Справа № 752/1346/17
Провадження по справі № 1-кп/752/1475/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" грудня 2023 р. Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження №0011143, данні про яке 20.11.2016 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Стелькольний Хасинського району Магаданської області, громадянина України, що має вищу освіту, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, такого, що не має на утриманні малолітніх дітей, та/або непрацездатних осіб, який має реєстрацію за адресою: АДРЕСА_1 , який постійно мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 342 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

потерпілої - ОСОБА_8 ,

встановив:

Згідно обвинувального акту, складеного 01.04.2019 прокурором Київської місцевої прокуратори №1 ОСОБА_9 та затвердженого керівником Київської місцевої прокуратори №1 ОСОБА_10 , « ОСОБА_3 19.11.2016 року приблизно о 20 год., перебуваючи на перехресті вул. Васильківської та вул. Стельмаха, в м. Києві, підійшов до працівників патрульної поліції, які здійснювали оформлення дорожньо-транспортної пригоди та знаходились при виконанні своїх службових обов`язків.

Підійшовши до заступника командира роти батальйону № 1 лейтенанта поліції ОСОБА_8 та інспектора роти №1 батальйону № 1 ОСОБА_11 , які складали протокол дорожньо-транспортної пригоди. ОСОБА_3 почав заважати оформленню останніми дорожньо-транспортної пригоди, відволікаючи їх від виконання службових обов`язків, ставлячи під сумнів законність проведення їх дій.

Внаслідок неправомірних дій з боку ОСОБА_3 , співробітник поліції ОСОБА_8 , відповідно до ст. 16 Закону України «Про Національну полінію України», висунула з даного приводу вимогу, щодо припинення правопорушення та зупинення перешкоджання виконанню їх функціональних обов`язків та залишення місця оформлення дорожньо-транспортної пригоди, яким є проїжджа частина вище зазначених вулиць.

Після того, як ОСОБА_3 категорично відмовився виконувати законну вимогу працівника правоохоронного органу, до нього підійшла ОСОБА_8 та стала намагатись фізично витіснити його з проїжджої частини дороги.

В цей час ОСОБА_3 , користуючись своєю перевагою в фізичній силі та відсутністю в безпосередній близькості інших працівників поліції, перебуваючи впритул до лейтенанта поліції ОСОБА_8 , достовірно знаючи, що остання є працівником правоохоронного органу і знаходиться при виконанні своїх службових обов`язків, не реагуючи на її законні вимоги, здійснив активну протидію, яка виразилась у нанесенні одного удару в область обличчя ОСОБА_8 , внаслідок чого остання була вимушена покликати на допомогу лейтенанта поліції ОСОБА_11 , з яким вона разом вимушена була застосувати відносно ОСОБА_3 спеціальний засіб - «кайданки».

Відповідно до акту судово-медичної експертизи потерпілій ОСОБА_8 спричинено садно м`яких тканин носа, що відноситься до легкого тілесного ушкодження.

Далі, продовжуючи свої неправомірні дії, ОСОБА_3 , знаходячись біля службового автомобіля працівників патрульної поліції перешкодив, тобто здійснив активну протидію, законній вимозі лейтенанта поліції ОСОБА_8 під час виконання покладених на неї обов`язків та відмовився сідати до зазначеного автомобіля не реагуючи на законну вимогу лейтенанта поліції ОСОБА_8 .

Таким чином ОСОБА_3 19 листопада 2016 року, приблизно о 20 год. 00 хв., перебуваючи на перехресті вул. Васильківської та вул. Стельмаха в м. Києві вчинив опір працівникові правоохоронного органу при виконанні ним службових обов`язків.»

