Справа № 192/237/24
Провадження № 1-кс/192/29/24
Ухвала

Іменем України

"02" лютого 2024 р. слідчий суддя Солонянського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Солоне, Солонянського району, Дніпропетровської області, клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділення поліції №9 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 по внесеному 01 лютого 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальному провадженню №0000060 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, відносно

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Верхньодніпровськ, Дніпропетровської області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , має середню-спеціальну освіту, не працює, неодруженого, малолітніх чи неповнолітніх дітей на утриманні немає, ступеню інвалідності немає, раніше судимого:

-02 жовтня 2003 року вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області за ч.ч. 2, 3 ст. 185, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік;

-16 червня 2004 року вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області за ч.ч. 2, 3 ст. 185, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;

-08 грудня 2006 року вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 122 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки. 09 грудня 2008 року постановою Солонянського районного суду Дніпропетровської області скасовано іспитовий строк та направлено на відбуття покарання строком 2 роки. 30 грудня 2009 року звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 11 днів;

-31 травня 2011 року вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. 03 липня 2013 року звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 11 місяців 13 днів;

-27 липня 2015 року вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 297 КК України до 4 років 6 місяців обмеження волі. 29 березня 2019 року звільнений умовно-достроково на невідбутий строком 1 рік 3 місяці 9 днів;

-09 вересня 2020 року вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 125, ст. 71 КК України до 1 року 18 днів обмеження волі,

підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

за участю учасників провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

старшого слідчого ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий 02 лютого 2024 року за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 по кримінальному провадженню №0000060, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 лютого 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

На обґрунтування клопотання старший слідчий та прокурор зазначили, що 24 лютого 2022 року указом Президента України №64/2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Зазначений строк воєнного стану неодноразово продовжувався, в тому числі Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», який продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 08 листопада 2023 року строком на 90 діб.

ОСОБА_5 , достовірно усвідомлюючи, що в Україні запроваджено воєнний стан, 01 лютого 2024 року приблизно о 15 год. 10 хв., проходячи біля домоволодіння АДРЕСА_1 , зустрів малолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався на велосипеді марки «FORMULA-ATLAS».

Маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи в умовах воєнного стану, із корисливих мотивів, з застосування насильства, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, ОСОБА_5 підійшовши до малолітнього ОСОБА_7 , взявши руками за одяг потерпілого та за велосипед почав котити його по вулиці, при цьому сказавши малолітньому ОСОБА_7 , щоб він йшов з ним. Потім, підійшовши до території домоволодіння АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 вказав малолітньому потерпілому, щоб він його чекав на місці, при цьому переставши тримати його руками. Після чого, малолітній ОСОБА_7 на зазначеному велосипеді почав тікати від ОСОБА_5 , який доводячи свій злочинний умисел до кінця, почав наздоганяти малолітнього ОСОБА_7 , та наздогнавши його на території подвір`я АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 застосував насильство, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, наніс два удари долонею правої руки по обличчю малолітнього ОСОБА_7 , який почав кричати про допомогу. В цей час, до них підбігла ОСОБА_8 , яка почала чинити опір ОСОБА_5 , який не реагуючи на заборону, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел відкрито викрав у малолітнього ОСОБА_7 велосипед марки «FORMULA-ATLAS», що належить матері малолітнього ОСОБА_9 , після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Умисні дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 4 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж) поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений в умовах воєнного стану.

В ході проведення досудового розслідування по даному кримінальному провадженню було встановлено достатній обсяг обставин, що дають підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, а саме документально шляхом проведення слідчих дій, зафіксовано злочинні дії ОСОБА_5 щодо відкритого викрадення чужого майна (грабіж) поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений в умовах воєнного стану.

Старший слідчий та прокурор посилаються на те, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, тому що підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі терміном від 7 до 10 років, може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності, не має міцних соціальних зв`язків, постійного джерела доходу, грошових заощаджень, що виключає можливість застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали подане клопотання та просили його задовольнити з підстав викладених в клопотанні.

