ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/1800/23
Провадження №1-кп/477/322/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2023 року м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з секретарем судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000285, по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Леніногорськ Восточно-Казахстанської області Казахстан, громадянки України, з середньою освітою, не працюючої, не одруженої, на утриманні неповнолітніх дітей не маючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої: 28 вересня 2021 року - Жовтневим районним судом Миколаївської області за ч.3 ст. 185 КК України, до позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 роки,

-за ч. 1 ст. 357, ч.4 ст. 185 КК України.

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачена ОСОБА_3 , 12.05.2023 року, приблизно о 14.00год, більш точний час в ході проведення досудового розслідування та судового розгляду встановити не надалось за можливе, знаходячись на громадській автобусній зупинці по вул. Центральній в с. Лимани, Миколаївського (в минулому - Вітовського) району, Миколаївської області, побачила ОСОБА_5 , яка перебувала у стані алкогольного сп`яніння, біля якої лежала належна останній банківська картка АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 .

В цей час у ОСОБА_3 виник умисел на таємне викрадення вказаної платіжної картки.

В подальшому ОСОБА_3 , діючи таємно, з метою заволодіння наявними на банківському рахунку грошовими коштами, викрала вищезазначену банківську картку, яка відповідно до ст. 1 Закону України «Про інформацію» від 02.10.1999 №2657-XII, п.п. 1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05.04.2001 №2346-III ч. 1 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність» від 07.12.2000 №2121-III є матеріальним носієм, що містить інформацію, та її функція є збереження та передавання у часі, просторі та засобом доступу до банківського рахунку (платіжним інструментом), а також вона є засобом певної форми на паперовому, електронному чи іншому виді носія інформації, використання якого ініціює переказ грошей з відповідного рахунку, у зв`язку із чим зазначена платіжна картка, як засіб доступу до банківського рахунку, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунку платника або банку, а також для здійснення інших операцій, є офіційним документом.

Заволодівши вказаним офіційним документом з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

В подальшому, діючи в умовах воєнного стану, введеного на території України відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року, який діє на теперішній час, ОСОБА_3 прийняла рішення про незаконне заволодіння грошовими коштами, наявними на банківській картці АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , яка належали потерпілій та якою ОСОБА_3 незаконно заволоділа, шляхом сплати за придбані товари в магазині «Міні-Маркет-506», розташованому по вул. Центральній в с. Лимани, Миколаївського (колишнього Вітовського) району Миколаївської області.

Реалізуючи вказаний умисел, 12.05.2023року близько 18-00 годин, ОСОБА_3 , діючи в період воєнного стану, перебуваючи в приміщенні вищевказаного магазину «Міні-Маркет-506», усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді неправомірного заволодіння чужим майном, діючи повторно, використала банківську картку, належну потерпілій, для розрахунку за придбані товари на суму 300 грн., внаслідок чого з банківського рахунку потерпілої було знято відповідну суму, чим останній спричинені матеріальні збитки на суму 300 гривень.

Крім того, 12.05.2023 року близько 18-10 годин ОСОБА_3 ,діючи в період воєнного стану, перебуваючи в приміщенні вищевказаного магазину«Міні-Маркет-506», усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді неправомірного заволодіння чужим майном, діючи повторно, використала банківську картку, належну потерпілій, для розрахунку за придбані товари на суму 293 грн., внаслідок чого з банківського рахунку потерпілої, було знято відповідну суму, чим останній спричинені матеріальні збитки на суму 293 гривні.

Крім того, 13.05.2023року близько 19-47 годин, ОСОБА_3 , діючи в період воєнного стану, перебуваючи в приміщенні вищевказаного магазину «Міні-Маркет-506», усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді неправомірного заволодіння чужим майном, діючи повторно, використала банківську картку, належну потерпілій, для розрахунку за придбані товари на суму 290 грн., внаслідок чого з банківського рахунку потерпілої було знято відповідну суму чим останній спричинені матеріальні збитки на суму 290 гривень.

Крім того, 15.05.2023 близько 11-44 годин, ОСОБА_3 , діючи в період воєнного стану, перебуваючи в приміщенні вищезазначеного магазину «Міні-Маркет-506», усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді неправомірного заволодіння чужим майном, діючи повторно, використала банківську картку, належну потерпілій, для розрахунку за придбані товари на суму 400 грн., внаслідок чого з банківського рахунку потерпілої було знято відповідну суму чим останній спричинені матеріальні збитки на суму 400 гривень.

