УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 лютого 2024 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника-адвоката ОСОБА_5 , законного представника ОСОБА_6 ОСОБА_7 , особи, відносно якої розглядається клопотання ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого СВ ВП № 1 ЗРУП ГУ НП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають небезпечну поведінку особи відносно підозрюваного:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, не одруженого, на утриманні дітей не має, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку ст. 89 КК України не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ ВП № 1 ЗРУП ГУ НП в Запорізькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 ,, за погодженням із прокурором у кримінальному провадженні прокурором Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з клопотанням про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають небезпечну поведінку особи відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мотивуючи його тим, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.
Своє клопотання мотивує тим, що 28.12.2023 року, приблизно о 08 годині 30 хвилин, ОСОБА_6 , знаходячись у громадському місці - приміщенні комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради, розташованому за адресою: м. Запоріжжя, вул. Сєдова, буд. 6, будучи відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 42 від 31.01.2024 року у стані неосудності, за своїм психічним станом не усвідомлюючи свої дії та не маючи змогу керувати ними, діючи з особливою зухвалістю, демонстративно проявляючи у присутності медичного персоналу явну неповагу до загальноприйнятих норм моралі та правил поведінки, супроводжуючи свої дії нецензурною лайкою на адресу директора та персоналу вказаного медичного закладу, не реагуючи на зауваження щодо своєї поведінки, самовільно увірвався до кабінету директора ОСОБА_8 , де утримуючи у правій руці тупий предмет з обмеженою травмуючою поверхнею та дещо загостреним кінцем, заздалегідь заготовлений ним для нанесення тілесних ушкоджень, наніс два удари вказаним предметом в область грудної клітини та лівої частини обличчя ОСОБА_8 .
Своїми злочинними діями ОСОБА_6 зупинив роботу медичного закладу, та відповідно до висновку експерта № 2453п від 31.01.2024 року спричинив ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді рани в нижній частині задньої поверхні лівої вушної раковини, глибокого садна на лівій бічній поверхні грудної клітини по передньо-паховій лінії, глибокої подряпини (поверхневої рани) в ділянці лівої щоки, трьох саден на лівій бічній поверхні шиї, садна у лівій скроневій ділянці голови, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.
Таким чином, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , органом досудового розслідування підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, що кваліфікується як грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю (хуліганство), вчинене із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.
Слідчий вказує, що причетність ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до вчинення кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме:
-протоколом огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 ;
-протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 ;
-протоколом затримання ОСОБА_6 ;
-протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ;
-протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ;
-протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ;
-протоколом проведення слідчого експерименту за участі потерпілого ОСОБА_8 ;
-висновком СМЕ № 2453п;
-висновком додаткової СМЕ № 185/к;
-висновком судово-психіатричної експертизи № 42;
-медичною документацією, наданою ЗНП «Обласного клінічного закладу з надання психіатричної допомоги» ЗОР.
Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 42 ОСОБА_6 , в момент скоєння правопорушення страждав на психотичний, шизофреноподібний розлад, переважно поліморфний, внаслідок вживання психоактивних речовин (згідно МКХ 10 F 11.53). За своїм психічним станом не міг розуміти значення своїх дій та керувати ними. Підпадає під дію ч. 2 ст. 19 КК України. Потребує примусових заходів медичного характеру лікування в спеціалізованому закладі. В теперішній час виявляє розлади психіки та поведінки, внаслідок вживання декількох психоактивних речовин (в даний час утримання в умовах що виключають вживання) (згідно МКХ 10 F- 19.21).За своїм психічним станом він не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.
Зазначене хронічне психічне захворювання позбавило ОСОБА_6 можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними у період інкримінованого їй діяння.
У даний час за своїм психічним станом ОСОБА_6 потребує застосування до нього примусового заходу медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги.
У зв`язку з цим, постановою процесуального керівника від 14.02.2024 року змінено порядок досудового розслідування у вказаному провадженні за правилами глави 39 КПК України щодо застосування примусових заходів медичного характеру.
Згідно клопотання, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України.
Враховуючи вищевикладене, згідно вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час проведення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_6 може:
-переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду;
-незаконно впливати на експертів, потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні;
-вчинити інше кримінальне правопорушення.
Так, підозрюваний ОСОБА_6 , офіційно не працевлаштований, не має стійких соціальних зв`язків, раніше засуджений, вчинив тяжкий злочин за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від трьох до семи років, на підставі чого орган досудового розслідування приходить до висновку, що усвідомлюючи тяжкість покарання за вчинення ним особливо тяжкого злочину орган досудового розслідування приходить до висновку, про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення покарання.
