Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

05 грудня 2023 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,

засудженого - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівне в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на постанову Рівненського районного суду Рівненської області від 16 жовтня 2023 року у справі за поданням в.о. начальника ДУ "Городищенська виправна колонія (№96)" про встановлення адміністративного нагляду щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродж. с. Пужники, Тлумацького р-ну Івано-Франківської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із базовою середньою освітою, неодруженого, до засудження офіційно непрацюючого, засудженого

30.01.2020 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області за п.12 ч.2 ст.115 КК України до 14 років позбавлення волі, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Рівненського районного суду Рівненської області від 16 жовтня 2023 року задоволено подання в.о. начальника ДУ «Городищенська ВК(№96)» ОСОБА_7 , встановлено відносно ОСОБА_5 адміністративний нагляд строком на 24 (двадцять чотири) місяціта застосовано до нього наступні обмеження:

1.Заборонити вихід з дому по місцю проживання в період з 22 години до 6 години наступної доби;

2.Заборонити виїзд в особистих справах за межі району проживання (міста) без дозволу територіальних органів поліції;

3.Проходити реєстрацію в територіальних органах поліції за місцем проживання чотири рази на місяць.

В поданій апеляційній скарзі захисник засудженого - адвокат ОСОБА_6 вказує, що рішення суду першої інстанції є незаконним та підлягає скасуванню. Зазначає, що судом першої інстанції не було взято до уваги пояснення засудженого про те, що стягнення за порушення режиму відбування покарання були з нього зняті у встановленому законом порядку, а порушення, наведені в довідці про заохочення та стягнення, носять лише формальний характер та не відповідають фактичним обставинам, викладеним у поданні. Звертає увагу суду, що ОСОБА_5 характеризується позитивно, бере участь у програмі диференційованого виховного впливу на засуджених за напрямком «Підготовка до звільнення», не конфліктний, по відношенню до себе вимогливий, на профілактичних обліках не перебуває.

Просить постанову місцевого суду скасувати та відмовити в задоволенні подання в.о. начальника ДУ «Городищенська ВК (№96)» про встановлення щодо ОСОБА_5 адміністративного нагляду.

В доповненнях до апеляційної скарги засуджений вказує, що доводи, наведені в поданні щодо негативної поведінки під час відбування покарання, а саме: порушення встановленого порядку, правил поведінки та внутрішнього розпорядку не відповідають фактичним обставинам справи, не мотивовані як документально, так і відеозаписами з камер відеоспостереження. Зазначає, що адміністрацією установи було проігноровано всі норми законодавства щодо надання йому доступу до публічної інформації відносно нього, а саме: документів, протоколів, актів щодо адміністративних порушень, скоєних ним, а також протоколів і висновків комісії про розгляд таких порушень.

Просить задовольнити апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 та його доповнення до апеляційної скарги, а постанову суду скасувати та відмовити в задоволенні подання в.о. начальника установи відбування покарання.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи засудженого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та доповнення до неї і просили їх задовольнити; перевіривши надані матеріали, співставивши їх з доводами апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто, його має бути ухвалено компетентним судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України. Також суд у своєму рішенні повинен навести належні, достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На підставі ст.2 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», адміністративний нагляд встановлюється з метою запобігання вчиненню кримінальних правопорушень особами, звільненими з місць позбавлення волі, і здійснення виховного впливу на них.

Відповідно до ст.158 КВК України, адміністративний нагляд встановлюється щодо осіб, зазначених у статті 3 Закону України "Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі", за постановою судді в порядку, передбаченому статтею 5 вищезазначеного Закону.

Відповідно до п.«б» ст.3 Закону, адміністративний нагляд встановлюється щодо повнолітніх осіб, засуджених до позбавлення волі за тяжкі, особливо тяжкі злочини або засуджених два і більше разів до позбавлення волі за умисні злочини, якщо під час відбування покарання їх поведінка свідчила, що вони вперто не бажають стати на шлях виправлення і залишаються небезпечними для суспільства.

При цьому, про вперте небажання особи стати на шлях виправлення та небезпеку засудженого для суспільства свідчить його незадовільна поведінка, порушення вимог режиму, невиконання законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, порушення дисципліни.

