Провадження № 1-кп/591/388/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2023 року Зарічний районний суд м. Суми в складі головуючого судді - ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому засіданні обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, по кримінальному провадженню № 0003677,-

В С Т А Н О В И В:

04.12.2023 року до Зарічного районного суду м. Суми надійшов вказаний обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_5 та ухвалою суду було призначено підготовче засідання.

Під час підготовчого засідання захисником обвинуваченого адвокатом ОСОБА_4 було заявлено клопотання про повернення обвинувального акту прокурору у зв`язку з порушенням стороною обвинувачення вимог ст.9 КПК України, а саме: проведення необ`єктивного та не всебічного досудового розслідування, що призвело до висунення підозри у скоєнні злочину за ч.2 ст.307 КК України ОСОБА_5 та в подальшому вручення йому обвинувального акту за вказаною статтею. Водночас, матеріали справи не містять жодного доказу скоєння ОСОБА_5 вказаного злочину. Крім того, стороною обвинувачення не встановлено час та місце, де обвинувачений ОСОБА_5 , діючи умисно посягав на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів. Крім того, прокурор в порушення вимог ст.293 КПК України одночасно з передачею обвинувального акту до суду під розписку не надав його копію та копію реєстру матеріалів підозрюваному і захиснику. Вважав, що вказані обставини є підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

Обвинувачений підтримав клопотання свого захисника.

Прокурор просив відмовити у задоволенні клопотання захисника, вважаючи, що підстав для повернення обвинувального акту немає, оскільки позиція сторони захисту у цьому питанні зводиться до їх незгоди з висунутим обвинуваченням та кваліфікацією дій ОСОБА_5 . Крім того, зазначала, що захисника було запрошено 04.12.2023 року для вручення обвинувального акту, а , оскільки останній у визначений день не з`явився, то обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування було надіслано адвокату на електронну адресу, про що додано докази. Обвинувачений відмовився від отримання обвинувального акту та реєстру матеріалів, у зв`язку з чим останньому було зачитано вголос обвинувальний акт та зафіксовано це на відеозапис.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що у задоволенні клопотання захисника про повернення обвинувального акту належить відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт, передбачений ч. 2 ст. 291 КПК України, до яких належать: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); розмір пропонованої винагороди викривачу; дату та місце його складення та затвердження. Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно (ч. 3 ст. 291 КПК України).

Крім цього, згідно із ч. 4 ст. 291 КПК України до обвинувального акта додається, зокрема: реєстр матеріалів досудового розслідування; розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, реєстру матеріалів досудового розслідування.

Оскільки повернення обвинувального акту є правом, а не обов`язком суду, то підставою для повернення обвинувального акта не може слугувати будь-яка його невідповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України, а лише та, яка перешкоджає призначенню судового розгляду, і в кожному конкретному випадку суд має перевірити, чи створює перешкоди для судового розгляду певна невідповідність обвинувального акта вимогам Кримінального процесуального кодексу України.

Дослідивши поданий у межах цього кримінального провадження обвинувальний акт, суд дійшов висновку, що сторона обвинувачення дотрималася вказаних вимог до обвинувального акта.

Так, поданий до суду обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки він містить відомості, які передбачені п. 1-9 ч. 2 ст. 291 КПК України, підписаний слідчим та прокурором, який його затвердив.

При цьому, в обвинувальному акті міститься повний виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація вчиненого із посиланням на статті Закону України про кримінальну відповідальність, формулювання обвинувачення із зазначенням конкретних дій, які, на думку сторони обвинувачення, утворюють склад інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, а також інші обставини, що, відповідно до положень Кримінального процесуального кодексу України, підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні.

Доводи сторони захисту про те, що досудове розслідування проведено з порушенням засади законності, що передбачена ст.9 КПК України, в обґрунтування наявності підстав для повернення обвинувального акту, фактично стосуються питання остаточної доведеності вини або невинуватості особи. Однак, таке питання не може бути предметом розгляду у підготовчому судовому засіданні з огляду на мету цієї стадії та вичерпний перелік повноважень суду під час її проведення. Вирішення такого питання можливе виключно за результатами судового розгляду та на підставі дослідження і оцінки наданих суду доказів.

