Провадження №1-кп/748/64/24
Єдиний унікальний № 743/401/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2024 року м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області

в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові об`єднане кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Буянки, Ріпкинського району, Чернігівської області, громадянина України, неодруженого, перебуває у цивільному шлюбі, не працюючого, із середньою спеціальною освітою, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 336, ст. 126-1 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , будучи військовозобов`язаним, 23 грудня 2022 року прибув до призовної дільниці ІНФОРМАЦІЯ_2 у зв`язку з оголошенням Указом Президента України №69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію» загальної мобілізації та призовом на військову службу у Збройні Сили України, та в період з 23 грудня 2022 по 06 січня 2023 року пройшов медичний огляд відповідно до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України № 402 від 14.08.2008, за результатами якого визнаний здоровим та придатним до проходження військової служби.

В подальшому, ОСОБА_3 28 лютого 2023 року отримав повістку, за якою мав з`явитися 03 березня 2023 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 для відправки у військову частину, та будучи належним чином у встановленому законом порядку повідомленим працівниками вищевказаного центру про призов на військову службу під час загальної мобілізації, а також про наслідки відмови бути призваним та проходити військову службу під час мобілізації, оголошеної Указом Президента України №69/2022 від 24.02.2022, останній, достовірно знаючи, що відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та ст. 1 Закону України «Про оборону України» № 1932-ХІІ від 06.12.1991, на території України введено воєнний стан та діє особливий період, з метою ухилення від призову за мобілізацією, діючи умисно, з особистих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст.ст.1, 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-ХІІ, ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-XII, та Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 № 69/2022, у вказаний день, зазначений у повістці, а саме 03 березня 2023 року не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , не маючи на те поважних причин, керуючись небажанням проходити військову службу за мобілізацією, і тим самим ухилився від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Крім того, ОСОБА_3 в період часу з 13 червня 2022 року по 07 травня 2023 року, діючи в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», умисно, систематично вчиняв психологічне насильство по відношенню до своєї співмешканки ОСОБА_5 , з якою проживає в одному помешканні за адресою: АДРЕСА_1 та перебуває з нею у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя останньої, а саме: ОСОБА_3 неодноразово, не маючи підґрунтя, вчиняв по відношенню до своєї співмешканки ОСОБА_5 дії, виражені у словесних образах, погрозах, висловлюванні в її адресу словами нецензурної лайки, приниженні та залякуванні, які викликали у неї побоювання за свою безпеку та життя, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе та завдали шкоди її психічному здоров`ю, що виразилося у формі пониження самооцінки, втрати позитивних емоцій та погіршило якість життя потерпілої особи, що призвело до втоми, фізичного дискомфорту, негативних переживань, втрати повноцінного сну та відпочинку.

Так, 13 червня 2022 року о 09 годині 30 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство зі своєю співмешканкою ОСОБА_5 , а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її сторону грубими нецензурними словами, внаслідок чого останній могла бути завдана шкода психічному здоров`ю.

За даним фактом відносно ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, за результатами розгляду якого постановою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 23.06.2022 останнього визнано винним у вчиненні домашнього насильства та застосовано відносно нього стягнення у вигляді громадських робіт на строк 40 (сорок) годин.

09 лютого 2023 о 16 год. 20 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , повторно, вчинив сімейну сварку зі своєю співмешканкою ОСОБА_5 , під час якої виражався нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, штовхав її, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру, внаслідок чого останній могла бути завдана шкода психічному здоров`ю.

За даним фактом відносно ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, за результатами розгляду якого постановою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 16.02.2023 останнього визнано винним у вчиненні домашнього насильства та на нього накладено штраф в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340 грн. 00 коп.

Після цього, 16 лютого 2023 року о 16 годині 20 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , повторно, вчинив сімейну сварку зі своєю співмешканкою ОСОБА_5 , під час якої виражався нецензурною лайкою та виганяв з будинку, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру, внаслідок чого останній могла бути завдана шкода фізичному та психічному здоров`ю.

За вказаним фактом відносно ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, за результатами розгляду якого постановою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 23.02.2023 останнього визнано винним у вчиненні домашнього насильства та застосовано відносно нього стягнення у вигляді громадських робіт на строк 40 (сорок) годин.

Так, 07 березня 2023 року о 08 годині 00 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , повторно, вчинив домашнє насильство зі своєю співмешканкою ОСОБА_5 , а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її сторону грубими нецензурними словами, штовханні, внаслідок чого останній могла бути завдана шкода психічному здоров`ю.

За даним фактом відносно ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, за результатами розгляду якого постановою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 14.03.2023 останнього визнано винним у вчиненні домашнього насильства та застосовано відносно нього стягнення у вигляді громадських робіт на строк 60 (шістдесят) годин.

Вказані постанови суду набрали законної сили.

Крім того, незважаючи на неодноразове притягнення до адміністративної відповідальності за насильство у сім`ї, ОСОБА_3 , 07 травня 2023 року приблизно о 13 годині 00 хвилин перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, продовжуючи свої умисні, систематичні, протиправні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства відносно своєї співмешканки ОСОБА_5 , знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, вчинив стосовно останньої психологічне насильство, а саме: ображав її нецензурною лайкою, принижував, погрожував фізичною розправою, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи, які виразились у втраті позитивних емоцій та відчутті емоційної впевненості.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав повністю та підтвердив фактичні обставини, викладені в обвинувальних актах. Пояснив, що 03.03.2023 мав з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак не з`явився, так як дуже боїться та через страх не може нести військову службу у воєнний період. Також зазначив, що стосовно своєї співмешканки ОСОБА_5 неодноразово вчиняв домашнє насильство, у зв`язку з чим притягувався до адміністративної відповідальності. Щодо 07.05.2023, то він, не заперечує, що дійсно перебуваючи в стані алкогольного сп"яніння ображав потерпілу нецензурною лайкою, принижував, погрожував фізичною розправою. На запитання прокурора повідомив, що з потерпілою проживають у будинку, який належить йому. В скоєному щиро кається, просить суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з"явилася, надала заяву про проведення судового розгляду без її участі, в якій також просить призначити ОСОБА_3 покарання не пов"язане з позбавленням волі, претензій до нього не має.