Такі дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.2 ст. 342 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 вину у пред`явленому йому обвинувачені не визнав. Надав суду показання за змістом яких зазначив, що 19 листопада 2016 перебував із знайомими у закладі громадського харчування, по типу піцерія, але назву не пригадує. Коли вийшли на вулицю Васильківську на перехресті із вул. Стельмаха, побачили, що легковий автомобіль Шкода темного кольору здійснив наїзд на холодильник поруч із кіоском. Автомобіль передньою частиною перебував на тротуарі, а задньою - на проїзній частині. Таке його розташування заважало проходу по тротуару, тому пішоходи були вимушені його обходити про дорозі. Зібрався натовп, кричала якась жінка. Він побачив, як водій почав знімати номерні знаки. Він підійшов до автомобіля та намагався у водія дізнатися, з якою метою він вчиняє такі дії. Перебував біля задньої лівої частини авто. У цей момент, коли він був повернутий обличчям до автомобіля, відчув, що його ззаду хтось смикає за праву руку. Він не реагував, та продовжував тарабинити по автомобілю, звертаючись до водія, але смикання продовжувалося. Потім його схопили за руку, тоді повернувся та побачив дівчину. Оскільки було темно, не зрозумів, що перед ним поліцейський. Не бачив на її одязі жетон та/або інші знаки. Остання намагалася скрутити йому руку, він її висмикнув, що призвело до того, що він або втратив, рівновагу, або з`їхав з тротуару. Точно не пригадує. Припускає, що під час падіння, міг схопити дівчину за одяг, чим пояснює той факт, що вони впали вдвох. Він не встиг підвестися, як відчув, що на нього зверху напали. Відчув, що людей, які вчиняли такі дії, було двоє. Другий підійшов пізніше. Його притискали до землі, скручували руки, потім наділі кайданки. Коли підвели, то побачив двох поліцейських, одним із яких була потерпіла. Він намагався у них дізнатися, чому його затримали, але відповіді не отримав. Тому не вважає вимоги сісти до автомобіля законними. Його намагалися силою посадити до службового автомобіля, але він фізично не міг це зробити, оскільки стояв спиною до дверей. Потім потерпіла, вдарила його коліном в пах, від чого він зігнувся, що і дало поліцейським можливість запихнути його до автомобіля. У райвідділку його оглянув лікар та виявив тілесні ушкодження на кінцівках. Потім його відпустили. На наступний день о 7 год. до нього додому приїхали поліцейські, які доставили до райвідділку, де тримали до 16 год. Потім доставили до ОСОБА_12 .

Також обвинувачений зазначив, що коли підійшов до машини, поліцейських поруч не бачив, зокрема і службовий автомобіль. Заперечує, що коли побачив перед собою дівчину (потерпілу), зрозумів, що вона поліцейська. Вона не представилася. Він до неї не наближався. Ніяких вимог не висувала, одразу почала викручувати руку. Крові на її обличчі та одягу ні на місці подій, ані у райвідділку також не бачив.

Просить його виправдати.

У доведення винуватості ОСОБА_3 у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення, сторона обвинувачення надала суду письмові документи, а також за її клопотанням були допитані потерпіла та свідки.

Потерпіла ОСОБА_8 , допитана в судовому засіданні надала показання, а змістом яких зазначила, що на момент подій обіймала посаду заступника командира роти №1 батальйону №1 УПП у м. Києві ДПП. В листопаді 2016 перебувала у наряді разом з інспектором ОСОБА_11 . Наприкінці зміни вони отримали повідомлення про «ДТП без жертв» та прийняли його оскільки були поруч. Прибули на місце подій та виявили на перехресті вул. Васильківської та Стельмаха у м. Києві легковий автомобіль, який здійснив наїзд на МАФ, який розміщувався на тротуарі. Автомобіль передньою частиною був на тротуарі, задньою на проїзній частині. Вважає, що з початку приїзду на місце ДТП, почалася процедура огляду, встановлення обставин ДТП, тобто вона були при виконання службових обов`язків. Вона була у форменому одязі, і наявність такого, зокрема, перевірялося на початку чергування. Її напарник відійшов до службового автомобіля, який вони припаркували неподалік, за конусами, для того, щоб огородити місце ДТП. Вона перебувала поруч із автомобілем. У цей момент до автомобіля підійшли чоловік (обвинувачений), жінка із ним та інші люди. Чоловік (обвинувачений) агресивно поводився. Вона висунула вимогу залишити проїзну частину та відійти від місця ДТП. Вона їм не представилася, але такої вимоги ніхто і не висував. Вона вважала, що її вимоги залишити проїзну частину були очевидними та зрозумілими. Люди були на підпитку та не виконували її вимоги. Тоді вона розвела руки та почала відтісняти їх відштовхувати, роблячи відповідні махи руками. Вона наблизилася до чоловіка (обвинуваченого) та повторила йому вимогу звільнити проїзджу частину дороги. Впевнена, що він розумів, що вона є поліцейським та які вимоги йому висуває. Він не виконував її вимогу та щось відповідав у грубій формі. Такою своє поведінкою, він ставив під сумнів законність її дій, щодо звільнення проїзної частини. Вона заперечує, що застосовувала до обвинуваченого фізичну силу, оскільки антропометрія між ними була значною. Між тим, чоловік (обвинувачений) почав хапати її (сіпати) та раптово наніс один удар рукою їй в обличчя. Якою саме рукою та якою частиною руки був нанесений удар, не пригадує, оскільки все відбулося миттєво. Вона не встигла навіть ухилитися, оскільки не очікувала такої агресії. Вона нахилилася та у такому положення чоловік (обвинувачений) почав її утримувати. Вона покликала на допомогу Шевченка, який зміг завалити чоловіка (обвинуваченого). Можливо в цей час вони втрьох і падали на землю, оскільки затримання не відбувалося на прямих ногах. Вони певний час не могли подолати фізичний опір, який чинив чоловік. ОСОБА_11 все ж таки закрутив йому руку, тоді вона застосувала кайданки. Вони не попереджали чоловіка про затримання, оскільки мали на те законні підстави - чоловік наніс їй удар в ніс. Після чоловік також не виконував її вимоги та не сідав до автомобіля. Опір полягав у тому, що вона не могла усадити його до автомобіля. Потім це вдалося та його доставили до райвідділку. На місце подій була викликана швидка допомога. Вона була оглянута. Перебувала на лікарняному: 3 дні у лікарні та 17 днів у госпіталі. Попередній діагноз: ЗЧМТ, забій м`яких тканин, садна. Слідчий експеримент із нею не проводився.

