.

У протоколі обушку ОСОБА_6 указаний в числі осіб, присутніх під час проведення обшуку ( ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 ) та саме йому, згідно протоколу обшуку, пред`являлася ухвала про надання дозволу на проведення обшуку.

Разом з тим, саме по собі пред`явлення певній особі, в тому числі працівнику установи, ухвали про надання дозволу на проведення обшуку за адресою розташування юридичної особи (у даному випадку Управління Державної інспекції архітектури та містобудування України в Хмельницькій області), не дає підстави вважати, що подаючи скаргу до слідчого судді, дана особа діє як представник вказаної юридичної особи.

КПК України не визначає правового статусу представника володільця вилученого майна, в тому числі у випадку, коли ним є юридична особа, та яким чином підтверджуються його повноваження.

Для випадків неврегульованості певних питань у ч. 6 ст. 9 КПК передбачено правило, згідно з яким у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Однією із загальних засад кримінального провадження є рівність перед законом і судом (п. 3 ч. 1 ст. 7 КПК).

За змістом п. 3 ч. 1 ст. 7 КПК, який розкритий у ч. 1 ст. 10 КПК, не може бути привілеїв чи обмежень у процесуальних правах, передбачених цим Кодексом, за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних чи інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, громадянства, освіти, роду занять, а також за мовними або іншими ознаками.

Ураховуючи наведене, слідча суддя дійшла висновку, що у кримінальному провадженні представником скаржника юридичної особи, за адресою якої було вилучено майно, може бути особа, яка за змістом КПК може бути представником іншого учасника кримінального провадження, з якими його можна порівняти - представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт. При цьому, підтвердження повноважень представника скаржника у кримінальному провадженні має здійснюватися у такій формі та порядку, які не наділятимуть останнього привілеями та не обмежуватимуть у порівнянні з іншими учасниками кримінального провадження. Тобто, з дотриманням засади рівності перед законом і судом всіх учасників кримінального провадження. І такі форма та порядок підтвердження повноважень представника скаржника у кримінальному провадженні повинні бути такими ж, як і при підтвердженні повноважень представників інших учасників кримінального провадження, з якими його можна порівняти.

Так, ч. 4 ст. 64-2 КПК України передбачено, що представником третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути: особа, яка у кримінальному провадженні має право бути захисником; керівник чи інша особа, уповноважена законом або установчими документами, працівник юридичної особи за довіреністю - у випадку, якщо власником майна, щодо якого здійснюється арешт, є юридична особа.

Повноваження представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, на участь у кримінальному провадженні підтверджуються: 1) документами, передбаченими статтею 50 цього Кодексу, - якщо представником третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, є особа, яка має право бути захисником у кримінальному провадженні; 2) копією установчих документів юридичної особи - якщо представником третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, є керівник юридичної особи чи інша уповноважена законом або установчими документами особа; 3) довіреністю - якщо представником третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, є працівник юридичної особи, яка є власником майна, щодо якого здійснюється процедура спеціальної конфіскації.

Зазначених документів, які би підтверджували право ОСОБА_6 , якого представляє адвокат ОСОБА_3 , при поданні даної скарги діяти від імені Управління Державної інспекції архітектури та містобудування України в Хмельницькій області, до скарги не долучено, а тому слідча суддя не може вважати скаржника особою, яка діє як представник володільця вилученого майна - Управління Державної інспекції архітектури та містобудування України в Хмельницькій області.

Враховуючи викладене, слідча суддя вважає помилковим твердження представника у скарзі про повернення тимчасово вилученого майна, про можливість ОСОБА_6 діяти від імені юридичної особи-володільця приміщення, а розцінює скаржника виключно як володільця вилученого саме у нього майна.

Не може братися до уваги і ордер, яким уповноважено ОСОБА_3 представляти інтереси Державної інспекції архітектури та містобудування України, оскільки вказана юридична особа не є скаржником та не зверталася до слідчого судді із вимогами про оскарження бездіяльності слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.

