Справа № 359/8124/23
Провадження № 1-кп/359/615/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2023 м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду з повною аудіо та відео фіксацією кримінальне провадження №0001533 від 22.06.2023, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

У провадженні Бориспільського міськрайонного суду Київської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Під час судового засідання прокурором Бориспільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , було заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під варто обвинуваченому ОСОБА_4 строком на 60 діб, з визначення розміру застави та утримувати його у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, обґрунтовуючи тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08.09.2023 обвинуваченому ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 06.11.2023 включно.

Згідно вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які не зникли та продовжують існувати, а саме: існує ризик, передбачений п.1 ч.І ст. 177 КПК України, який виражається в тому, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, а тому усвідомлюючи реальність покарання у випадку доведення його винуватості, наявні всі підстави вважати, що без застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обвинувачений буде переховуватися від органу досудового розслідування, суду, що унеможливить виконання завдань кримінального провадження, які визначені у ст. 2 КПК України, а тому щодо останнього необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою. Також обвинучеваний має близьких родичів у м. Одеса та проживав там раніше зі своєю цивільною дружиною, яка там зареєстрована, то може переховуватися у них. Існує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, який виражається в тому, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину та, будучи раніше неодноразово судимим за вчинення злочинів проти власності, на шлях виправлення не став, не зробив належних висновків з приводу негативних наслідків його протиправної діяльності та знову обвинувачується у корисливому кримінальному правопорушенні, тому існує вірогідність, що ОСОБА_4 може продовжити свою злочинну діяльність.

Важає, що до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не може бути застосований у зв`язку з тим, що він не буде дієвим і не зможе стримати останнього від учинення нових злочинів, не забезпечить належної поведінки останнього, не зменшить наявність вищенаведених ризиків та не зможе перешкодити їх реалізації, оскільки зважаючи на особу обвинуваченого він не може самоорганізуватися для здійснення належного самоконтролю, також він може переховуватися від суду.

Не можливе застосування до обвинуваченого і запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, оскільки на момент звернення до суду із вказаним клопотанням не надійшло жодної заяви від осіб, які заслуговують на довіру, про обрання відносно обвинуваченого саме такого запобіжного заходу.

Крім того, як роз`яснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 17 листа №511 -550/0/4-1 Звід 04.04.2013, розумність тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно. Вона має оцінюватись в кожному окремому випадку в залежності від особливостей конкретної справи та причин, про які йдеться у рішеннях національних судів. Тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011).

Встановлено, що запобігання ризикам переховування обвинуваченого ОСОБА_4 від суду та перешкоджання ним розгляду кримінального провадження становить суспільний інтерес, який полягає в забезпеченні відправлення судочинства. Цей інтерес має перевалююче значення та виправдовує застосування обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам, передбачених ст. 177 КПК України, оскільки є всі підстави вважати, що перебуваючи на волі, ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, буде переховуватись від суду, може продовжити вчиняти інші злочини про власності.

На підставі викладеного, з метою забезпечення судового розгляду кримінального провадження, а також беручи до уваги обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме: наявність вагомих доказів, що підтверджують факт вчинення ОСОБА_4 крадіжки, зважаючи на те, що судовий розгляд кримінального провадження на даний час не можливо завершити, а ризики, які передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на даний час не зникли та продовжують існувати.

У судовому засіданні вищезазначене клопотання прокурор підтримав в повному обсязі та просив суд задовольнити з підстав зазначених в ньому.

Обвинувачений у судовому засіданні заперечував проти продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просив застосувати до нього біль м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Захисник ОСОБА_5 заперечував проти заявленого клопотання прокурором. Вважає його не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Просив суд змінити запобіжний захід у вигляді триманні під вартою на більш м`який.

Суд заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що запобіжний захід тримання під вартою обраний ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08.09.2023, до підозрюваного ОСОБА_6 , закінчується 06.11.2023 р.

