ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2023 Справа №607/11134/23

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , у м.Тернополі в залі суду у відкритому судовому засіданні, розглянувши кримінальне провадження №0000038, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Красне Гусятинського району Тернопільської області, українця, громадянина України, освіта повна середня, неодруженого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , на підставі ст.89 КК України раніше несудженого,

про обвинувачення за ч.4 ст.407 КК України,-

встановив:

Солдат військової служби за контрактом ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, всупереч вимог ст. ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1,4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, з метою тимчасового ухилення від військової служби, вчасно на службу до військової частини НОМЕР_1 , яка розташована у АДРЕСА_2 , без поважних причин о 08 годині 30 хвилин 12 липня 2018 року не з`явився, та о 08 годині 30 хвилин 05 листопада 2018 року прибув у розташування військової частини НОМЕР_1 та приступив до виконання службових обов`язків, чим вчинив нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене особою, зазначеною в частині другій статті 407 КК України військовослужбовцем.

Крім того, ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , всупереч вимог ст. ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, з метою тимчасового ухилення від військової служби, вчасно на службу до військової частини НОМЕР_1 , яка розташована у АДРЕСА_2 , без поважних причин о 08 годині 30 хвилин 07 листопада 2018 року не з`явився та, в подальшому, проводячи час на власний розсуд, 14 травня 2022 року був звільнений з військової служби у запас відповідно до пп. «е» (у зв`язку з набранням законної сили обвинувальним вироком суду) п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», чим повторно вчинив нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене особою, зазначеною в частині другій статті 407 КК України військовослужбовцем.

В суді ОСОБА_4 на запитання передбачені ст.348 КПК України надав відповіді: суть обвинувачення зрозуміла, вину визнає, бажає надавати показання.

В порядку передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, враховуючи, що учасники не заперечували, суд визнав недоцільним досліджувати докази щодо обставин, які ніким не оспорюються, лише допитати обвинуваченого ОСОБА_4 .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 надав показання: командир погано відносився до нього, тому він без його дозволу залишив військову частину і поїхав додому - в АДРЕСА_3 , де перебував з 12 липня 2018 року по 05 листопада 2018 року та з 07 листопада 2018 року по 14 травня 2022 року. Все було так, як вказано в обвинувальному акті, у вчиненому щиро розкаюється.

За таких обставин суд прийшов до переконання про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.407 КК України, тобто нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, вчинене військовослужбовцем. Його дії кваліфіковано правильно.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, його вік, стан здоров`я, характеристику, а також, обставини, які пом`якшують покарання це щире каяття, визнання вини і те, що він брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і обставину, що обтяжує покарання це вчинення злочину повторно.

З метою виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, йому доцільно призначити покарання передбачене ч.4 ст.407 КК України у виді позбавлення волі.

З врахуванням особи винного та наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_4 може бути перевихованим без ізоляції від суспільства, тому, відповідно до ст.75 КК України доцільно звільнити його від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк, із покладенням на нього обов`язків передбачених ч.1 ст.76 КК України.

Керуючись статтями 8, 129 Конституції України, 349, 369-371, 373-376, 392-395, 532, 535 КПК України, 75, 76, 407 КК України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.407 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування основного покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з випробуванням та встановити йому іспитовий строк 3 (три) роки.

На підставі ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку шляхом подачі апеляції, особами визначеними у ст.393 КПК України, до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Судове рішення не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Судове рішення, що набрало законної сили звертається до виконання не пізніше як через три дні з дня набрання ним законної сили або повернення матеріалів кримінального провадження до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із суду апеляційної чи касаційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити прокурору і обвинуваченому.

Головуючий суддяОСОБА_1