Слідчою суддею встановлено, що на підставі ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 жовтня 2023 року було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , у ході якого було вилучено: листи Державної служби України з надзвичайних ситуацій на 31 арк., папку з надписом «позапланова перевірка на земельній ділянці з кадастровим номером 68224580:04:005:0340 за адресою: смт. Стара Ушиця, Кам`янець-Подільський район, Хмельницька область», папку з назвою «Огляди 2022» на 244 арк., папку з назвою «Огляди 2023» на 400 арк., 2 блокноти з чорновими записами, системний блок «1STPLAYER», ноутбук марки «ТНINКВООК», ноутбук марки «МАСВООК», мобільний телефон iPhone 13 Pro із сім-карткою НОМЕР_1 , мобільний телефон iPhone 10 із сім-карткою НОМЕР_2 , мобільний телефон iPhone ХR із сім-карткою НОМЕР_3 , мобільний телефон Huawei НОМЕР_4 .

У судовому засіданні представник скаржника пояснив, що усі речі були вилучені у ОСОБА_6 .

Натомість слідчий у судовому засіданні зазначив, що конкретно у ОСОБА_9 було вилучено лише ноутбук марки «МАСВООК» та мобільний телефон iPhone 13 Pro із сім-карткою НОМЕР_1 , а мобільний телефон iPhone 10 із сім-карткою НОМЕР_2 перебував у володінні ОСОБА_7 , мобільний телефон iPhone ХR перебував у володінні ОСОБА_10 , а мобільний телефон Huawei є робочим.

Враховуючи викладене, з огляду на зміст протоколу обшуку та ухвалу суду про надання дозволу на його проведення, пояснення слідчого, не надання представником скаржника жодного доказу на підтвердження права власності ОСОБА_6 або належності саме йому, як володільцю, вилученого за місцем розташування Управління Державної інспекції архітектури та містобудування України в Хмельницькій області майна, слідча суддя вважає, що твердження представника скаржника про те, що ОСОБА_6 є володільцем усього вилученого майна є очевидно неспроможним та не ґрунтується на матеріалах справи, а тому розгляд скарги слід здійснювати лише у контексті оскарження бездіяльності слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна, володільцем якого є ОСОБА_6 (ноутбуку марки «МАСВООК» та мобільного телефону iPhone 13 Pro із сім-карткою НОМЕР_1 ), оскільки документів на підтвердження його повноважень діяти від імені Управління Державної інспекції архітектури та містобудування України в Хмельницькій області, ОСОБА_7 і ОСОБА_10 не надано.

За своїм змістом подана скарга направлена на повернення вилученого майна у ході проведеного обшуку, через призму оскарження бездіяльності слідчого.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу та бездіяльність слідчого у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк

За змістом ч. 1 ст.169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті171, частиною шостою статті173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.

Проведення обшуку регламентовано ст.234 КПК України, який проводиться на підставі ухвали слідчого судді із зазначенням ознак майна, на яке надається дозвіл на вилучення. При обшуку слідчий, прокурор мають право вилучати речі, майно, зазначені в ухвалі слідчого судді, і у цьому разі не вимагається подальше звернення слідчого із клопотанням про арешт такого майна, оскільки слідчим суддею при наданні дозволу на обшук, дане питання вже досліджувалось, і така ухвала, відповідно до п.6 ч.2 ст.235 КПК України, повинна містити перелік речей, документів, для виявлення яких проводиться обшук.

Отже, ухвала слідчого судді про дозвіл на обшук обов`язково повинна містити перелік речей, документів, для виявлення яких проводиться обшук.

В процесі проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді, слідчий має право, у тому числі, оглядати і тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження, що регламентовано у ч.7 ст.236 КПК України. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку або огляду, здійснюваного на підставі ухвали слідчого судді, яка постановлена на підставі ст.235 КПК України, слідчим подається впродовж 48 годин клопотання про арешт такого тимчасово вилученого майна (ч.5 ст.171 КПК України), тобто такого майна, яке не було зазначено в ухвалі слідчого судді при наданні дозволу на обшук.

Тобто КПК України чітко зазначено, що клопотання про арешт подається слідчим лише щодо майна, яке було тимчасово вилучене. Водночас законодавець не зазначає, що у подальшому, після проведення обшуку, дозвіл на який надано слідчим суддею, слідчий повинен звернутись до слідчого судді із клопотанням про арешт такого майна.

Отже, після проведення обшуку, дозвіл на який надано слідчим суддею, та вилучення майна, зазначеного у такій ухвалі слідчого судді, подальше звернення до слідчого судді про арешт майна - не вимагається і є недоцільним. У випадку вилучення під час обшуку такого майна, яке не зазначено в ухвалі слідчого судді про надання дозволу на обшук, воно вважається тимчасово вилученим майном і у відношенні такого майна має бути звернення слідчого про його арешт.