Крім того, підозрюваний ОСОБА_6 з метою уникнути від відповідальності може незаконно впливати на експертів, потерпілого та свідків шляхом вмовлянь, залякування, оскільки обізнаний про місце роботи вказаних осіб, яке стало місцем вчинення кримінального правопорушеня, що є ризиком передбаченим п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Також, досудовим слідством встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела прибутку, що свідчить про те, що він може продовжити вчиняти інші, або аналогічні кримінальні правопорушення, що є ризиком, передбаченим п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
ОСОБА_6 в момент скоєння правопорушення страждав на психотичний, шизофреноподібний розлад, переважно поліморфний, внаслідок вживання психоактивних речовин (згідно МКХ 10 F 11.53). За своїм психічним станом не міг розуміти значення своїх дій та керувати ними. Підпадає під дію ч. 2 ст. 19 КК України. Потребує примусових заходів медичного характеру лікування в спеціалізованому закладі. В теперішній час виявляє розлади психіки та поведінки, внаслідок вживання декількох психоактивних речовин (в даний час утримання в умовах що виключають вживання) (згідно МКХ 10 F- 19.21).За своїм психічним станом він не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.
Вказана обставина також свідчить про наявність існування ризиків, передбачених п. п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України щодо переховування від суду, незаконного впливу на експертів, потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, які безпосередньо судом не допитані, а також вчинення іншого суспільно небезпечного діяння.
Вказані обставини створюють підстави й для висновку про те, що зміна запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 на більш м`який, тобто передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом, є недостатнім з метою запобігання можливим ризикам.
Зазначені обставини свідчать також про соціальну небезпеку ОСОБА_6 для громадян, про необхідність його ізоляції задля захисту суспільства від його ймовірних подальших злочинних посягань, припинення злочинної діяльності, а так само припинення можливості сховатися від суду і слідства та перешкодити виконанню процесуальних рішень. І це є вагомою підставою вважати про те, що єдиним дієвим у даному випадку запобіжним заходом для ОСОБА_6 буде саме поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку.
Таким чином, ризики встановлені під час обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 не зменшилися.
Заслухавши думку прокурора та слідчого, кожного зокрема, які клопотання підтримали та просили його задовольнити, підозрюваного, захисника та законного представника, кожного зокрема, які не заперечували щодо задоволення даного клопотання, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, приходжу до висновку, що клопотання слідчого підставне та підлягає до задоволення з наступних підстав.
Згідно до вимог ст. 200 КПК України, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 503 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності.
Згідно до вимог ч. 2 ст. 503 КПК України визначено, що якщо під час досудового розслідування будуть встановлені підстави для здійснення кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, слідчий, прокурор виносить постанову про зміну порядку досудового розслідування і продовжує його згідно з правилами, передбаченими главою 39 КПК України.
Відповідно до вимог ст. 508 КПК України, до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, можуть бути застосовані судом такі запобіжні заходи: 1) передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом; 2) поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають її небезпечну поведінку. Застосування передбачених запобіжних заходів здійснюється згідно із загальними правилами, передбаченими КПК України.
З врахуванням того, що ОСОБА_6 відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 42, в момент скоєння правопорушення страждав на психотичний, шизофреноподібний розлад, переважно поліморфний, внаслідок вживання психоактивних речовин (згідно МКХ 10 F 11.53); за своїм психічним станом не міг розуміти значення своїх дій та керувати ними; підпадає під дію ч. 2 ст. 19 КК України; потребує примусових заходів медичного характеру лікування в спеціалізованому закладі; в теперішній час виявляє розлади психіки та поведінки, внаслідок вживання декількох психоактивних речовин (в даний час утримання в умовах що виключають вживання) (згідно МКХ 10 F- 19.21); за своїм психічним станом він не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними та вказане хронічне психічне захворювання позбавило ОСОБА_6 можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними у період інкримінованого їй діяння, він потребує застосування до нього примусового заходу медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 200, 503, 508, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого СВ ВП № 1 ЗРУП ГУ НП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають небезпечну поведінку особи відносно підозрюваного ОСОБА_6 - задовольнити.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строків на її оскарження, а в разі оскарження - після розгляду справи апеляційним судом.
Вступна та резолютивна частини ухвали постановлені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 19.02.2024 року.
Повний текст ухвали виготовлено 19.02.2024 року.
Слідчий суддя ОСОБА_1