Згідно з п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про порушення правил адміністративного нагляду» №3 від 28.03.86, перевіряючи обґрунтованість подання про встановлення адміністративного нагляду необхідно враховувати як кількість, так і характер порушень режиму відбування покарання, за які засуджений піддавався заходам стягнення.

Для встановлення необхідності застосування до звільненої особи адміністративного нагляду повинна враховуватися поведінка засудженого за весь період відбування ним покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду подання, а також дані про його попередні судимості та характеристика з місць позбавлення волі.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо засудженого ОСОБА_5 адміністративного нагляду, як до особи, звільненої з місць позбавлення волі, з огляду на наступне.

Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 30.01.2020 року за п.12 ч.2 ст.115 КК України до 14 років позбавлення волі.На підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано час попереднього ув`язнення з 19.03.2016 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

10 листопада 2023 року звільнений з ДУ «Городищенська ВК (№96)» по відбуттю строку покарання.

Відповідно до характеристики, наданої адміністрацією ДУ «Городищенська ВК (№96)», до засудженого ОСОБА_5 за час відбування покарання заходи заохочення не застосувались, проте він неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності, зокрема, в ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань (№12)» допустив п`ять порушень режиму утримання, стягнення погашені у встановленому законом порядку, а в ДУ «Городищенська ВК (№96)» допустив п`ять порушень порядку відбування покарання, три з яких погашені, проте два не знято та непогашено.

Також, згідно характеристики, засуджений за характером запальний, протягом відбування покарання не працював, оскільки не виявляв бажання працювати, уникав виконання робіт з самообслуговування та благоустрою установи, раніше неодноразово судимий за вчинення умисних злочинів, в тому числі тяжких, тому місцевий суд прийшов до вірного висновку, що поведінка засудженого свідчить про те, що останній не бажає ставати на шлях виправлення та залишається небезпечним для суспільства.

За наведених обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції зробив обґрунтований висновок про те, що з метою запобігання вчинення ОСОБА_5 нових злочинів та здійснення виховного впливу на нього, доцільно стосовно останнього встановити відповідний контроль з боку держави.

Однак, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції в частині встановленого судом першої інстанції терміну адміністративного нагляду стосовно ОСОБА_5 підлягає зміні.

Відповідно до ч.1 ст.6 Закону, адміністративний нагляд встановлюється у визначеному ст.5 Закону порядку терміном від одного до двох років і не може перевищувати термінів, передбачених законом для погашення або зняття судимості.

Під час апеляційного розгляду засуджений вказав, що встановлення адміністративного нагляду щодо нього терміном на два роки є надто суворим, оскільки він на даний час вже звільнений з місць позбавлення волі, хоче жити нормальним життям та планує влаштуватися на роботу, однак встановлений адміністративний нагляд на два роки може створити певні незручності з працевлаштуванням, тому просив встановити відносно нього адміннагляд строком на один рік.

На думку колегії суддів, враховуючи наведене, а також наявність і позитивних характеристик у останнього, зокрема за якостями він: вольовий, цілеспрямований, по відношенню до себе вимогливий, брав участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу на засуджених за напрямком «Підготовка до звільнення», підтримував соціально-корисні зв`язки з рідними шляхом отримання посилок, на профілактичному обліку в установі не перебував, що свідчить про можливість зменшення терміну застосування до нього профілактичних заходів на строк дванадцять місяців.

З огляду на те, що розгляд даної категорії справ проводиться з урахуванням окремих положень Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», а чинний кримінальний процесуальний закон можливість постановлення судами рішень у виді постанови не передбачає, то оскаржувану постанову суду першої інстанції апеляційний суд оцінює як судове рішення, викладене у формі ухвали.

Суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції, відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.407 КПК України, має право змінити ухвалу.

Враховуючи зазначенні обставини, положення ст.408 КПК України щодо випадків зміни судового рішення судом апеляційної інстанції, на думку колегії суддів, наявні підстави для часткового задоволення апеляційної скарги захисника засудженого та зміни постанови суду.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_5 задовольнити частково.

Постанову Рівненського районного суду Рівненської області від 16 жовтня 2023 року про встановлення адміністративного нагляду щодо засудженого ОСОБА_5 змінити.

Встановити адміністративний нагляд стосовно ОСОБА_5 строком на 12 (дванадцять) місяців.

В решті постанову суду залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3