Таким чином, вищенаведені вимоги кримінального процесуального законодавства щодо звернення слідчого, прокурора з клопотанням про арешт стосується тимчасово вилученого майна, яким в розумінні ч.7 ст.236 КПК України є вилучені під час обшуку речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу.

Дана правова позиція визначена узагальненням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» та узгоджується із позицією, викладеною Верховним Судом у справі № 457/1485/13-к від 23 січня 2020 року, де зазначено, що «відповідно до вимог ч. 7 ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном. Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України щодо тимчасово вилученого майна слідчим подається клопотання про його арешт або таке - повертається особі, в якої було вилучено. Щодо речей та документів, на відшукання яких надано дозвіл в ухвалі про проведення обшуку, то накладення на них арешту КПК України не передбачає».

Тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, за всіх обставин, передбачених ст.169 КПК України, в тому числі і у випадку, коли слідчий не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна не звернеться до слідчого судді з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна (ч.5 ст.171 КПК України).

При цьому слідчий суддя виходить із засад кримінального провадження, закріплених в статті 16 КПК України, відповідно до якої позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.

Відповідно до норм ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Як зазначено в ст. 1 Першого протоколу до Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», кожна фізична чи юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання сторонами їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України.

Враховуючи вищенаведене, слідча суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для задоволення скарги та зобов`язання уповноважених осіб, у володінні яких знаходиться тимчасово вилучене у кримінальному провадженні №00000278 від 25.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 364 КК України майно, повернути ОСОБА_6 вилучений під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , мобільний телефон iPhone 13 Pro, ІМЕІ НОМЕР_5 із сім-карткою НОМЕР_1 , щодо якого не було прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл та яке, у зв`язку із цим, набуло статусу тимчасово вилученого майна.

Доходячи вказаного висновку, слідчою суддею враховується, що згідно ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 жовтня 2023 року дозвіл на проведення обшуку було надано за місцем розташування Управління Державної інспекції архітектури та містобудування України в Хмельницькій області з метою відшукання речей, які перебувають у володінні саме даної юридичної особи та стороною обвинувачення не доведено, що відповідно до ст. 234 КПК України судом було надано дозвіл на проведення обшуку для відшукання особистих речей ОСОБА_6 у його житі чи володінні.

У даному випадку розширене тлумачення ухвали про надання дозволу на проведення обшуку є неприпустимим, оскільки може призвести до позбавлення або обмеження права власності третіх осіб під час кримінального провадження та не відповідає загальним засадам кримінального провадження.

А тому слідчим мало би бути впродовж 48 годин подане клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, а саме мобільного телефону iPhone 13 Pro, ІМЕІ НОМЕР_5 із сім-карткою НОМЕР_1 ОСОБА_6 , однак таке клопотання перед судом не ініціювалося, що підтвердив слідчий та прокурор у судовому засіданні.

Щодо ноутбуку марки «МАСВООК», то підстави для визнання його як речі, яка має статус тимчасово вилученого майна, на сьогодні відсутні, оскільки на момент проведення обушку він знаходився за місцем розташування Управління Державної інспекції архітектури та містобудування України в Хмельницькій області і хоча, за інформацією слідчого, він був виданий ОСОБА_6 , однак доказів того, що вказаний пристрій є його особистим майном та не використовувався у робочих цілях при виконанні функціональних обов`язків, не надано.

Відповідно до вимог ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Повноважень слідчого судді на визнання бездіяльності протиправною КПК України не містить. Тому в цій частині слід відмовити у задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст.2, 9, 284, 303-307 КПК України, слідча суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Скаргу ОСОБА_6 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СУ ГУНП у Хмельницькій області у кримінальному провадженні № 00000278 від 25.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 364 КК України, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна задовольнити частково.

Зобов`язати уповноважених осіб, у володінні яких знаходиться тимчасово вилучене у кримінальному провадженні №00000278 від 25.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 364 КК України майно, повернути ОСОБА_6 тимчасове вилучене під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме: мобільний телефон iPhone 13 Pro, ІМЕІ НОМЕР_5 із сім-карткою НОМЕР_1 .

В задоволенні решти вимог скарги, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідча суддя