Вона заперечує щодо доводів сторони захисту та вважає, що обвинувачений чинив активний опір: на її неодноразові законні вимоги звільнити проїзну частину - відреагував нанесенням удару в ніс, а пізніше не виконував вимоги сісти до службового автомобіля.

Свідок ОСОБА_11 , допитаний в судовому засіданні, надав показання за змістом яких зазначив, що у листопаді 2016 року обіймав посаду інспектора УПП у м. Києві ДПП. Потерпіла була його керівником. У день подій, було вільне патрулювання та вони отримали виклик про ДТП. Приїхали на місце та припаркували службове авто на відстані 10-15 метрів від місця ДТП. Виявили автомобіль, який в`їхав у МАФ та задня його частина якого перебувала на проїзній частині. Почав збиратися натовп людей, серед якого був і обвинувачений, який почав голосно питати, чому водій автомобіля знімає номерні знаки. ОСОБА_8 залишилася на місці, а він пішов до службового автомобіля, як відчув крик Форостовець «Віталій!» після чого повернувся та побачив, як обвинувачений тримає Форостовець, яка нахилена обличчям до низу, за плече, а лівою рукою маше. Він подумав, що той намагається схопити її зброю. Він до них підбіг та схопив обвинуваченого ззаду за шию, коли відчув, що той випрямився, та він відірвався від землі, але хтось з присутніх з натовпу людей, потягнув його за ноги, що і призвело до того, що обвинувачений фактично завалився назад. Вони з Форостовець скрутили чоловіка та одягли кайданки. На обличчі у Форостовець була кров. Після цього вони 10-15 хв. саджала його в автомобіль та він чинив супротив. Фактично затягли його. Вважає, що коли із Форостовець приїхали на місце ДТП, то були при виконанні службових обов`язків, оскільки розпочали обстеження місця ДТП. Протокол вони скласти не встигли. Все це відбувалося поруч із натовпом людей, та вони не представлялися, оскільки у цьому не було потреби.