Доводи захисту про те, що не зазначення прокурором в обвинувальному акті часу та місця вчинення злочину, є підставою для повернення обвинувального акту, суд вважає безпідставними, оскільки, як передбачено п.5 ч.2 ст.291 КПК України, в обвинувальному акті, зокрема, зазначається виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими. Визначення способу та обсягу викладу фактичних обставин кримінального правопорушення в обвинувальному акті належить до дискреційних повноважень прокурора, так як виключно прокурор уповноважений підтримувати державне обвинувачення в суді, відмовлятися від підтримання державного обвинувачення, змінювати його або висувати додаткове обвинувачення у порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України.

Водночас, кримінальний процесуальний закон не надає повноважень суду до ухвалення вироку чи іншого рішення по суті справи перевіряти правильність визначення прокурором обсягу обвинувачення, зобов`язувати його змінювати цей обсяг, повертати за наслідком підготовчого судового засідання обвинувальний акт у зв`язку з неправильною кваліфікацією дій обвинуваченого тощо.

Наведене узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 03.07.2019 року у справі № 273/1053/17 (провадження № 51-8914км18).

Посилання сторони захисту на те, що прокурором не було їм вручено обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування, як на підставу повернення прокурору обвинувального акту є безпідставними, оскільки відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України єдиним процесуальним документом, що підлягає дослідженню судом під час підготовчого судового засідання, є обвинувальний акт. Додатки до обвинувального акту, визначені ч. 4 ст. 291 КПК України, не є предметом судового контролю під час підготовчого судового засідання. Крім того, Кримінальний процесуальний закон не визначає наявність документів, які додаються прокурором на підтвердження направлення обвинувального акту захиснику та оголошення обвинуваченому, як підставу для повернення обвинувального акту прокурору.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що зауваження сторони захисту щодо змісту обвинувального акта, зазначені у клопотанні про повернення обвинувального акта у кримінальному провадженні, не дають підстав для його повернення та не перешкоджають призначенню судового розгляду у цьому кримінальному провадженні, тому у задоволенні такого клопотання належить відмовити.

Інших клопотань щодо питань, визначених п.п.1,2,4 ч.3 ст.314 КПК України, а також скарг та заперечень на ухвали слідчих суддів учасниками процесу не заявлено.

Судом не були встановлені підстави для прийняття рішень, передбачених п.п. 1-4 ч.3 ст.314 КПК України, тому у кримінальному провадженні за обвинувальним актом складеним відносно ОСОБА_5 необхідно призначити відкрите судове засідання, викликавши учасників провадження.

Крім того, під час підготовчого засідання прокурор подала клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 , яке мотивовано тим, що останній обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину, а тому, знаючи про тяжкість покарання, яке йому загрожує, з метою уникнення кримінальної відповідальності він може переховуватись від суду. Крім того, на переконання прокурора, оскільки раніше ОСОБА_5 вже притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів, не має сталого матеріального становища та соціальних зв"язків, тому за браком коштів, зможе продовжити свою злочинну діяльність.

Захисник підтримав надіслані суду письмові заперечення щодо вказаного клопотання прокурора. Просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з огляду на необґрунтованість оголошеної останньому підозри, не доведення обвинувачення, відсутності доказів на підтвердження існування завалених у клопотанні ризиків. Просив з огляду на надані стороною захисту документи, які характеризують особу ОСОБА_5 , а саме що він має постійне місце проживання, сім`ю та дитину на утриманні, позитивно характеризується, займається волонтерською діяльністю, є несудимою особою, - застосувати відносно нього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою у вигляді домашнього арешту.

