Справа № 303/9145/23
Провадження 1-кп/303/690/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2023 року місто Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000891 від 09 серпня 2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця міста Мукачево Закарпатської області, не працюючого, з середньою освітою, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України,

В С Т А Н О В И В:

13.07.2023 ОСОБА_4 , будучи військовозобов`язаним, пройшов у ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 , медичний огляд, відповідно до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, за результатами якого був визнаний придатним до військової служби.

Однак 13.07.2023 ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 , достовірно знаючи, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України №69-2022 від 24.02.2022 оголошено загальну мобілізацію та призов на військову службу у Збройні Сили України, а Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 в Україні введений воєнний стан, дію якого продовжено указами Президента України №133/2022 від 14.03.2022, №259/2022 від 18.04.2022, №341/2022 від 17.05.2022, 573/2022 від 12.08.2022, №757/2022 від 07.11.2022, №58/2023 від 06.02.2023, без поважних причин, діючи з прямим умислом, з метою ухилення від призову на військову службу під час мобілізації в особливий період, в порушення вимог ст.65 Конституції України, ст.ст. 1, 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу України від 25.03.1992 №2232-ХІІ, ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 №3543-ХІІ, та Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 №69-2022 подав представникам ІНФОРМАЦІЯ_2 письмову заяву про відмову бути призваним до ЗСУ, посилаючись на ряд причин особистого характеру і власні переконання, не конкретизуючи їх змісту, чим вчинив ухилення від призову на військову службу під час мобілізації в особливий період.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав та пояснив, що, дійсно, 13 липня 2023 року, він, перебуваючи у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою АДРЕСА_2 , письмово відмовився від проходження військової служби через особисті обставини.

Крім повного визнання ОСОБА_4 своєї провини, його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення знайшла повне підтвердження з досліджених судом доказів, зокрема:

-витягу з ЄРДР з відомостями про надходження з ІНФОРМАЦІЯ_3 повідомлення про відмову ОСОБА_4 від мобілізації;

-повідомлення начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 24.07.2023 про відмову ОСОБА_4 від мобілізації;

-письмової заяви ОСОБА_4 від 13.07.2023 про відмову від проходження мобілізації;

-довідки ВЛК від 13.07.2023 про придатність ОСОБА_4 до військової служби;

-протоколу тимчасового доступу до документів щодо призову ОСОБА_4 від 21.08.2023;

-протоколу огляду вилучених речей від 21.08.2023.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого за ст.336 КК України, як ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, в особливий період.

При призначенні обвинуваченому покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обвинувачений вину визнав повністю, щиросердно розкаявся у вчиненому, сприяв встановленню істини в ході судового розгляду, що суд відносить до обставин, які пом`якшують покарання.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

З урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, який не судимий, позитивно характеризується за місцем мешкання, вчинив нетяжкий злочин, суд вважає, що мета покарання, визначена в ч.2 ст. 50 КК України, буде досягнута лише при призначенні обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, при цьому, суд вважає необхідним застосувати положення ст. 75 КК України, звільнивши ОСОБА_4 від відбування покарання з випробувальним строком.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до статті 100 КПК України.

Процесуальні витрати в провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст.366-371, 373-376, 395, 532, КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 336 КК України, та призначити йому покарання у виді 3-х (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік та з покладенням на нього, відповідно до п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази у провадженні: особову справу на ОСОБА_4 , яка знаходиться при матеріалах кримінального провадження, повернути ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Апеляційна скарга на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які перебувають під вартою - протягом тридцяти днів з моменту вручення їм копії вироку. Апеляційна скарга подається до Закарпатського апеляційного суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку суду після його проголошення.

Суддя Мукачівського міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1