Підозрюваний в судовому засіданні не заперечував свою причетність до вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, просив застосувати відносно нього більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Надав слідчому судді показання, що 01 лютого 2024 року він повертаючись до себе до дому, перебуваючи в сильному стані алкогольного сп`яніння в смт Новопокровка, Солонянського району, Дніпропетровської області побачив малолітнього ОСОБА_7 , який перебував на території його сусідів родини ОСОБА_10 , він вирішив затримати ОСОБА_7 і забрати в нього велосипед, але оскільки ОСОБА_7 став убігати від нього він його наздогнав і дав йому по обличчю долонею два рази і після цього забрав собі велосипед, який віддав ОСОБА_11 . Він усвідомлював, що велосипед, який він викрав належить потерпілому, а також що діяв в умовах воєнного стану.

Захисник підтримав позицію підозрюваного і просив застосувати відносно підозрюваного більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Вислухавши прокурора, слідчого, підозрюваного, захисника, ознайомившись із клопотанням та дослідивши додані до нього матеріали, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що наявна обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, відомості про яке внесені 01 лютого 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000060 та органом досудового розслідування 02 лютого 2024 року ОСОБА_5 був повідомлений про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений в умовах воєнного стану (а. с. 10, 32-33).

01 лютого 2024 року ОСОБА_5 о 17 год. 00 хв. був затриманий за підозрою у вчиненні злочину (а. с. 26-27).

Обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, доводиться матеріалами, що додані до клопотання, в тому числі, протоколами огляду місця події від 01 лютого 2024 року, допитами свідків: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 від 01 лютого 2024 рокута іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності (а. с. 13-23).

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу, зокрема, є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Згідно ч. 2 зазначеної статті підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Таким чином, слідчим суддею встановлено, що підозрюваний обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, а наявність обґрунтованої підозри узгоджується з точкою зору Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), що викладена в Рішенні по справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, відповідно до п. 55 якого, факти, що викликають підозру, не обов`язково повинні бути встановлені до ступеню, що є необхідним для засудження або навіть для повідомлення про підозру, що є завданням наступних етапів кримінального процесу, а відповідно до рішення ЄСПЛ у справі "Фокс, Кембелл і Хартлі проти Об`єднаного Королівства" від 30 серпня 1990 року, наявність "обґрунтованої підозри" передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок про те, що дана особа могла вчинити злочин.

З урахуванням вагомості наявних доказів обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, яке у відповідність до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, а також за наявності ризиків передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 , який фізично здоровий, раніше неодноразово судимий за злочини проти власності, не працевлаштований, неодружений, утриманців немає, що в сукупності свідчить, про те, що ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення покарання за вчинене кримінальне правопорушення, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення проти власності, тому слідчий суддя вважає, що прокурором доведено існування вказаних ризиків.

Враховуючи викладене, для забезпечення належної поведінки ОСОБА_5 вважаю, що до нього необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою, а застосування більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного є недоцільним, оскільки є достатні підстави вважати, що залишившись на волі, як особа, яка підозрюється у вчиненні умисного злочину проти власності із застосуванням насильства, він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення, у зв`язку з чим застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу, не буде забезпечено належної поведінки підозрюваного, виконання ним процесуальних обов`язків та буде суперечити інтересам держави.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України вважаю за необхідне при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, визначити передбачений ст. 182 КПК України розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним передбачених КПК України обов`язків, що з урахуванням особи підозрюваного, його матеріального становища повинна складати 20 розмірів встановленого законодавством прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки підозрюваний підозрюється у вчиненні тяжкого злочину та необхідно зазначити передбачені ст. 194 КПК України обов`язки, які будуть на нього покладені у разі внесення застави, а також наслідки їх невиконання.

На підставі вищезазначеного та керуючись ст.ст. 176-184, 194, 196, 197, 205 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділення поліції №9 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 по внесеному 01 лютого 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальному провадженню №0000060 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, відносно ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Верхньодніпровськ, Дніпропетровської області, запобіжний захід у виді тримання під вартою, починаючи з 17 год. 00 хв. 01 лютого 2024 року до 29 березня 2024 року включно.

Визначити підозрюваному ОСОБА_5 , заставу у розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) грн. 00 (нуль) коп., поклавши на нього в разі сплати застави такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду із встановленою періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід держави, а до нього для забезпечення виконання визначених законом обов`язків, може бути застосовано інший запобіжний захід.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу до 29 березня 2024 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, в той же строк з дня вручення копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1