Справа № 204/435/24
Провадження № 1-кс/204/132/24
УХВАЛА

Іменем України

23 січня 2024 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі, клопотання слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000656 від 18.05.2023 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Булахівка Павлоградського району Дніпропетровської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, який має на утриманні малолітню дитину 2013 року народження, працюючого старшим оперуповноваженим Управління ГУНП в Дніпропетровській області, майора поліції, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.2 ст.364 КК України,-

встановив:

До суду надійшло клопотання слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000656 від 18.05.2023 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.2 ст.364 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено,що У провадженні третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, перебувають матеріали досудового розслідування, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000656 від 18.05.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 4 ст. 191 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що наказом начальника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 08.05.2020 №127/о/с дск полковника поліції ОСОБА_8 призначено на посаду начальника Управління оперативної служби ГУНП в Дніпропетровській області.Наказом начальника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 29.05.2020 №0038 о/с майора поліції ОСОБА_9 призначено на посаду заступника начальника відділу Управління оперативної служби ГУНП в Дніпропетровській області.Наказом начальника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 30.06.2020 №0052 о/с майора поліції ОСОБА_10 призначено на посаду старшого оперуповноваженого з особливих доручень Управління ГУНП в Дніпропетровській області.Наказом начальника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 11.12.2023 №00117 о/с капітана поліції ОСОБА_11 призначено на посаду старшого оперуповноваженого Управління ГУНП в Дніпропетровській області.Наказом начальника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 13.01.2022 №002 о/с старшого лейтенанта ОСОБА_12 призначено на посаду старшого оперуповноваженого Управління оперативної служби ГУНП в Дніпропетровській області.Наказом начальника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 01.06.2023 №0049 о/с ОСОБА_13 призначено на посаду оперуповноваженого Управління ГУНП в Дніпропетровській області.Наказом начальника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 16.06.2021 №0057 о/с майора поліції ОСОБА_5 призначено на посаду старшого оперуповноваженого Управління ГУНП в Дніпропетровській області.Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.Згідно із ст. 1 Закону України «Про основи національної безпеки України» правоохоронні органи - органи державної влади, на які Конституцією і законами України покладено здійснення правоохоронних функцій.Відповідно до ст. 1 Закону України «Про демократичний цивільний контроль над Воєнною організацією і правоохоронними органами держави» правоохоронні органи - державні органи, які відповідно до законодавства здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції.Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» Національна поліція відноситься до правоохоронних органів.Відповідно до ч. 1 ст.1 Закону України «Про Національну поліцію» (далі - Закон), Національна поліція України (далі - поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.Відповідно до ст. 2 Закону, завданням поліції є надання поліцейських послуг у сферах забезпечення публічної безпеки і порядку; охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; протидії злочинності; надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги. Принципами діяльності поліції відповідно ст.ст. 6-9 Закону є верховенство права, дотримання прав і свобод людини, законність, відкритість та прозорість.Згідно ст. 3 Закону, у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами МВС України, іншими нормативно-правовими актами.Відповідно до ч.ч.1,2 ст.18 Закону, поліцейський, серед іншого, зобов`язаний:1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини.Відповідно до ст. 23 Закону, серед іншого, поліція відповідно до покладених на неї завдань: здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення; здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події; здійснює досудове розслідування кримінальних правопорушень у межах визначеної підслідності; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; доставляє у випадках і порядку, визначених законом, затриманих осіб, підозрюваних у вчиненні кримінального правопорушення, та осіб, які вчинили адміністративне правопорушення; здійснює оперативно-розшукову діяльність відповідно до закону.Згідно ч. 3 ст. 18 КК України та примітки 1 ст. 364 КК України, службовими особами є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції та постійно чи тимчасово обіймають на підприємствах, в установах чи організаціях посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, якими особа наділяється повноважним органом чи повноважною службовою особою підприємства, установи, організації, судом або законом.Отже, зважаючи на обсяг своїх владних повноважень, визначених Конституцією України, Законом України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», Закону України «Про основи національної безпеки України», Закону України «Про демократичний цивільний контроль над Воєнною організацією і правоохоронними органами держави», Закону України «Про Національну поліцію», на час вчинення злочину ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_5 були працівниками правоохоронного органу, тобто службовими особами, які постійно здійснюють функції представників органу державної влади.Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 94 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається Кабінетом Міністрів України залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання.Згідно п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» та п. 3 розділу І Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 №260 (далі - Порядок) грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.Відповідно до п. 7 розділу І Порядку грошове забезпечення поліцейським виплачується за місцем проходження служби виключно в межах асигнувань, затверджених кошторисом органу поліції на грошове забезпечення.Згідно п. 8 розділу І Порядку за час відсутності поліцейського на службі без поважних причин грошове забезпечення не виплачується.Відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» визначено, що на період воєнного стану особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць.Проте, в порушення вищезазначених вимог законодавства, у невстановлений в ході досудового розслідування час, але не пізніше 09.06.2023, у начальника одного з управлінь Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_8 , виник злочинний умисел на залучення у робочий час підпорядкованих працівників одного з управлінь Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області для виконання ремонтно-будівельних робіт на об`єкті нерухомості, розташованому на земельній ділянці з кадастровим номером :01:016:0366, за адресою: АДРЕСА_2 , який належить йому на праві приватної власності.У подальшому, ОСОБА_8 , у невстановлений в ході досудового розслідування час, але не пізніше 09.06.2023, зловживаючи службовим становищем, всупереч інтересам служби, з метою одержання неправомірної вигоди для себе, яка полягає у безоплатному отриманні послуг з виконання ремонтно-будівельних робіт на об`єкті нерухомості, який належить йому на праві приватної власності, заздалегідь домовився з підпорядкованими йому працівниками ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_5 , про виконання ними у робочий час ремонтно-будівельних робіт на об`єкті нерухомості, розташованому на земельній ділянці з кадастровим номером :01:016:0366, за адресою: АДРЕСА_2 , за умови не відвідування основного місця роботи, отримання заробітної плати у повному обсязі за основним місцем роботи з відповідними преміюванням та додатковими виплатами під час дії воєнного стану, отримання додаткових вихідних тощо.Після цього, протягом червня-грудня 2023 року ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_8 , усвідомлюючи неправомірність своїх дій, з корисливих мотивів, у робочий час здійснювали ремонтно-будівельні роботи на об`єкті нерухомості, розташованому на земельній ділянці з кадастровим номером :01:016:0366, за адресою: АДРЕСА_2 , при цьому, не відвідували основне місце роботи та згідно довідки щодо грошового забезпечення отримали заробітну плату у сумі 1 989 031 грн. 73 коп., чим охоронюваним законом державним інтересам спричинено тяжких наслідків.Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється у зловживанні службовим становищем, тобто умисному, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самого себе, використанні службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом державним інтересам, вчинененому за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364 КК України.