Обвинувачений підтримав позицію свого захисника та також просив застосувати до нього запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Заслухавши думку учасників процесу, суд вважає, що у задоволенні клопотання прокурора слід відмовити, а клопотання сторони захисту задовольнити, виходячи з такого.

Розділ ІІ КПК України визначає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи його забезпечення, до яких зокрема віднесені запобіжні заходи (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України).

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

За змістом п. 5 ч. 1 ст. 176, ч. 1 ст. 183 КПК України одним із видів запобіжних заходів є тримання під вартою. Цей запобіжний захід є винятковим та застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 КПК України.

Частиною 3 ст. 315 КПК України визначено, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Враховуючи положення ч. 3, 4, 5 ст. 199 КПК України, а також стадію кримінального провадження, суд зобов`язаний розглянути клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, та встановити, чи наявні обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, та обставини, які перешкоджають завершенню судового провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Проаналізувавши доводи сторони захисту щодо необґрунтованості підозри та пред`явленого ОСОБА_5 обвинувачення, суд вважає, що такі доводи не спростовують і не виключають існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, а тому суд дійшов висновку, що в цьому випадку дотримано стандарт доказування «обґрунтована підозра», який є найнижчим стандартом доказування у кримінальному процесі та не передбачає наявності достовірного знання про вчинення особою кримінального правопорушення, проте є достатнім для вирішення питання продовження запобіжного заходу. При цьому суд також враховує стадію кримінального провадження (судове провадження), що передбачає доведення стороною обвинувачення вини ОСОБА_5 за найвищим стандартом доказування «поза розумним сумнівом» у змагальному судовому процесі під час розгляду справи по суті.

При цьому, суд звертає увагу на те, що питання встановлення наявності чи відсутності складу певного кримінального правопорушення у діях особи, вагомості доказів висунутого обвинувачення та його обґрунтованості, а також вірності кваліфікації дій обвинуваченого суд має право вирішити у змагальному судовому процесі під час розгляду справи по суті, а не під час розгляду в підготовчому судовому засіданні клопотання про продовження запобіжного заходу.

Прокурор у поданому клопотанні зазначив, що наразі продовжують існувати ризики переховування ОСОБА_5 від суду та продовження вчинення злочинів, які мотивовані тяжкістю покарання, наявності факту притягнення в минулому останнього до кримінальної відповідальності та відсутності сталих матеріальних статків у обвинуваченого.

Водночас, суд враховує, що відповідно до наданих захисником документів, обвинувачений має постійне місце проживання, дитину на утриманні, позитивні характеристики та бере участь у волонтерстві, є не судимою особою.

Суд вважає, що з урахуванням вказаних і підтверджених документами відомостей про особу обвинуваченого на даний час продовжують існувати ризики, передбачені п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Водночас, зазначені ризики можуть бути забезпечені іншим більш м`яким запобіжний заходом: у виді цілодобового домашнього арешту з покладенням на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язків, передбачених п.п.1,2,8,9 ч.5 ст.194 КПК України.

За таких обставин, у задоволенні клопотання прокурора слід відмовити, а клопотання захисника задовольнити, обравши ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід.

Керуючись ст.314-317 КПК України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захисника про повернення обвинувального акту відмовити.

Призначити відкрите судове засідання у кримінальному провадженні №0003677 відносно ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, яке відбудеться 27 грудня 2023 року о 10-00 год., з викликом учасників судового провадження: прокурора, захисника та обвинуваченого.

У задоволенні клопотання прокурора про продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою відмовити, а клопотання захисника про застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу задовольнити.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк до 10.02.2024 року включно запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши йому цілодобово залишати житло, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , та поклавши на нього наступні обов`язки:

- прибувати до суду за першою вимогою;

- не відлучатися за межі населеного пункту, у якому проживає, без дозволу суду;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

-носити електронний засіб контролю.

Ухвала оскаржується в частині застосування запобіжного заходу протягом 5 днів з дня її оголошення безпосередньо до Сумського апеляційного суду. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1