Згідно із ч. 1 ст. 183 цього ж Кодексу тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам переховування від суду та (або) перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі, наявність у нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей у підозрюваного.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а тому усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання, останній може переховуватися від суду, з метою уникнення покарання, останній не працевлаштований, немає постійного місця проживання на території м. Бориспіль, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків і тому наявний ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків та потерпілого у даному кримінальному провадженні, оскільки йому відомі анкетні дані потерпілого та інших свідків у провадженні, що з урахуванням інкримінованого злочину, свідчить про можливість впливу на учасників кримінального провадження.

Приймаючи до уваги тяжкість можливого покарання, суд приходить до висновку про наявність ризику в будь-який інший спосіб переховування від суду.

Окрім того, суд бере до уваги той факт, що обвинувачений не має міцних соціальних зв`язків та постійного джерела доходів, на території Бориспільського району та м. Бориспіль Київської області проживає тимчасово, а тому з метою незаконного збагачення може знову вчинити кримінальне правопорушення.

Тому, враховуючи, що запобігання наведених ризиків становить суспільний інтерес, який полягає в забезпеченні правопорядку та відправлення кримінального судочинства, цей інтерес має превалююче значення над принципом поваги до свободи особистості та виправдовує продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд вважає за необхідне обрати обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без права внесення застави.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти зазначеним ризикам.

Обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід з урахуванням його тривалості на даний час не виходить за межі розумного строку, відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості діянь, які йому інкримінуються, не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню обвинуваченого від суду, ризики щодо цього є дійсними та триваючими.

Відповідно до ч. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод внесення застави може вимагатися лише за наявності законних підстав для затримання особи. Органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність подальшого тримання обвинуваченого під вартою. Більш того, якщо навіть сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні яких ця особа обвинувачується. Суд вважає, що забезпечення більш високого стандарту охорони прав людини вимагає більш суворості в оцінці порушень фундаментальних цінностей демократичного суспільства. Відтак, професійне середовище, теж має братися до уваги при визначенні суми застави з метою забезпечення її ефективності як засобу попередження ухилення від юридичної відповідальності.

Враховуючи вищевикладені обставити, розмір застави ОСОБА_4 слід визначити 20 (двадцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 53680 (п'ятдесят три тисяча шістьсот вісімдесят) грн. 00 коп. та роз`яснити, що він або інша особа має право внести заставу на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Київській області. Даний розмір суддя вважає достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим його обов`язків.

В разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки: прибувати до суду із визначеною періодичністю та за першою вимогою; не відлучатися за межі України без дозволу суду, повідомивши дійсне місце свого проживання на території України; повідомляти суд про необхідність зміни свого місця проживання; заборони спілкування з потерпілим та свідками в кримінальному провадженні особисто чи через інших осіб.

Керуючись ст. 331, ч. 2 ст. 376 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 24:00 год. 18.12.2023, утримуючи його у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Визначити розмір застави обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 20 (двадцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 53680 (п'ятдесят три тисяча шістьсот вісімдесят) грн. 00 коп. та роз`яснити, що він або інша особа має право внести заставу на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Київській області.

В разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки: прибувати до суду із визначеною періодичністю та за першою вимогою; не відлучатися за межі України без дозволу суду, повідомивши дійсне місце свого проживання на території України; повідомляти суд про необхідність зміни свого місця проживання; заборони спілкування з потерпілим та свідками в кримінальному провадженні особисто чи через інших осіб.

У разі внесення застави обвинувачений ОСОБА_4 зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово прокурора та Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Строк дії обов`язків, в разі внесення застави, встановити протягом 60 діб з моменту звільнення його з-під варти.

У задоволенні клопотання захисника та обвинуваченого щодо зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, відмовити.

Ухвала суду щодо обрання запобіжного заходу може бути оскаржена протягом семи днів до Київського апеляційного суду.

Повний текст ухвали уде проголошено о 08:50 год. 23.10.2023.

Суддя ОСОБА_1