Свідок ОСОБА_13 , допитаний в судовому засіданні за клопотанням сторони захисту, надав показання за змістом яких зазначив, що обвинувачений його друг та вони восени 2016 перебували у кафе, пили пиво. Побачили ДТП. Їм стало цікаво та вони вийшли з кафе. Водій автомобіля, що вчинив ДТП, знімав номерні знаки. Вони наблизилися до місяця ДТП. Поліцейські попросили звільнити місце ДТП та проїзну частину. Їм поліцейські не представлялися, але вони були у формі. При цьому поліцейська, яка є потерпілою, їх відштовхувала. Вона зверталася до них та казала: «Не заважайте оформлювати ДТП». Коли ОСОБА_14 (обвинувачений) звернувся до водія, то поліцейська почала штовхати ОСОБА_14 та пред`явила вимогу залишити місце ДТП. Між поліцейською та ОСОБА_14 відбувся діалог. ОСОБА_14 рухався спиною та перечепився через бордюр. Вони разом із поліцейською впали. Яким чином відбулося падіння та чому вони впали разом, він не пригадує. Після цього з`явився інший поліцейський та вони почали скручувати ОСОБА_14 . Все відбувалося швидко та у грубій формі. Коли ОСОБА_14 був у кайданках, поліцейські примушували його сісти в службове авто, але той, маючи велику статуру, не міг це зробити. Не бачив крові на обличчі поліцейської.

Також сторона обвинувачення надала письмові документи, за наслідками яких судом встановлено наступне.

Витяг з ЄРДР, сформований станом на 22.11.2016, згідно якого 20.11.2016 о 8 год. 54 хв. до реєстру за № 00011143 внесені відомості за матеріалами ЄО №78492 від 19.11.2016 за рапортом заступника командира роти №1 батальйону №1 УПП у м. Києві ДПП лейтенанта ОСОБА_8 про заподіяння їй тілесних ушкоджень ОСОБА_3 під час несення службових обов`язків. Попередня кваліфікація ч.2 ст. 342 КК України. Витяг з ЄРДР, сформований станом на 12.01.2017, містить аналогічну інформацію (а.с. 1.2., т. 2).

Рапорт інспектора роти №1 батальйону №1 УПП у м. Києві ДПП лейтенанта ОСОБА_11 про затримання 19.11.2016 ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_3 , який під час перебування на місця ДТП екіпажу Форт 152 схопив за праву руку лейтенанта поліції ОСОБА_8 та наніс їй удар в обличчя. Даний рапорт зареєстрований у журналі ЄО №78492 від 19.11.2016 (а.с. 8, т.2).

Рапорт заступника командира роти №1 батальйону №1 УПП у м. Києві ДПП лейтенанта ОСОБА_8 про невиконання її вимог щодо звільнення проїзної частини де сталося ДТП, куди вона прибула у складі екіпажу Форт 152, по вул. Васильківській, та здійснення одним з перехожих активного опіру, зокрема нанесення травми в область носа. (а.с. 10, т.2).

Рапорти чергового частини відділу моніторингу Голосіївського УП, щодо отримання повідомлень від лікаря бригади швидкої медичної допомого № 312, якою за адресою вул. Голосіївська, 15 була оглянута ОСОБА_8 , у якої встановлений діагноз: ЗЧМТ, забій правого плеча та правого стегна, а також лікаря бригади № 37, якою за адресою вул. Голосіївська, 2 був оглянутий ОСОБА_3 , у якого встановлений діагноз: забій м`яких тканин обох кістей рук (а.с. 18-19, т.2).

Копія протоколу огляду місця подій , згідно якого 19.11.2016 у епріод часу з 21 год. 20 хв. по 22 год. слідчий Голосіївського УП ОСОБА_15 на підставі вказівки чергового оглянув ділянку місцевості по вул. Васильківська, 8 де виявив легковий автомобіль Skoda (номерний знак не встановлений), який здійснив наїзд на холодильник, яке був розташований на тротуарі , який розміщувався на пішохідній частині дороги (а.с. 13-15, т. 2).

Довідка №1719 від 19.11.2016 лікаря ОСОБА_16 відділення політравм Київської МКЛ №17 за наслідками огляду ОСОБА_8 , у якої встановлений діагноз: ЗЧМТ, струс головного мозку, забій м`яких тканин носа, мяких тканин верхньої та нижньої кінцівок (а.с. 26, т. 1).

Протокол, складений 20.11.2016 начальником СВ Голосіївського УП, згідно якого ОСОБА_3 у рамках кримінального провадження № 0011143 за частиною 2 ст. 345 КК України був затриманий о 8 год. 00 хв. у приміщенні кабінету райвідділку та здійснений його особистий обшук, під час якого нічого не вилучалося (а..с 27-29, т.2).

Здійснення захисту ОСОБА_3 на підставі доручення про надання безоплатної вторинної правової допомоги відбувалося адвокатом ОСОБА_17 (а.с. 40, т.2.).

