ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17 жовтня 2023 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Дніпропетровську, громадянина України, який має неповну середню освіту, одруженого, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , зі слів раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, у кримінальному провадженні № 0001143,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И Л А:

За ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17 жовтня 2023 року задоволено клопотання слідчого та застосований до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави до 09 грудня 2023 року.

Слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, а також про наявність ризиків переховування від органів досудового розслідування та/або суду та незаконного впливу на потерпілого та свідків у цьому провадженні.

Дійшов висновку про недоцільність застосування більш м`яких запобіжних заходів за відсутності дієвих стримуючих чинників, а також враховуючи тяжкість злочину, який спричинив загибель людини.

В апеляції:

- захисник ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

В обґрунтування вимог посилається на необґрунтованість підозри за ч. 2 ст. 121 КК України, оскільки вважає вказану кваліфікацію передчасною через відсутність висновку судово-медичної експертизи, де, зокрема, має бути зазначено про причинно-наслідковий зв`язок між діянням та наслідками, що настали.

Зазначає про відсутність підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема й тому, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки: 2 неповнолітніх дітей, повнолітнього сина, який має інвалідність, та дружину.

Звертає увагу на те, що ОСОБА_5 активно сприяв слідству, надавав правдиві свідчення, не ухилявся від органів досудового розслідування.

Вказує на стан здоров`я підозрюваного, який має перелом шейки правого бедра, що перешкоджає його нормальному пересуванню, та потребує нагляду лікаря та оперативного втручання.

Заслухавши сторони кримінального провадження, захисника та підозрюваного, які кожен окремо та разом просили задовольнити вимоги апеляційної скарги, прокурора, який заперечував проти її задоволення, просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, перевіривши матеріали та обговоривши її доводи, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

За приписами ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Розглядаючи доводи апеляційної скарги захисника, колегія суддів дійшла наступного висновку.

За вимогами ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З матеріалів справи слідує, що 09.10.2023 року до ЄРДР за № 0001143 внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення з правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 121 КК України.

09 жовтня 2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, а саме в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, яке спричинило смерть потерпілого.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри як підставу для застосування запобіжного заходу, колегія суддів зважає на відсутність законодавчого визначення поняття «обґрунтованість підозри» та усталену практику Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості підозри» та критеріїв її визначення. Зокрема, як зазначено у рішенні ЄСПЛ «Нечипорук, Йонкало проти України» від 21.04.2011 р., наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого кримінального правопорушення, з чим погоджується і колегія суддів, так як долучені до клопотання, а саме: протокол огляду місця події від 08.10.2023 року, протокол огляду трупа від 08.10.2023 року, протоколи допитів свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09.10.2023 року, протокол допиту потерпілого ОСОБА_12 , інші дані, які достатньо дають підстави дійти висновку, що дана особа могла б скоїти інкримінований їй злочин, тобто ймовірно є підстави допустити її причетність до його вчинення.

Доводи сторони захисту щодо необґрунтованості підозри фактично зводяться до питань оцінки доказів та доведеності чи недоведеності вини підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, питання яких розглядаються на іншій стадії судового розгляду при розгляді справи по суті, у зв`язку з чим такі питання на цій стадії не розглядаються, а тому такі доводи колегія суддів не бере до уваги.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги на наявність ризиків відповідно до вимог ст. 178 КПК України, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про наявність ризику переховування від слідства або суду, зважаючи, в тому числі, й на тяжкість інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, яке є тяжким, і покарання за яке передбачено до 10 років позбавлення волі.

Проте, зважає й на вимоги ч. 1 ст. 183 КПК України та вважає, що слідчим суддею неповно досліджені обставини, що враховуються при застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки останнім не було належним чином розглянуто можливість застосування інших (альтеративних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Заперечення прокурора, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти таким ризикам як вчинення тиску на свідків та експертів, можливості перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином є неприйнятними, оскільки такі ризики не доведені та відсутні будь-які дані, які б хоча б свідчили про високу вірогідність їх існування.

Колегія суддів також зважає на те, що прокурором не доведено і не надано доказів того, що досить тривалий час, а саме, з моменту повідомлення ОСОБА_5 про підозру 09.10.2023 року, а також до цього часу, підозрюваний, який був обізнаний вже про ведення досудового розслідування цього кримінального провадження, вчиняв будь-які дії на перешкоджання ведення досудового розслідування, вчиняв тиск на учасників кримінального провадження, свідків, знищив чи сховав речі чи документи чи перешкоджав слідству будь-яким іншим чином, чи вчиняв дії щодо ухилення від виконання своїх процесуальних обов`язків.

З урахуванням наведених обставин, особи підозрюваного, який має постійне тривале місце проживання, міцні соціальні зв`язки: одружений, має двох неповнолітніх дітей 2018 та 2008 року народження, повнолітнього сина 2005 року народження, який є особою з інвалідністю, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, має незадовільний стан здоров`я: перебуває на лікуванні у травматолога з діагнозом: «з/медіальний перелом шейки правого бедра», колегія суддів вважає, що застосований до підозрюваного виключний запобіжний захід у виді тримання під вартою в даному випадку є занадто суворим, а тому обрання альтернативного, більш м`якого, запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням на підозрюваного відповідних обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, на даному етапі досудового розслідування є можливим, доцільним, необхідним, виправданим та достатнім для забезпечення виконання підозрюваним належної процесуальної поведінки, виконання ним покладених процесуальних обов`язків, а також запобігання визначеному ризику.

Згідно з положеннями ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправданим за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. Позбавлення свободи може бути виправданим лише тоді, коли інші, менш суворі запобіжні заходи, по-перше, були розглянуті, а по-друге, за результатами розгляду визнані такими, що не зможуть забезпечити мети, досягнення якої вимагається (Рішення у справі «Амбрушкевич проти Польщі»).

За наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 слід задовольнити, а ухвалу слідчого судді скасувати, з постановлянням нової ухвали.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 , задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17 жовтня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави щодо ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, скасувати та постановити нову, якою клопотання старшого слідчого СВ ВП № 6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_13 , погоджене заступником керівника Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_14 , у кримінальному провадженні №0001143 від 09.10.2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за місцем його мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , строком до 09 грудня 2023 року включно.

Відповідно до п.п. 1, 2, 4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки, строком до 09 грудня 2023 року включно:

- прибувати за кожною вимогою на визначений час до прокурора та суду;

- не відлучатися з місця свого проживання цілодобово;

- утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілою у цьому кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що згідно ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних з виконанням покладених на неї зобов`язань.

Звільнити підозрюваного ОСОБА_5 з-під варти в залі суду негайно.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурорів, що входять до складу групи прокурорів у даному кримінальному провадженні.

Виконання ухвали доручити органам Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, направивши їм копію цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4