Провадження № 1-кс/344/8737/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2023 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , дізнавача ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження №0000307 від 28.05.2021 року, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області зі скаргою про скасування постанови старшого дізнавача сектору дізнання Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області від 28 червня 2023 року про закриття кримінального провадження №0000307 від 28.05.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України.

В судовому засіданні скаржник вимоги скарги підтримав, просив її задовольнити.

Дізнавач в судовому засіданні проти вимог скарги заперечила, посилаючись на її необґрунтованість, на адресу суду надала матеріали кримінального провадження №0000307 від 28.05.2021 року.

Проаналізувавши пояснення скаржника, дізнавача, дослідивши матеріали скарги та ознайомившись зі змістом постанови про закриття кримінального провадження, а також матеріалами кримінального провадження №0000307 від 28.05.2021 року, вважаю за необхідне зазначити наступне.

Статтею 22 Кримінального процесуального кодексу України (надалі - «КПК України») передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень статті 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Статтею 94 КПК України визначено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 284 КПК України кримінальне провадження закривається, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

При цьому чинний КПК України не встановлює вичерпного переліку дій, які є обов`язковими до вчинення слідчим при здійсненні досудового розслідування за повідомленням про кримінальне правопорушення.

При проведені досудового розслідування слідчий, дізнавач чи прокурор, з урахуванням конкретних обставин справи, та, передусім, враховуючи закріплені статтею 2 КПК України завдання кримінального судочинства, на власний розсуд визначають об`єм перевірочних дій, достатній, за їх переконанням, для прийняття вмотивованого рішення в рамках відповідного кримінального провадження.

Крім того, слідчий суддя звертає особливу увагу на те, що відповідно до частини 2 статті 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні старшого дізнавача сектору дізнання Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області перебувало кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000307 від 28.05.2021 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України.

Відомості про вчинене кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ухвалою Івано-Франківського міського суду від 24.05.2021 року у справі №344/7568/21, зокрема, щодо вчинення шахрайських дій відносно ОСОБА_3 .

Постановою старшого дізнавача сектору дізнання Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області від 28 червня 2023 року про закриття кримінального провадження, кримінальне провадження №0000307 від 28.05.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, закрито у зв`язку із встановленою відсутністю події кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, тобто на підставі п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Вважаючи вищевказану постанову про закриття кримінального провадження незаконною, ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з даною скаргою про скасування цієї постанови.

Так, як вбачається зі змісту резолютивної частини оскаржуваної постанови, підставою для закриття кримінального провадження став висновок дізнавача про те, що нею встановлено відсутність події кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

При цьому, як зазначено у мотивувальній частині оскаржуваної постанови, дізнавачем з посиланням на норми цивільного законодавства зазначено про те, що «… має місце виникнення зобов`язань цивільного характеру перед ОСОБА_3 , які чітко регламентовані нормами ЦКУ, а тому в даному випадку відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого статтею 190 КК України».

Отже, викладений дізнавачем зміст мотивувальної частини не відповідає висновку резолютивної частини оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження.

Так, звертаючись до органу досудового розслідувань із заявою про злочин, заявник ОСОБА_3 покликався на те, що ФОП ОСОБА_5 вчинив шахрайські дії, спрямовані на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_3 шляхом продажу останньому рентген-апарату у несправному стані.

Відтак, слідчий суддя зауважує, що в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000307 від 28.05.2021 року дізнавачем не вжито вичерпних заходів для встановлення особи ФОП ОСОБА_5 , не допитано дану особу з приводу спірних обставин. Посилання дізнавача в судовому засіданні на те, що в ОСОБА_5 був відсутній умисел на шахрайське заволодіння коштами потерпілого на даному етапі мають характер виключно припущень, оскільки в матеріалах кримінального провадження відсутній протокол допиту даної особи, з якого вбачалася б обставина його відношення до правостосунків, які склалися між ним та ОСОБА_3 .

Отже, слідчий суддя приходить до висновку про те, що дізнавачем у постанові про закриття кримінального провадження передчасно зроблено висновок про закриття кримінального провадження.

На думку слідчого судді, у постанові від 28 червня 2023 року про закриття кримінального провадження не обґрунтовано належних підстав для закриття кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, при винесенні оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження дізнавачем не наведено всіх фактичних обставин та відповідних їм доказів, які дозволяють зробити однозначний висновок, який не залишає місця сумнівам про наявність достатніх підстав для закриття кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, та які спростовують покликання скаржника про неповноту дослідження всіх обставин даного провадження.

Враховуючи вимоги статті 2 та частини 2 статті 9 КПК України висновок дізнавача про закриття кримінального провадження є передчасним та не може вважатися обґрунтованим та таким, що відповідає принципам кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя не вбачає підстав вважати оскаржувану постанову про закриття кримінального провадження обґрунтованою та мотивованою.

При цьому, Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа «Ассенов та інші проти Болгарії» (Assenov та Others v. Bulgaria). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справі «Танрікулу проти Туреччини» (Tanhkulu v. Turkey) [ВП], заява № 23763/94, п. 104 і подальші посилання, ECHR 1999-IV, «Ґюль проти Туреччини» (Gul v. Turkey), заява № 22676/93, п. 89, від 14 грудня 2000 року).

Щодо доводів дізнавача в судовому засіданні про пропуск ОСОБА_3 строку на оскарження постанови про закриття кримінального провадження, слідчий суддя зауважує таке.

Відповідно до ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

В матеріалах кримінального провадження №0000307 від 28.05.2021 року відсутні докази на підтвердження того, що оскаржувану постанову про закриття кримінального провадження від 28 червня 2023, року направлялося на адресу ОСОБА_3 рекомендованим листом із повідомленням про вручення та було отримано ним раніше, аніж вказує ОСОБА_3 у своїй скарзі, а саме 17.11.2023 року.

Відтак, строк на оскарження постанови про закриття кримінального провадження №0000307 від 28.05.2021 року, копію якої отримано скаржником 17.11.2023 року, не пропущено.

Частиною 2 статті 301 КПК України визначено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:

1) скасування рішення слідчого чи прокурора;

1-1) скасування повідомлення про підозру;

2) зобов`язання припинити дію;

3) зобов`язання вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги.

За таких обставин слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість вимог скарги та наявність підстав для її задоволення.

Згідно з частиною 3 статтею 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Керуючись ст.ст. 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження №0000307 від 28.05.2021 року, - задовольнити.

Скасувати постанову старшого дізнавача сектору дізнання Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області від 28 червня 2023 року про закриття кримінального провадження №0000307 від 28.05.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та підписано 05.12.2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1