Повідомлення про підозру за ч.2 ст. 342 КК України було складено начальником СВ Голосіївського УП ОСОБА_18 та вручено ОСОБА_3 20.11.2016 о 20 год. 30 хв. (а.с. 49-51, т.2).

Протокол складений 20.11.2016 т.в.о. начальника слідчого відділення Голосіївського УП у приміщенні КМКЛ №17, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_8 у пред`явлених їй фотознимках за рисами та формою обличчя, формою бороди, загальними прикметами впізнала особу, яка 19.11.2016 завдала їй тілесні ушкодження. Відомості про особу, яка зображена на фото №2, яку впізнала ОСОБА_8 , у протоколі відсутні (а.с. 54-56, т.2).

Протокол складений 21.11.2016 т.в.о. начальника слідчого відділення Голосіївського УП у приміщенні Голосіївського УП, відповідно до якого свідок ОСОБА_11 у пред`явлених йому фотознимках у фотознімку за №2 впізнав особу, яка 19.11.2016 завдала тілесні ушкодження його колезі ОСОБА_8 . Відомості про особу, яка зображена на фото №2, яку впізнала ОСОБА_11 , у протоколі відсутні (а.с. 81-83, т.2).

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києві від 22.11.2016 до підозрюваного ОСОБА_3 застсований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту (а.с. 85-87, т.2).

Копі карти виїзду швидкої медичної допомоги №1867 від 19.11.2016 щодо огляду ОСОБА_8 лікарем ОСОБА_19 о 20 год. 52 хв. та встановлення діагнозу: ЗЧМТ, забій правого плеча та правого стегна. Зі слів отримала о 20 год., напав перехожий. Скарги - головний біль, нудота, біль в області правого плеча та правого стегна. Результати огляду: місце ушкодження - «голова» - поверхневе садно в ділянці. Біль при пальпації правого садна та плеча (а.с. 94, т.2).

Постановою слідчого ОСОБА_20 від 06.12.2016 призначена судово-медична експертиза щодо тілесних ушкоджень, спричинених потерпілій ОСОБА_8 . Надана медична документація - історія хвороби №1719 та карта виїзду швидкої медичної допомоги (а.с. 91-92, т.2).

Висновки експерта Київського МКБСМЕ від 04.01.2017 за № 2045/Е згідно яких за наслідками дослідження медичної документації при зверненні ОСОБА_8 за медичною допомогою 19.11.2016 о 20 год. 41 хв. мало місце садно м`яких тканин носа, яке за ступенем тяжкості віднесено до легкого тілесного ушкодження (а.с. 97-100, т.2).

Захист підозрюваного ОСОБА_3 з 28.12.2016 здійснював захисник ОСОБА_21 (а.с. 108-110, т. 2).

Протокол від 12.01.2017 відповідно до якого 12.01.2017 слідчим ОСОБА_22 оглянутий відеофайл, який записаний на CDR диску. За наслідками відтворення файлу виявлено, що чоловік у кайданках, стоїть спиною до службового автомобіля та не виконує вимоги працівника поліції, яка неодноразово вимагає сісти у службове авто. Затриманим чоловіком слідчий встановив ОСОБА_23 , поліцейським - ОСОБА_8 (а.с. 117-118, т.2). Диск визнаний речовим доказом (а.с. 89, т. 3) та відтворений під час судового розгляду.

16.01.2017 слідчий ОСОБА_22 повідомив підозрюваному та захиснику, а також потерпілій про завершення досудового розслідування та відкриття матеріалів (а.с. 126, 127 т.3).

17.01.2017 підозрюваному ОСОБА_3 повідомлено про заміну раніше повідомленої підозри та вручено 17.01.2017 о 16 год. 30 хв.

17.01.2017 сторонам були відкриті матеріали досудового розслідування.

Обвинувальний акт у кримінальному проваджені був складений слідчим Голосіївського УП ОСОБА_22 17.01.2016 та затверджений прокурором ОСОБА_24 .

Під час судового розгляду 01.04.2019 прокурором ОСОБА_9 було змінено обвинувачення та складено новий обвинувальний акт, який і є предметом розгляду (а.с 211-214, т.1).

