Справа №: 148/1667/23
Провадження № 1-кп/148/176/23
В И Р О К

Іменем України

26 грудня 2023 року Тульчинський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретареві ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Тульчин кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000310 від 08.08.2023 року по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тульчина Вінницької області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, з середньо-технічною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

17.02.2022 вироком Тульчинського районного суду Вінницької області за ст. 185 ч. 1 КК України до покарання у виді громадських робіт строком 150 годин,

25.07.2022 знятий з обліку у Тульчинському районному відділі філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій в зв`язку із відбуттям покарання.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч. 1 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що він маючи не зняту та не погашену у встановленому порядку судимість на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний злочин за наступних обставин.

Так, ОСОБА_5 в червні 2022 року, більш точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебував у кар`єрі, який розташований за межами с. Нестерварка, Тульчинського району, Вінницької області, де викидав сміття та у цей час, знаходячись на вказаній території виявив на землі боєприпаси, а саме 28 патронів калібру 5,45*39 мм, 4 патрони калібру 7,62*53 мм та 1 патрон калібру 7,62*39 мм, які привласнив, тим самим вчинив їх незаконне придбання. В подальшому в ОСОБА_6 виник умисел на незаконне зберігання вищевказаних бойових припасів.

Після чого, він реалізовуючи свій злочинний умисел, знаючи, що незаконно привласнені ним предмети є боєприпасами до зброї, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер та протиправність своїх дій в порушення вимог п. 9-11 Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, спорядження гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998, незаконно, умисно, з метою використання у власних цілях, переніс вищевказані набої в кількості 33 штуки до домоволодіння за місцем свого проживання, що розташоване по АДРЕСА_2 , де їх незаконно зберігав у кімнаті житлового будинку до 12.08.2023, без передбаченого на те законом дозволу.

В подальшому працівниками поліції Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій 12.08.2023 під час проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді від 10.08.2023, домоволодіння АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_5 , власником якого є його батько ОСОБА_7 в кімнаті житлового будинку виявлено та вилучено 33 (тридцять три) набої, які являються бойовими припасами до стрілецької вогнепальної зброї, а саме: 28 автоматними патронами калібру 5,45*39 мм, зразку 1974 року, призначенні для стрільби з автоматів та кулеметів конструкції Калашникова («АКМ-74, РПК-74»), 4 гвинтівочними патронами калібру 7,62*53 мм призначеними для стрільби з гвинтівок та карабінів конструкції Мосіна, ручних кулеметів Дегтярьова, снайперських гвинтівок Драгунова (СВД) та іншої зброї під даний патрон, 1 патроном калібру 7,62*39 мм, зразку 1943 року призначений для стрільби з самозарядних карабінів (СКС) та автоматів і кулеметів конструкції Калашникова (АК, АКМ, АКМС, РПК, РПКС), які придатні для стрільби та мають достатню вражаючу здатність.

Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що умисні дії ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 263 КК України, а саме придбання, носіння та зберігання, бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

23 серпня 2023 року на підставі ст.ст. 468, 469, 470, 472 КПК України між прокурором Тульчинської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 за участі захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості, згідно якої ОСОБА_5 в повному обсязі визнає свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті у діяннях передбачених ч.1 ст.263 КК України.

Сторони погодились на призначення покарання ОСОБА_5 в межах санкції ст. 263 ч.1 КК України у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 роки. На підставі п.п. 1 та 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти таке рішення, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п. 2 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

На підставі ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам.

Прокурор в судовому засіданні, просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання, зазначивши, що при її укладенні були дотриманні вимоги кримінального кодексу та кримінально процесуального кодексу України.

ОСОБА_5 просив угоду затвердити, визнав свою вину у вчинені кримінального правопорушення, не заперечував проти обставин, встановлених під час проведення досудового розслідування. Зазначив, що під час укладення угоди на нього жодного тиску не вчинялось, укладення угоди є добровільним. Також обвинувачений ОСОБА_5 зазначив, що зможе реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердив обставини викладені обвинуваченим, відмітив дотримання вимог КПК України при укладенні угоди.

Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч. 1 КК України.

Покарання, узгоджене сторонами, відповідає санкції, передбаченій ч. 1 ст. 263 КК України.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

До обтяжуючих покарання обставин суд відносить рецидив злочинів.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або внаслідок обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Враховуючи викладене, а також те, що укладення угоди сторонами є добровільним, умови угоди не суперечать вимогам чинного законодавства, відповідають інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, суд затверджує дану угоду.

В порядку статті 100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів, скасувавши відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 КПК України арешт накладений на речові докази в кримінальному провадженні.

Процесуальні витрати на залучення експерта для проведення експертизи у справі відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, необхідно стягнути з ОСОБА_5 на користь держави.

Керуючись ст.ст. 371, 374, 473, 474, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 23 серпня 2023 року у кримінальному провадженні № 0000310 від 08.08.2023 року між прокурором Тульчинської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 за участі захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 визнати винуватив у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбуття, призначеного вироком покарання з випробуванням на два роки, в силу п.п. 1, 2 ч. 1 ст.76 КК України, зобов`язавши його періодично являтися до уповноваженого органу з питань пробації для реєстрації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про переміни свого місця проживання, роботи та навчання.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 1434,00 грн. за проведення судової балістичної експертизи № СЕ-19/102-23/14555-БЛ від 16.08.2023 року.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Тульчинського районного суду Вінницької області від 16.08.2023 року, справа № 148/1551/23 - скасувати.

Речові докази, а саме: тридцять три (33) предмети зовні схожі на боєприпаси - знищити.

Вирок суду може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Вінницького апеляційного суду через Тульчинський районний суд Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1