Справа № 646/1688/23
№ провадження 1-кс/646/557/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2023 м.Харків

Слідчий суддя Червонозаводського районного суду м.Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду у м. Харкові клопотання ОСОБА_3 про повернення застави,

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова із клопотанням в якому просить повернути заставу, яка була внесена згідно ухвали слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 19.07.2018, відповідно до якої ОСОБА_3 змінено запобіжний захід з екстрадиційного арешту на запобіжний захід у вигляді застави у сумі 147 280,00 грн.

В обґрунтування поданого клопотання заявник зазначає, що суму застави слід повернути, оскільки відповідно до ухвали Червонозаводського районного суду м. Харкова від 03.05.2023 відмовлено у задоволенні клопотання Харківської обласної прокуратури у продовженні строку обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, в межах застосованого запобіжного заходу у виді застави стосовно ОСОБА_3 .

Крім того, зазначає, що застава на виконання ухвали слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 19.07.2018 була внесена його колишньою дружиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 через касу АТ «ОТП Банк» на рахунок ТУ ДСА України в Одеській області (отримувач Державна казначейська служба України), у сумі 147 280,00 грн.

У судове засідання заявник та представник Харківської обласної прокуратури не з`явилися, про його час та місце повідомлялися належним чином.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали провадження за клопотанням, дійшов наступного висновку.

У відповідності до ч.1 ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

Слідчим суддею встановлено, що згідно ухвали слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 19.07.2018 у справі №521/11449/18-к змінено стосовно ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) на заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 147 280,00 грн.

Ухвалами Червонозаводського районного суду м. Харкова неодноразово продовжувалися строк дії обов`язків , передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, покладених на ОСОБА_3 , востаннє до 03.05.2023.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 03.05.2023 у задоволенні клопотання начальника відділу міжнародного співробітництва Харківської обласної прокуратури ОСОБА_5 про продовження строку дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, в межах застосування запобіжного заходу у вигляді застави для забезпечення видачі особи на запит іноземної держави стосовно ОСОБА_3 відмовлено.

Правилами ч. 11 ст. 182 КПК України встановлено підстави і умови повернення застави. Вона повертається заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу, якщо не була звернена в дохід держави.

Згідно зі ст. 203 КПК України, ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження або винесення ухвали про скасування запобіжного заходу в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Виходячи із системного аналізу норм КПК, граничний строк дії запобіжного заходу у вигляді застави не встановлений, а тому такий захід діє до його зміни чи скасування на підставах та в порядку, передбачених, зокрема, ст.ст. 200, 201 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 586 КПК України визначено підстави припинення тимчасового арешту або запобіжного заходу.

Частиною 2 вказаної статті, визначено, що скасування тимчасового арешту або запобіжного заходу здійснюється керівником відповідної обласної прокуратури, його першим заступником або заступником за дорученням (зверненням) центрального органу України, а у випадку, передбаченому пунктом 2 частини першої цієї статті, за погодженням з відповідним центральним органом України. Копія постанови про скасування тимчасового арешту або запобіжного заходу надсилається уповноваженій службовій особі місця ув`язнення, слідчому судді, який приймав рішення про застосування тимчасового арешту або запобіжного заходу, а також особі, щодо якої застосовувався запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою. Таким чином, повноваження щодо скасування запобіжного заходу має прокурор.

З викладеного слідує, що застава згідно ст. 182 КПК України застосовується з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, - проте не лише визначених у ст. 194 КПК України і покладених на нього ухвалою слідчого судді або суду, а і тих, які перелічені у ч. 7 ст. 42 КПК України, а також зокрема, для виконання вимог ст. 584, 585 КПК України.

Приписами частини 7 ст. 194 КПК України визначено, що обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного на строк не більше двох місяців. І в разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Правилами ч. 11 ст. 182 КПК України встановлено підстави і умови повернення застави. Вона повертається заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу, якщо не була звернута в дохід держави. Аналіз положень ст.ст. 181, 182, 194, 196, 197, 199, 203 КПК України в їх системному взаємозв`язку дає підстави для висновку, що лише запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою і домашнього арешту, а також перелічені в ч. 5 ст. 194 КПК України обмеження, діють певний, визначений ухвалою слідчого судді (суду) строк, а інші запобіжні заходи, в тому числі застава, обмеженого строку дії не мають і діють до їх скасування, зміни, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження.

Отже, навіть закінчення строку дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, що були покладені на підозрюваного відповідною ухвалою слідчого судді, не припиняє сам запобіжний захід заставу та не є законною підставою для повернення суми застави заставодавцю.

Крім того, Постановою КМУ від 18.01.2012 № 27 встановлений порядок внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу, згідно з яким застава повертається заставодавцю за заявою останнього.

Таким чином, питання про повернення коштів, внесених у якості застави, уповноважена порушувати особа, яка є заставодавцем, або її представник.

Крім того, згідно клопотання заявника, застава внесена на депозитний рахунок ТУ ДСА в Одеській області, разом з тим квитанція або виписка на підтвердження вказаного до клопотання не додана.

Так, відповідно до ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Тому, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання ОСОБА_3 про повернення застави підлягає поверненню його ініціатору.

Керуючись ст. 182, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_3 про повернення застави повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1