КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 03 жовтня 2023 року апеляційну скаргу прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 31 липня 2023 року,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора Київської обласної прокуратури ОСОБА_5 про арешт майна, в межах кримінального провадження № 0000316 від 17 серпня 2022 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 204 КК України.

Не погоджуючись з таким рішенням, прокурор відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 31 липня 2023 року та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання прокурора про арешт майна, в межах кримінального провадження № 0000316 від 17 серпня 2022 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 204 КК України.

Прокурор вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам провадження.

Зокрема, зазначає, що в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 організували незаконне виготовлення підакцизної групи товарів - пального (бензин, дизель), що становить загрозу для життя і здоров`я людей, яке в подальшому реалізовує через мережу власних незаконних АЗС.

Також, встановлено, що ОСОБА_8 , є керівником ТОВ «АСТРА СІТІ ГРУП», контролює зберігання та оптову торгівлю ПММ з нафтобази.

Крім того, встановлено, що ТОВ «СМАРТ АЗС», власниками якої є ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , займається незаконним встановленням АЗС, через які здійснюється роздрібна реалізація ПММ на території Київської області та м. Києва.

У свою чергу ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 займаються підбором осіб на роботу оператора на незаконних АЗС (працевлаштування не офіційне), виплачують працівникам грошові кошти, займаються збором коштів у операторів АЗС за продаж незаконно виготовленого пального, підшукують місця для встановлення нових незаконних АЗС.

На підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 18 квітня 2023 року проведено обшук офісного приміщення (квартири) за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить на праві приватної власності ТОВ «В.Н.С.», ЗАТ «Фабрика «КОМБІ» та перебуває у користуванні (оренді) ТОВ «ФОРС ГАРД» з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 204 КК України, та мають доказове значення у даному кримінальному провадженні, під час якого виявлено та вилучено: документи бухгалтерського обліку, чорнові записи, чорнові документи звітності, робочі блокноти; два системних блока; грошові кошти загальною сумою 639 737 гривень.

Постановою детектива у кримінальному провадженні від 19 квітня 2023 року вищевказані речі вилучені в ході проведення обшуку, визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Зауважує, що під час судового засідання увагу слідчого судді було звернуто на те, що на даний час слідством проведено ряд обшуків, а саме: нафтобази та семи АЗС, які належать ТОВ «ФОРС ГАРД», та через які здійснюється продаж незаконно виготовлених підакцизних товарів - пального.

Також, слідчому судді було надано висновок експертів комплексної судової експертизи нафтопродуктів та паливно-мастильних матеріалів та судової товарознавчої експертизи, вилучених під час обшуку нафтобази, яка належить ТОВ «ФОРС ГАРД», відповідно до якого пальне не відповідає встановленим стандартам, виготовлено кустарним шляхом. А також надано ухвали слідчих суддів, якими вже накладено арешт на пальне, вилучене з АЗС, які належать ТОВ «ФОРС ГАРД» та акцентовано увагу, що експертами зроблено аналогічні висновки щодо вилученого пального на вказаних АЗС, а саме: не відповідає встановленим стандартам, виготовлено кустарним шляхом. Натомість, представником ТОВ «ФОРС ГАРД» не було надано підтверджуючих документів щодо походження вилучених в офісному приміщенні грошових коштів.

На підставі викладеного прокурор вважає, що наявні правові підстави для накладення арешту на вищевказане майно, а слідчим суддею при розгляді клопотання безпідставно не взято до уваги, висновки експертів, якими встановлена невідповідність вилученого пального вимогам ДСТУ.

Учасники провадження у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання завчасно проінформовані. Від прокурора надійшло клопотання про відкладення судового розгляду, у зв`язку з зайнятістю в іншому судовому процесі, без долучення документів на підтвердження поважності причин неявки у судове засідання, а від представника - про розгляд за його відсутності. Зважаючи на викладене та скорочені строки розгляду даної категорії справ, колегія суддів, у даному випадку, вирішила за можливе розглянути дане провадження за відсутності учасників провадження, що не суперечить положенням ч. 4 ст. 405 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як убачається з наданих суду матеріалів провадження, підрозділом детективів Територіального управління Бюро економічної безпеки у Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні відомості якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 серпня 2022 року під № 0000316, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 204 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на території Київської області група осіб виготовляє недоброякісне паливо (бензин, дизель), що відносяться до підакцизної групи товарів та становить загрозу для життя і здоров`я людей, яке в подальшому реалізовує через мережу власних незаконних АЗС.

На підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 18 квітня 2023 року проведено обшук офісного приміщення (квартири) за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить на праві приватної власності ТОВ «В.Н.С.», ЗАТ «Фабрика «Комбі» та перебуває у користуванні (оренді) ТОВ «Форс Гард», під час якого виявлено та вилучено: документи бухгалтерського обліку, чорнові записи, чорнові документи звітності, робочі блокноти; два системних блока; грошові кошти загальною сумою 639 737 грн.

12 травня 2023 року прокурор Київської обласної прокуратури ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на два системних блока та грошові кошти загальною сумою 639 737 грн., які вилучені під час проведення обшуку офісного приміщення (квартири) за вищевказаною адресою.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 31 липня 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання прокурора.

В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя зазначив про відсутність підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки обшук був проведений у приміщенні, дозвіл на проведення обшуку якого не надавався слідчим суддею.

Таке рішення слідчого судді колегія суддів вважає законним, обґрунтованим і вмотивованим, з огляду на наступне.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, у тому числі збереження речових доказів.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Положеннями ч. 1 ст. 173 КПК України, визначено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Як убачається з матеріалів судового провадження, та правильно встановлено слідчим суддею, що ухвалою слідчого судді від 06 квітня 2023 року надано дозвіл на проведення обшуку в офісному приміщенні за адресою: м. Київ, бульв. Дружби Народів, 3-А, яке на праві власності зареєстровано за ТОВ «В.Н.С» та Закритим акціонерним товариством «Фабрика «Комбі» та перебуває у користуванні ТОВ «Форс Гард». Водночас, зі змісту протоколу обшуку від 18 квітня 2023 року вбачається, що обшук проведено за адресою: АДРЕСА_2 .

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 323316893 від 19 лютого 2023 року вбачається, що за адресою: м. Київ, бульв. Дружби Народів, 3-А, нежилі приміщення № 1,2,3,4 (групи приміщень № 2) (літ. А) на праві власності належать ТОВ «В.Н.С», нежиле приміщення № 2 (в літ. А) належить Закритому акціонерному товариству «Фабрика «Комбі». У той же час, згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 337462912 від 29 червня 2023 року квартира АДРЕСА_2 , на праві власності належить ОСОБА_12 .

Відповідно до договору оренди приміщення від 20 січня 2021 року, укладеного між ОСОБА_12 та ФОП ОСОБА_13 , остання є орендарем приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , кімната АДРЕСА_3 . Договір діє до 20 жовтня 2023 року. При цьому, прокурором не доведено, що ФОП ОСОБА_13 має відношення до зазначеного кримінального провадження.

Крім того, колегія суддів вважає, що органом досудового розслідування не доведено, що два системних блока та грошові кошти загальною сумою 639 737 грн., які вилучені під час проведення обшуку офісного приміщення (квартири) за адресою: АДРЕСА_2 , на які прокурор просить накласти арешт були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 204 КК України, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідають вимогам ст. 98 КПК України.

На переконання колегії суддів слідчий суддя обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно, навівши належне обґрунтування своїх висновків в оскаржуваному рішенні.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора, навіть з урахуванням викладених у ній доводів - без задоволення.

На підставі вищевикладених обставин, керуючись ст. ст. 170, 171, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 31 липня 2023 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора Київської обласної прокуратури ОСОБА_5 про арешт майна, в межах кримінального провадження № 0000316 від 17 серпня 2022 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 204 КК України, залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_5 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Унікальний номер справи 760/10537/23 Справа №11-сс/824/5079/2023 Категорія: ст.170 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції - ОСОБА_14 Доповідач: ОСОБА_1