Сторона захисту, заперечуючи щодо пред`явленого обвинувачення серед іншого посилалася на недотримання під час досудового розслідування належної правової процедури, зокрема зазначила, що під час ознайомлення із матеріалами досудового розслідування 17.01.2017, виявила, що ряд процесуальних документів не підписані особами, якими вони складені. Зокрема не містили підписів: доручення про проведення досудового розслідування від 20.11.2016, відповідно до якого начальник слідчого відділу Голосіївського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_18 , доручив проведення досудового розслідування за фактом рапорту заступника командира роти ОСОБА_8 слідчому ОСОБА_25 (а.с. 3, т.2); повідомлення, відповідно до якого слідчий ОСОБА_25 повідомляє керівника Київської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_26 про початок досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0011143 від 20.11.2016; повідомлення від 20.11.2016 керівника Київської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_26 про призначення групи прокурорів та його постанова про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0011143 від 20.11.2016.

У доведення вказаних обставин захисник посилався на дані протоколу про відкриття матеріалів досудового розслідування та ознайомлення із ними від 17.01.2017, у якому він здійснив запис про виявлення відсутності підписів у вищезазначених документах, а також звертав увагу та відсутність постанови про призначення групи слідчих, зокрема якою слідчий ОСОБА_22 мав повноваження слідчого у даному провадженні. Також захисник зазначив, що відповідна постанова про призначення групи слідчих не була зазначена в реєстрі матеріалів досудового розслідування, який доданий до обвинувального акту, так і у матеріалах досудового розслідування, з якими їх ознайомлювали 17.01.2017.

У доведення відповідних обставин захисник надав для дослідження електронний носій, на якому містилися фотознімки вищезазначених документів, які не мали підпису осіб, які їх склали. Також зазначив, що під час ознайомлення із матеріалами повідомляв слідчого, що буде здійснювати фотографування документів. Відповідний електронний носій, а також фотознімки документів без підпису були надані ним під час судового розгляду та досліджені судом.

За наслідками оцінки вищезазначених доказів з точки зору їх належності допустимості, достовірності, а також урахуванням позиції сторони захисту, яка просила виправдати ОСОБА_3 .

Щодо належної процедури визначення групи слідчих прокурорів, які здійснювали відповідні повноваження у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з п. 8) ч. 1 ст. 3 КПК України у редакції, чинній на момент вчинення процесуальних дій, керівник органу досудового розслідування - начальник Головного слідчого управління, слідчого управління, відділу тощо та його заступники, які діють у межах своїх повноважень;

Згідно з п. 17) ч. 1 ст. 3 КПК України у редакції, чинній на момент вчинення процесуальних дій, слідчий - службова особа органу Національної поліції тощо уповноважена в межах компетенції, передбаченої КПК України, здійснювати досудове розслідування кримінальних правопорушень.

Порядок початку досудового розслідування регламентується положеннями ст. 214 КПК України, яка визначає, що слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

За приписами п. 1 ч. 2 ст. 39 та ч. 1 ст. 214 КПК України компетенції керівника органу досудового розслідування належить визначати слідчого, який здійснюватиме досудове розслідування, а у випадках здійснення досудового розслідування слідчою групою - визначати старшого слідчої групи, який керуватиме діями інших слідчих.

Статтею 110 КПК України установлено, що процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених КПК України, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.

Процесуальне рішення керівника відповідного органу досудового розслідування про визначення групи слідчих, які здійснюватимуть досудове розслідування, старшого слідчої групи, який керуватиме діями інших слідчих, має відповідати вимогам ст. 110 КПК. При цьому, враховуючи вимоги ч. 6 вказаної статті, таке рішення повинно бути виготовлене на офіційному бланку та підписане службовою особою, яка його прийняла.

Під час дослідження письмових документів, які надавалися прокурором під час попереднього судового розгляду у 2020 році, було встановлено, що доручення про проведення досудового розслідування від 20.11.2016 (а.с. 3, т.2); повідомлення, слідчого ОСОБА_25 керівнику Київської місцевої прокуратури №1 про початок досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0011143 від 20.11.2016; повідомлення від 20.11.2016 керівника Київської місцевої прокуратури №1 про призначення групи прокурорів та його постанова про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0011143 від 20.11.2016 містять підписи. Прокурор зазначила, що дані документи були долучені іншим прокурором під час попереднього судового розгляду та вони є підписаними, тому вважає доводи захисника безпідставними.