Крім того, 15.05.2023 близько 11-46 годин, ОСОБА_3 , діючи в період воєнного стану, перебуваючи в приміщенні вищезазначеного магазину «Міні-Маркет-506», усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді неправомірного заволодіння чужим майном, діючи повторно, використала банківську картку, належну потерпілій, для розрахунку за придбані товари на суму 353 грн., внаслідок чого з банківського рахунку потерпілої було знято відповідну суму, чим останній спричинені матеріальні збитки на суму 353 гривні.

Крім того, 15.05.2023 близько 11-53 годин ОСОБА_3 , діючи в період воєнного стану, перебуваючи в приміщенні вищезазначеного магазину «Міні-Маркет-506», усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді неправомірного заволодіння чужим майном, діючи повторно, використала банківську картку, належну потерпілій, для розрахунку за придбані товари на суму 270 грн., внаслідок чого з банківського рахунку потерпілої було знято відповідну суму чим останній спричинені матеріальні збитки на суму 270 гривень.

Відповідальність за дії, вчинені обвинуваченою, передбачена ч.1 ст. 357 КК України та ч.4 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачена вину у пред`явленому їй обвинуваченні визнала повністю, підтвердила обставини, викладені в обвинувальному акті, та пояснила, що дійсно, на автобусній зупинці в с. Лимани Миколаївського району Миколаївської області, побачивши на лавці потерпілу, яка перебувала у стані алкогольного сп`яніння, підійшла до неї та намагалась її розбудити. В цей час вона помітила банківську картку, яку забрала собі, перевірила, чи є на картці кошти та вирішила використовувати зазначену картку шляхом придбання товарів у магазині, зокрема, алкогольних напоїв. Дійсно, у зазначені в обвинувальному акті дні та час придбавала в магазині товари, використовуючи банківську картку потерпілої, на суми, зазначені у обвинувальному акті. Зазначила, що суму матеріальних збитків повністю відшкодувала потерпілій, про вчинене жалкує.

Потерпіла в судове засідання не з`явилась, відповідно до наданої заяви просила розгляд справи проводити у її відсутність, зазначила про відсутність матеріальних претензій до обвинуваченої та призначення їй покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

За згодою прокурора та обвинуваченої, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються. Судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_3 правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності її позиції немає, а також учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Аналізуючи досліджені по справі докази, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченої у викраденні офіційного документу та повторному викраденні майна потерпілої, вчиненому в умовах воєнного стану та кваліфікує її дії за ч. 1 статті 357 КК України, як викрадення офіційних документів, та за ч.4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченій, судом враховується, що вона вчинила кримінальні правопорушення, які відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком та тяжким злочином, раніше судима за вчинення корисливого злочину, дані кримінальні правопорушення вчинила в період іспитового строку, встановленого вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 28 вересня 2021 року, на обліку у лікаря-нарколога чи лікаря-психіатра не перебуває, відшкодувала спричинену шкоду.

Обставинами, які пом`якшують покарання, судом визнається визнання вини, щире каяття.

Обставинами, які обтяжують покарання, під час розгляду справи судом не встановлені.

Враховуючи тяжкість та обставини вчинення кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченої, наявність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, суд приходить до висновку про призначення обвинуваченій покарання у виді обмеження волі та позбавлення волі в межах санкцій ч.1 ст. 357, ч.4 ст. 185 КК України, вважаючи саме такий вид покарання необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нових злочинів.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України, враховуючи, що даний злочин обвинувачена вчинила в період іспитового строку, після постановлення вироку Жовтневим районним судом Миколаївської області від 28 вересня 2021 року, яким вона засуджена за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, із звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, з іспитовим строком на 2 роки, до покарання, призначеного цим вироком, слід частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 28 вересня 2021 року.

На підставі ст. 100 КПК України, речовими доказами у справі слід розпорядитись наступним чином: банківську картку відділення «Приватбанку» для виплат № НОМЕР_1 , передану на зберігання під розписку потерпілій ОСОБА_5 , слід залишити останній за належністю.

Запобіжний захід обвинуваченій не обирався.

Цивільний позов у справі відсутній.

Керуючись ст. ст. 366, 367-369, 374 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч.4 ст. 185 КК України та призначити їй покарання:

-за ч.1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки;

-за ч.4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного цим вироком, частково приєднати покарання за вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 28 вересня 2021 року та остаточно призначити до відбування ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі.

Строк покарання обвинуваченій ОСОБА_3 рахувати з моменту виконання вироку.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.

Речовий доказ у справі: банківську картку відділення «Приватбанку» для виплат № НОМЕР_1 , передану на зберігання під розписку потерпілій ОСОБА_5 - залишити останній за належністю.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Судові витрати у справі відсутні.

На вирок може бути подана апеляція до Миколаївського апеляційного суду через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1