16.01.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364 КК України.

Обґрун тованість підозри ОСОБА_5 у скоєнні вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України у ході досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема:Рапортом відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві від 17.05.2023 про вчинення кримінального правопорушення;Рапортом відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві від 13.06.2023 про вчинення кримінального правопорушення;Матеріалами виконаного доручення відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві;Протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 31.05.2023;Протоколом про проведення негласної слідчої (розшукової) дії спостереження за місцем від 28.07.2023;Протоколом за результатами негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-відеоконтроль місця від 07.11.2023;Протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 24.10.2023 відносно ОСОБА_11 ;Протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 24.10.2023 відносно ОСОБА_9 , іншими матеріалами кримінального провадження в своїй сукупності.

У ході досудового розслідування за вказаним кримінальним провадженням виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , оскільки є достатньо підстав вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.п. 1-4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:Підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки останньому на підставі достатніх вагомих доказів повідомлено про підозру у скоєнні умисного тяжкого кримінального правопорушення у сфері службової діяльності та професійної діяльності, пов`язаної з наданням публічних послуг, за яке законом передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від 3 до 6 років. При визначенні імовірності переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України необхідно враховувати тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, один з яких відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України є тяжким злочином. Сама по собі така обставина може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Підозрюваний ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення: про існування даного ризику свідчить те, що на даний час досудове розслідування триває, встановлюються всі обставини вчиненого кримінального правопорушення, а також наявність інших речових доказів, що мають значення у кримінальному провадженні. При цьому, підозрюваний, маючи досвід працівника Національної поліції України є обізнаним щодо форм і методів розслідування кримінальних правопорушень, обізнаний із тим, які саме речі для нього можуть негативно вплинути на хід досудового розслідування. А тому, перебуваючи на волі матиме можливість знищити, сховати або спотворити відповідні речі.Підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні: на теперішній час є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 , який є діючим працівником Національної поліції України використовуючи надану йому владу та службові повноваження, може як у спосіб погроз, так і реально незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, з метою схилити їх надати вигідні для себе показання.Слід зазначити, що ризик незаконного впливу на потерпілих та свідків залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від учасників кримінального провадження, а саме усно шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст. 23 КПК України. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України. Тобто ризик впливу на потерпілих та свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й в подальшому на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом; Підозрюваний ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, використовуючи своє службове становище працівника органів Національної поліції України. Вказаний ризик підтверджується тим, що підозрюваний, будучи службовою особою правоохоронного органу, обізнаний із формами і методами розслідування кримінальних правопорушень. Враховуючи відповідний досвід ОСОБА_5 даний факт свідчить про можливість вчинення підозрюваним дій, які б перешкоджали проведенню повного, всебічного та об`єктивного досудового розслідування, зокрема, під виглядом службових відряджень, виконання службових завдань уникати слідства і суду у кримінальному провадженні, впливати на підлеглих працівників та колег, які у свою чергу мають змогу використовуючи службове становище, інформаційні бази, реєстри, тощо, з метою впливу на свідків у даному кримінальному провадженні.Обрання такого запобіжного заходу є вимушеною необхідністю, яка зумовлена забезпеченням виконання покладених на ОСОБА_5 процесуальних обов`язків, а також з метою запобігання спробам останнього переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілих і свідків у цьому кримінальному провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.Неможливість застосування запобіжних заходів у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, застави, домашнього арешту відносно підозрюваного пов`язана з тим, що вказані запобіжні заході будуть не достатніми для запобігання вищевказаним ризиками та обраний запобіжний захід має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.