ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Єдиний унікальний номер 646/4796/23 Номер провадження № 1-кп/636/1210/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2023 року Чугуївський міський суд Харківської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у спрощеному провадженні в судовому засіданні в залі суду в м. Чугуїв кримінальне провадження № 000710 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Великий Бурлук Куп`янського району Харківської області, українки, громадянки України, одруженої, безробітної, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 111-1 КК України,

встановив:

ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 111-1 КК України за встановлених досудовим розслідуванням обставин.

Перебуваючи на тимчасо окупованій території рф смт Великий Бурлук Куп?янського району Харківської області, у ОСОБА_3 у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше кінця липня 2022 року, виник кримінально-протиправний умисел, направлений на добровільне зайняття посади, не пов?язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території..

Так, ОСОБА_3 , продовжуючи реалізацію свого кримінально-протиправного умислу, у період часу з кінця липня 2022 року до початку серпня 2022 року, більш точний час в ході досудового розвідування встановити не виявилось можливим, перебуваючи на тимчасово окупованій території рф смт. Великий Бурлук Куп?янського району Харківської області, погодилась на пропозицію окупаційної влади рф та добровільно зайняла посаду «спеціаліста», яка не пов?язана з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, в окупаційному органі влади, так званому «Секторе обслуживания граждан отделения пенсионного фонда Купянского района Харьковской области» під керівництвом призначеної окупаційною владою голови вищевказаного органу - ОСОБА_4 .

В подальшому ОСОБА_5 будучи на посаді «спеціаліста» в окупаційному органі влади рф, так званому «Секторе обслуживания граждан отделения пенсионного фонда Купянского района Харьковской области», дислокуючись у кабінеті № 12 Головного управління пенсійного фонду України в Харківській області, розташованого за адресою: Харківська область, Куп`янський район, смт Великий Бурлук, вул. Транспортна, буд. 5Б, виконувала наступні функціональні обов?язки: приймала особисті документи, що посвідчують особу у місцевих мешканців смт Великий Бурлук Куп?янського району Харківської області для подальшого формування списків на отримання останніми матеріальної допомоги від окупаційної влади рф у розмірі 1000 рублів, відбирала заяви та здійснювала видачу місцевим мешканцям смт. Великий Бурлук Куп?янського району Харківської області нових пенсійних посвідчень зразка рф, про що вносила дані у відповідний журнал.

Крім того, продовжуючи реалізацію свого кримінально-протиправного умислу, ОСОБА_5 , протягом серпня 2022 року, більш точний час під час досудового розслідування не вдалось встановити, здійснила виїзд на нараду з окупаційною владою рф до Куп?яського пенсійного фонду, більш точне місце встановити не виявилось можливим, для отримання заробітної плати у розмірі 30000 тисяч рублів.

Наведені обставини не оспорюються учасниками судового провадження.

Прокурор звернувся з клопотанням про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до заяви обвинуваченої ОСОБА_5 щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомленням з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, яка була підписана в присутності захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_6 , обвинувачена ОСОБА_5 беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального правопорушення кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 111-1 КК України. ОСОБА_5 згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена з обмеженням права на апеляційне оскарження та згодна з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні, без її виклику та без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Враховуючи зазначене, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами частини 2 статті 381 КПК України.

Відповідно до частини 4 статті 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Згідно ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Дослідивши зібрані досудовим розслідуванням у справі докази в їхній сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 111-1 КК України повністю доведена.

Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 111-1 КК України, а саме: добровільному зайнятті громадянином України посади, не пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території.

При вирішенні питання про вид та міру покарання винній ОСОБА_5 суд враховує її щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та визнає ці обставини, відповідно до ст. 66 КК України, такими, що пом`якшують її покарання. Обставин, що обтяжують покарання винної, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено. Крім того, суд враховує, що ОСОБА_5 , позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, вчинила кримінальне правопорушення вперше.

Виходячи з положень ст. 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, віднесеного законодавством до кримінального проступку, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, її відношення до скоєного кримінального проступку та вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_5 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 111-1 КК України, вважаючи, що таке покарання є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

За таких обставин справи суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання за ч. 2 ст. 111-1 КК України у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані із виконанням функцій держави та місцевого самоврядування в межах санкції відповідної частини статті без конфіскації майна.

Дійшовши до висновку про можливість не визначати додаткове факультативне покарання у вигляді конфіскації майна, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 КК України, покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Якщо конфіскується частина майна, суд повинен зазначити, яка саме частина майна конфіскується, або перелічити предмети, що конфіскуються.

Згідно ч. 2 ст. 59 КК України, конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу.

Оскільки вказане покарання у виді конфіскації майна санкцією ч. 2 ст. 111-1 КК України встановлене як додаткове факультативне, суд приходить до висновку про можливість не застосовувати його відносно ОСОБА_5 , враховуючи обставини справи та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до кримінальних проступків.

Суд вважає, що таке покарання є дійсно необхідним, справедливим і цілком достатнім для виправлення винної і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, а також відповідатиме цілям та меті покарання.

Потерпілі у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався.

Керуючись ст. ст. 368, 369, 370, 373, 374, 395 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 111-1 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування чи органах, що надають публічні послуги на строк 12 (дванадцять) років без конфіскації майна.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Чугуївський міський суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку.

Відповідно до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Суддя ОСОБА_1