У доведення повноважень слідчого ОСОБА_20 у даному провадженні, прокурор під час судового розгляду надала копії постанов від 20.11.2016 та 22.11.2016 про призначення групи слідчих у даному проваджені, відповідно до яких слідчий ОСОБА_22 включений до складу групи прокурорів. Зазначила що дані постанови були отримані з Голосіївського УП ГУ НП у м.Києві на її запит, у доведення чого надала запит, відповідь із постановами та витяг з реєстру досудового розслідування, зокрема щодо вкладки «рух провадження»

Надавши оцінку вказаним обставинам та доводам захисника та прокурора, суд прийшов до наступного.

Застосування належної правової процедури означає здійснення справедливого правосуддя згідно з визначеними загальними засадами кримінального провадження для досягнення мети і вирішення його завдань.

Дотримання встановленої правової процедури здійснення слідчих (розшукових) дій означає, що дії процесуальних суб`єктів мають відповідати вимогам закону. Такі дії мають здійснюватися на підставі законних повноважень щодо вирішення конкретного процесуального завдання, яке постає перед органом досудового розслідування на певному етапі кримінального провадження.

Виконання вимог кримінального процесуального закону забезпечується дотриманням кримінальної процесуальної форми, тобто пов`язане з дотриманням гарантій прав і свобод учасників кримінального провадження щодо будь-яких дій та рішень владних суб`єктів кримінального провадження, зокрема: щодо гарантій оскарження і можливості перевірки законності таких рішень, перевірки безсторонності та об`єктивності владних суб`єктів тощо.

Дотримання належної правової процедури здійснення слідчих дій, крім іншого, означає їх виконання спеціально уповноваженою в конкретному провадженні особою, що має забезпечувати його відповідність стандартам захисту прав людини, єдність змісту та форми кримінального провадження, налагоджену взаємодію верховенства права і законності, що в результаті врівноважує приватні та публічні (суспільні) інтереси заради досягнення цих завдань.

Суд вважає, що сторона захисту довела, зокрема на підставі документів та фотознимків, що на момент завершення досудового розслідуванні та відкриття матеріалів досудового розслідування, тобто станом на 17.01.2017, доручення про проведення досудового розслідування від 20.11.2016 (а.с. 3, т.2), повідомлення, слідчого ОСОБА_25 керівнику Київської місцевої прокуратури №1 про початок досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0011143 від 20.11.2016, повідомлення від 20.11.2016 керівника Київської місцевої прокуратури №1 про призначення групи прокурорів та його постанова про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0011143 від 20.11.2016 не містили підпису осіб, що склали вказані документи.

Також суд вважає доведеним, що стороні захисту не відкривались постанови про призначення слідчого, групи слідчих, зокрема це доводиться даними реєстру матеріалів досудового розслідування, які додані до обвинувального акту (а.с. 5-6, т.1) та описом матеріалів кримінального провадження, які відкривалися стороні захисту том 2 (опис матеріалів).

За таких обставин суд приходить до висновку, що належна правова процедура у даному проваджені не була застосована, і це відбулося зі стадії визначення керівником органу досудового розслідування начальником слідчого відділу Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві уповноваженого слідчого (яким згідно із текстом доручення зазначений ОСОБА_25 ) у кримінальному провадженні №0011143 від 20.11.2016 та під час прийняття відповідних процесуальних рішень слідчим ОСОБА_20 , щодо якого було відсутнє рішення про надання йому повноважень слідчого у даному кримінальному провадженні. Між тим, як саме слідчий ОСОБА_20 призначав судово-медичну екпертизу, проводив огляд електронного носія, а головне - 17.01.2017 змінив раніше повідомлену ОСОБА_3 підозру (що також відбулося поза межами досудового розслідування, оскільки 16.01.2016 ним же було повідомлено сторонам про завершення досудового розслідування), яка і стала підставою для пред`явлення ОСОБА_3 обвинувачення у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 342 КК України та складання 17.01.2017 обвинувального акту.

