ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/2539/23

01 грудня 2023 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костопіль кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мала Любаша, Костопільського району, Рівненської області, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, на утриманні четверо малолітніх дітей, непрацюючого, відповідно до ст. 89 КК України не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи притягнутим до адміністративної відповідальності за ч.І ст. 173-2 КУпАП, відповідно до постанов Костопільського районного суду від 17.04.2023 у справі №564/1108/23, та від 20.04.2023 у справі №564/1032/23, тобто за вчинення відповідно 16.04.2023 о 19 год. 30 хв. та 27.01.2023 о 18 год. 00 хв., психологічного насильства в сім`ї, а також раніше судимим, згідно вироку Костопільського районного суду Рівненської області від 15.06.2023 року, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.І ст.125 КК України, за спричинення легких тілесних ушкоджень своїй дружині ОСОБА_5 , що мало місце 24.05.3023 приблизно о 20 год. 00 хв., продовжуючи свої систематичні дії, маючи умисел на заподіяння психологічних та фізичних страждань, 16.07.2023 приблизно о 23 год. 00 хв., в будинку за місцем свого постійного проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, систематично, в порушення вимог ст.28 Конституції України та Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_5 , психологічне насильство, що проявилось у безпричинних словесних образах, погрозах, приниженні, психологічному тиску, висловлюваннях нецензурною лайкою в її бік, погрозах фізичною розправою та шарпанні за одяг, що призвело до психологічних страждань останньої, а також погіршення якості життя потерпілої ОСОБА_5 , що зокрема, виразились у втомі, фізичному дискомфорті, негативних переживаннях та емоційній напруженості, а також втраті енергійності, повноцінного сну, відпочинку, самооцінки та позитивних емоцій.

Тобто своїми протиправними діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.126-1 КК України , - домашнє насильство.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України визнав повністю. У вчиненому щиро розкаявся, вибачився перед дружиною та просив суд суворо його не карати.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначила, що претензій до чоловіка не має, однак рахує, що за скоєне він повинен понести покарання.

Враховуючи те, що обвинувачений повністю визнав себе винним у вчиненні вказаного кримінального правопорушення та на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відповідно до цих вимог закону суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого, потерпілої та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

Оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що в судовому засіданні вина обвинуваченого у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України доведена повністю та кваліфікація його дій за ст.126-1 КК України правильна, оскільки ОСОБА_4 вчиняв домашнє насильство, тобто умисно систематично вчиняв фізичне та психологічне насильство щодо дружини, що призвело до її фізичних та психологічних страждань, погіршення якості життя .

Відповідно до вимог ст.65 КК України та п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", суд, призначає покарання, яке є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення та попередження скоєння нових злочинів, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Згідно ч.2 ст.50 цього Кодексу покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння в розкритті злочину.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення злочину щодо подружжя.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченому, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, неодноразово притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності за вчинення насильства відносно дружини, а також беручи до уваги обставини вчинення злочину, його наслідки та суспільну небезпечність, суд вважає, що з метою виправлення обвинуваченого, попередження з його боку вчинення нових злочинів, ОСОБА_4 необхідним і достатнім покаранням буде реальне вiдбування покарання у виді арешту на певний строк без застосування положень про звільнення від відбування основного покарання з встановленням іспитового терміну.

Запобіжні заходи щодо обвинуваченого не обиралися.

Речові докази та витрати на залучення експерта в кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов в межах кримінального провадження не заявлявся.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.349, 368, 370, 373, 374 КПК України, ст. ст. 50, 65, 66-67, ч.1 ст. 125 КК України суд

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України і призначити йому покарання у виді арешту на строк 1 (один) місяць.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

СуддяОСОБА_1