Крім того, «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочину. Так застосувати інші, більш м`які запобіжні заходи (особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт) ніж взяття під варту, не можливо з наступних причин:особисте зобов`язання - не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 і попередити ненастання вищевказаних ризиків, так як дії останнього потребують постійного контролю;особиста порука - слідчому чи прокурору не надходили письмові звернення осіб, які поручаються за ОСОБА_5 , окрім того такий запобіжний захід не забезпечить його належну процесуальну поведінку;застава - слідчому чи прокурору не надходили заяви або клопотання від підозрюваного ОСОБА_5 , його рідних або інших осіб про врахування можливостей внесення грошових коштів на спеціальний рахунок, визначений у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України при звернені слідчого, прокурора до слідчого судді з клопотанням про застосування до підозрюваного запобіжного заходу;домашній арешт - не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного, так як місцеперебування останнього, особи з якими він спілкується, а також інші його дії потребують постійного контролю з метою запобігання вищевказаних ризиків.Водночас слід зазначити, що досудове розслідування вищевказаного злочину ще триває, продовжують встановлюватися всі обставини вчинення кримінального правопорушення, а також особи, причетні до його вчинення, що може суттєво вплинути на подальшу поведінку підозрюваного. Отже, досягнення мети визначеної у ст. 177 КПК України наразі можливе виключно шляхом взяття під варту ОСОБА_5 .Застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у даному провадженні є виправданим, оскільки з боку сторонніх наглядачів наявний суспільний інтерес до розгляду цього провадження.Застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в повній мірі відповідатиме меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, у тому числі зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи.Таким чином, враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, може переховується від органу досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що свідчить про неможливість запобіганням цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. Враховуючи викладене, слідчий звертається до суду зданим клопотанням.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у клопотанні.

В судовому засіданні захисник заперечував проти клопотання, оскільки вважає ризики необґрунтованими. Просив застосувати інший більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, враховуючи особу підозрюваного, який раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, одружений, на його утриманні знаходиться малолітня дитина 2013 року народження, має місце реєстрації та постійне місце проживання, за місцем роботи та за місцем проживання характеризується позитивно.

Підозрюваний підтримав думку захисника і просив обрати відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Ознайомившись з наданими матеріалами клопотання та кримінального провадження, заслухавши думку сторін, слідчий суддя приходить до наступного.

Подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК України.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , слідчий суддя вважає, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про достатність підстав вважати обґрунтованою підозру у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначає, що причетність ОСОБА_5 до вчинення злочину, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

Прокурором доведено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років, підозрюваний, намагаючись уникнути покарання може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Разом з цим, в судовому засіданні встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, одружений, на його утриманні знаходиться малолітня дитина 2013 року народження, має місце реєстрації та постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується позитивно.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, а також особу підозрюваного, слідчий суддя вважає, що прокурором не доведено, що застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, не зможе запобігти вищевказаним ризикам, передбаченим п.п.1,2,3,4 ч.1 ст.177 КПК України, тому клопотання прокурора про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволенню не підлягає. При цьому, суд вважає можливим, застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний час доби строком на 60 діб, з покладанням певних обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, що наразі буде достатнім запобіжним заходом, який забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання визначеним ризикам, і в повній мірі забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Керуючись ст. ст. 110, 131-132, 176-178, 183-187, 193-194,196-197, 205, 309-310, 369-372, 392-393, 395 КПК України, суд,-

постановив:

В задоволенні клопотання слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000656 від 18.05.2023 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.2 ст.364 КК України- відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у період з 21.00 год. до 06.00 год. доби строком на 60 днів, а саме до 22 березня 2024 року, за місцем його реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 22 березня 2024 року, виконувати наступні обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:

1) прибувати за вимогою до органу досудового розслідування, прокурора, слідчого судді або суду;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду, за винятком випадків переміщення до найближчого укриття на час дії сигналу «Повітряна тривога» та подальшого невідкладного повернення до житла;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4) утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними у цьому ж кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Контроль за виконанням ухвали покласти на уповноважених працівників територіального відділу поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 .

Ухвала про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1