Та обставина, що на момент судового розгляду, коли прокурор надав письмові документи (докази), що відбувалося у 2020 році, вищезазначені процесуальні документи та рішення містили відповідні підписи, не спростовує висновків суду про неналежну правову процедуру, зокрема з початку досудового розслідування та на протязі всього досудового розслідування до 17.01.2017, зокрема, й тоді, коли стороною обвинувачення збиралися докази, у доведення винуватості ОСОБА_3 у пред`явленому обвинувачені.

Витяг з ЄРДР, який наданий прокурором у доведення повноважень у слідчого ОСОБА_22 , не може замінити процесуального рішення про визначення слідчого (групи слідчих) у даному кримінальному провадженні. Витяг з ЄРДР не є процесуальним рішенням, а отже, не породжує правових наслідків щодо визначення слідчих (групи слідчих), які здійснюватимуть досудове розслідування.

З урахуванням наведеного, слідчі ОСОБА_25 та ОСОБА_22 здійснювали свої повноваження з проведення досудового розслідування без винесення процесуального рішення про визначення слідчого (групи слідчих), до складу якої вони входили, оскільки станом на завершення досудового розслідування процесуальне рішення про доручення проведення досудового розслідування від 20.11.2016 не було підписано, а постанова щодо ОСОБА_22 взагалі була відсутня, тому суд визнає їх неналежним суб`єктами проведення процесуальних дій, а зібрані ними докази недопустимими.

Такий висновок суду відповідає правовій позиції, яка була викладена у Постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 04 жовтня 2021 року у справі № 724/86/20.

Крім того, за змістом статей 36, 37, 110 КПК України рішення про призначення (визначення) прокурора, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, та у разі необхідності групи прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, обов`язково повинно прийматись у формі постанови, яка має міститись у матеріалах досудового розслідування для підтвердження факту наявності повноважень. Така постанова має відповідати передбаченим КПК України вимогам до процесуального рішення в формі постанови, у том числі, бути підписаною службовою особою, яка її прийняла.

Таким чином, враховуючи, що на момент ознайомлення сторони захисту із матеріалами досудового розслідування, постанова про призначення групи прокурорів від 20.11.2016 не була підписана керівником Київської місцевої прокуратури №1, прокурори ОСОБА_24 , ОСОБА_9 та ОСОБА_27 станом на 20.11.2016 не мали повноважень прокурора у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у даному кримінальному провадженні, передбачених ст. 36 КПК України.

Таким чином суд констатує недотримання належної процедури щодо визначення групи прокурорів, які здійснювали повноваження прокурорів у даному кримінальному провадженні. Такий висновок суду відповідає правовій позиції, яка була викладена у Постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 22 лютого 2021 у справі № 724/7061/15.

За таких обставин, суд вважає, що ОСОБА_3 висунуто обвинувачення без фактичного повідомлення про підозру, тобто без дотримання встановленої кримінальним процесуальним законом процедури та за відсутності належних даних про повноваження як слідчого ОСОБА_20 так і прокурора ОСОБА_24 у даному кримінальному провадженні, які складали та затвердили (відповідно) змінене повідомлення про підозру та обвинувальний акт від 17.01.2017.

В аспекті застосування приписів ч. 2 ст. 39, ч. 1 ст. 214 КПК у взаємозв`язку з положеннями ст.110 КПК України, недотримання належної правової процедури тягне за собою порушення гарантованого кожному ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права на справедливий суд.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності винуватості особи тлумачяться на її користь.

За змістом статей 86, 87 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому КПК України, невід`ємною складовою якого є здійснення процесуальних дій уповноваженою на те особою в конкретному кримінальному провадженні. Збирання доказів неуповноваженою особою є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Таким чином, всі докази, які зібрані у даному провадженні суд визнає недопустимими доказами.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається, якщо не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримання.

Суд вважає, що докази, які доводять винуватість ОСОБА_3 у пред`явленому обвинувачені відсутні, тому приходить до висновку про закриття провадження.

Доля речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК. Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Керуючись п.3 ч.1 ст. 284, ч.7 ст. 284, ст. 372 КПК України, суд

постановив:

Кримінальне провадження № 0011143, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.11.2016, стосовно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 342 КК України закрити, на підставі п.3 ч.1 ст. 284 КК Украйни, у зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведення його винуватості в суді і вичерпання можливостей їх отримання.

Речові докази: електронні носії інформації, що знаходить в матеріалах судового провадження, залишити там же.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1