Крім визнання вини обвинуваченим, його вина у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується дослідженими безпосередньо в судовому засіданні письмовими доказами, наданими стороною обвинувачення, відповідно до ст.23 КПК України, які підтверджують вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях.

Так, витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, згідно якого 08.03.2023 року за № 0000811 були внесені відомості про ухилення ОСОБА_3 від призову на військову службу.

Розпискою від 28 лютого 2023 року про отримання ОСОБА_3 повістки про його виклик до 4 відділу ЧРТЦК на 03.03.2023.

Медичними документами, а саме, довідкою військово-лікарської комісії № 514 від 06.01.2023, карткою дослідження та медичного огляду військовозобов`язаного, згідно яких ОСОБА_3 є придатним до військової служби.

Судом проаналізовано подальшу поведінку обвинуваченого та його дії однозначно вказують на цілеспрямоване ухилення від призову на військову службу під час мобілізації в особливий період.

Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, згідно якого 09.05.2023 року за № 0001576 були внесені відомості про вчинення домашнього насильства відносно ОСОБА_5 .

Заявою, з якої слідує, що 07.05.2023 потерпіла ОСОБА_5 звернулася до відділення поліції №2 Чернігівського РУП ГУНП із заявою про систематичне вчинення домашнього насильства ОСОБА_3 .

Копіями постанов Ріпкинського районного суду Чернігівськор області від 23.06.2022, 16.02.2023, 23.02.2023, 14.03.2023, відповідно яких, ОСОБА_3 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства 13 червня 2022 року, 09 лютого 2023 року, 16 лютого 2023 року, 07 березня 2023 року відносно співмешканки ОСОБА_5 та застосовано адміністративні стягнення за ч.2 ст.173-2 КУпАП у виді штрафу та громадських робіт.

Повідомленням про перебування ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 на профілактичному обліку ЧРУП ГУНП в Чернігівській області як «Кривдник» з 13.06.2022.

Разом з тим, суд не може визнати належним і допустимим доказом протоколи проведення слідчого експерименту з обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілою ОСОБА_5 з наступних підстав.

Відповідно до приписів статті 240 КПК України з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий, прокурор має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань.

Оцінюючи надані суду стороною обвинувачення протоколи слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_3 та потерпілої ОСОБА_5 , суд приходить до висновку, що по своїй процесуальній суті дані докази не є слідчим експериментом, оскільки не відображують відтворення дій саме на місці події, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань, а суто засвідчує запис показань ОСОБА_3 та ОСОБА_5 .

Враховуючи повне визнання обвинуваченим своєї вини, досліджені докази, та те, що обставини справи ніким з учасників судового провадження не оспорюються, суд приходить до висновку, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_3 знайшло своє підтвердження у судовому засіданні у повному обсязі, а його дії правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ст. 336 КК України, як ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, та за ст. 126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне, систематичне вчиненні психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, є вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебувала у стані алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_3 є раніше не судимий, притягувався до адміністративної відповідальності, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра, за місцем проживання характеризується задовільно.

Як слідує з досудової доповіді органу пробації на а.п.24-25, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства оцінюється як середній, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_3 без обмеження або позбавлення волі можливе.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_3 , суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, обставину, що пом`якшує покарання та обставину, що обтяжує покарання, дані, що характеризують його особу, вважає, що йому має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень за ст.336, ст.126-1 КК України у виді позбавлення волі.

Разом з тим, з урахуванням особи винного, обставин, що пом"якшують покарання, те, що ОСОБА_3 скоїв нетяжкі кримінальні правопорушення, приймаючи до уваги дійсний стан здоров`я обвинуваченого, думку потерпілої ОСОБА_5 , яка просила призначити покарання не пов"язане з позбавленняам волі, досудову доповідь органу пробації, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, в зв`язку з чим вважає можливим на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням.

При вирішенні питання про те, який із передбачених ст.70 КК України принципів необхідно застосовувати при призначенні ОСОБА_3 остаточного покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, суд враховує обставини провадження, особу обвинуваченого, визнання своєї вини у скоєному і вважає за доцільне визначити остаточне покарання, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні підлягає вирішенню у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

З огляду на належну процесуальну поведінку ОСОБА_3 та за відсутності відповідних клопотань сторони обвинувачення, суд не вбачає підстав для застосування щодо обвинуваченого будь-якого запобіжного заходу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за статтею 336 КК України, статтею 126-1 КК України і призначити йому покарання:

- за ст. 336 КК України - 3 роки позбавлення волі;

- за ст. 126-1 КК України 1 рік позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень остаточне покарання ОСОБА_3 призначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від призначеного судом покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 (два) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні зобов`язання:

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Документи після набрання вироком законної сили:

оригінал довідки військово-лікарської комісії на ОСОБА_3 від 06.01.2023 за № 514, оригінал картки дослідження та медичного огляду військовозобов`язаного ОСОБА_3 від 06.01.2023, оригінал розписок ОСОБА_3 про отримання повісток на 13.01.2023, та 03.03.2023 - залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляція до Чернігівського апеляційного суду через Чернігівський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1