УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2023 року слідча суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засідання скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 від 18.08.2023 про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000677

ВСТАНОВИЛА

В провадження слідчої судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 від 18.08.2023 про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000677.

Скарга мотивована тим, що ТУ ДБР здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000677 від 10.12.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 364, ч. 1 ст. 384 КК України. 14.08.2023 ОСОБА_3 в межах даного кримінального провадження подав клопотання про залучення його та його доньки ОСОБА_5 як потерпілих у цьому провадженні.

31.10.2023 ОСОБА_3 отримав від слідчого листа від 24.10.2023 про розгляд клопотання та постанову від 18.08.2023 про відмову у задоволенні клопотання.

Скаржник вважає, що рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим його та доньки не ґрунтується на законі, а отже просить його скасувати.

У судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав з підстав у ній наведених, просив задовольнити. Вказав, що є представником своєї доньки у адміністративній справі про її звільнення за довіреністю, під час розгляду вказаної справи йому стали відомі обставини, які послугували підставою для реєстрації кримінального провадження, оскільки внаслідок неправомірних дій працівників правоохоронних органів його доньку звільнили, вона наразі не працює та перебуває на його утриманні, тому вважає себе потерпілим у даному кримінальному провадженні.

Уповноважений слідчий ТУ ДБР, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду скарги у судове засідання не з`явився, заяв або клопотань на адресу суду направлено не було, що відповідно до положень ч.3 ст.306 КПК України, не є перешкодою розгляду скарги.

Слідча суддя дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, заслухавши думку ОСОБА_3 дійшла наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора в порядку, передбаченому КПК України.

Зокрема, п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачає, що на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій.

При цьому, згідно з роз`ясненнями наведеними у п. 6 листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 9-49/0/4-17 від 12.01.2017 «Узагальнення про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» при розгляді скарги на відмову слідчого, прокурора у проведенні слідчих (розшукових) дій слідчому судді належить оцінювати: дотримання процесуального порядку вирішення клопотань про проведення слідчих (розшукових) дій; дотримання інших процесуальних вимог щодо проведення слідчих (розшукових) дій, які ініціюються перед органом досудового розслідування у кримінальному провадженні; доцільність здійснення слідчих (розшукових) дій про які просить сторона кримінального провадження та обґрунтованість внесеного клопотання.

Таким чином, під час розгляду заявленої скарги, поданої в порядку п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, слідчий суддя має оцінити:

1)дотримання процесуального порядку вирішення клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій та строку його розгляду;

2)обґрунтованість внесеного учасником кримінального провадження клопотання та доцільність здійснення відповідних слідчих (розшукових) дій;

3)обґрунтованість та вмотивованість відмови слідчого у задоволенні клопотання про здійснення слідчих (розшукових) дій.

Відповідно до ч. 3 ст. 93 КПК сторона захисту здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів. Ініціювання стороною захисту проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.

Таким чином, відмова слідчого у проведенні слідчих (розшукових) дій має оформлюватись у вигляді постанови про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій.

При цьому, вимоги до процесуального рішення, прийнятого у формі постанови, передбачені ст. 110 КПК України, відповідно до якої постанова повинна складатися з:

1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову;

2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу;

3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Як встановлено слідчою суддею, рішення слідчим ТУ ДБР розташованого у м. Києві про відмову у залученні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000677 від 10.12.2022 ОСОБА_4 було прийнято у формі постанови від 18.08.2023, перевіривши зміст якої, слідчий суддя встановила, що вона містить усі елементи та відомості, передбачені ст. 110 КПК України для такого процесуального рішення. Наведені слідчим у постанові мотиви і обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя вважає достатніми для її винесення. Крім того, слідчою суддею встановлено, що вказана постанова була складена і вручена без порушення вимог триденного строку розгляду клопотань сторони захисту, поданих на підставі ст. 220 КПК України.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку про дотримання слідчим процесуального порядку розгляду клопотання ОСОБА_3 про залучення до провадження як потерпілого.

Враховуючи вищевикладене, слідча суддя вважає, що постанова слідчого Другого СВ ТУ ДБР розташованого у місті Києві ОСОБА_4 від 18.08.2023 про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 та ОСОБА_5 у якості потерпілих є обґрунтованою та відповідає вимогам ст. ст. 55, 110, 220 КПК України, тобто є законною, а тому слідчою суддею не вбачається підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 24, 55, 110, 220, 303, 304, 395 КПК України, слідча суддя

УХВАЛИЛА

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 від 18.08.2023 про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000677.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідча суддя ОСОБА_1