Справа № 694/2266/23
провадження №1-кс/694/806/23
У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

про застосування запобіжного заходу - домашній арешт

21.09.2023 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Звенигородського районного відділу поліції ГУНП в Черкаській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене начальником Лисянського відділу Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0001252 від 20.09.2023рокупро застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вільхівчик Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, українця, громадянина України, не працюючого, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,

з участю підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6

в с т а н о в и в:

Старший слідчий СВ Звенигородського районного відділу поліції ГУНП в Черкаській області капітан поліції ОСОБА_4 звернулася до суду із клопотанням про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання вказує, що ОСОБА_5 , 20 вересня 2023 року, близько 18 години 30 хвилин, достовірно знаючи, що ОСОБА_7 є співробітником Національної поліції України, який виконував службові обов`язки поліцейського сектору реагування патрульної поліції Звенигородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області та перебуваючи на добовому чергуванні, опрацьовуючи виклик про хуліганські дії, за адресою: АДРЕСА_2 , в порушення Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 та Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» від 23.12.1993 зі змінами та доповненнями, умисно заподіяв останньому легкі тілесні ушкодження у зв`язку з виконанням ОСОБА_7 службових обов`язків за наступних обставин.

Працівники СРПП Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області, в складі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які перебували в службовому автомобілі, 20.09.2023 о 17 годині 48 хвилин отримали на планшетний пристрій повідомлення зі служби «102» про хуліганські дії за місцем проживання заявниці ОСОБА_9 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , на який працівники поліції, здійснили виїзд на службовому автомобілі марки «Renault» моделі «Duster» з номерним знаком « НОМЕР_1 ». Приїхавши на вказане повідомлення та здійснюючи опрацювання виклику, поліцейські в подальшому перебували поблизу території будинковолодіння АДРЕСА_2 , де перебував та проживає ОСОБА_5 , який мав явні ознаки сп`яніння та агресивну поведінку. В подальшому останній, маючи на меті спричинення працівнику правоохоронного органу тілесних ушкоджень, діючи умисно, один раз наніс удар сокирою по правій руці поліцейському ОСОБА_7 , в результаті чого останній спричинив йому тілесні ушкодження.

Згідно довідки чергового лікаря КНП «Звенигородської БЛІЛ» ОСОБА_7 отримав легкі тілесні ушкодження у вигляді різаних ран в ділянці пяснофалангових суглобів другого та третього пальців правої кисті.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення (злочину) із зазначенням статті (частини статті) КК України: ч. 2 ст. 345 КК України умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

20.09.2023 ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України та 21.09.2023 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

В матеріалах кримінального провадження міститься достатньо фактичних даних для обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, яке міститься у протоколах слідчихдій та інших документах.

У клопотанні слідчий вказує на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які обґрунтовані тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчинені злочину проти авторитету органів державної влади, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 5 років, не працює, має двох неповнолітніх дітей, але участі у вихованні та утриманні дітей не приймає, що вказує на відсутність міцних соціальних зв`язків підозрюваного та в свою чергу дає підстави вважати, що перебуваючи на волі підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Разом з тим, ОСОБА_5 особисто знайомий із свідками, які вказують на причетність його до вчинення даного кримінального правопорушення та йому відоме їх місце проживання, що свідчить про те, що він може впливати на їх покази в судовому засіданні. Також враховуючи, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, перебуваючи на волі, може вчинити інше кримінальне правопорушення, у тому числі з метою уникнення покарання.

Таким чином, беручи до уваги те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків, крім того перебуваючи на волі може продовжити свою злочинну діяльність та вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, та зважаючи на вище вказане, забезпечити виконання покладених на підозрюваного обов`язків, можна лише шляхом обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали дане клопотання та просили його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник просили застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби за місцем реєстрації підозрюваного.

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши зміст та мотиви клопотання і додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність

ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 слід виходити з наступного.

У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 з вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України є обґрунтованою, що дає підстави для застосування до нього одного з запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, з метою забезпечення кримінального провадження. Такими доказами є: - дані рапорту старшого інспектора-чергового ЧЧ СМ Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_10 від 20.09.2023; - дані протоколу огляду місця події від 20.09.2023; - дані протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_7 від 20.09.2023; - дані показань потерпілого ОСОБА_7 від 20.09.2023; - дані показань свідка ОСОБА_8 від 21.09.2023; - дані показань свідка ОСОБА_9 від 21.09.2023; - дані показань свідка ОСОБА_11 від 21.09.2023; - дані показань свідка ОСОБА_12 від 21.09.2023; - дані показань свідка ОСОБА_13 від 21.09.2023;- дані довідки чергового лікаря КНП «Звенигородської БЛІЛ» від 21.09.2023; - дані висновку освідування ОСОБА_5 на стан сп`яніння від 20.09.2023 алкофор 307 - 1.68 проміле; - дані протоколу затримання ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України.

Щодо наявності вказаних ризиків слідчий суддя приходить до наступного.

Так, слідчий суддя вважає доведеним ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст.177 КПК, оскільки ризик переховування від органу досудового розслідування/суду є актуальним безвідносно до стадії кримінального провадження та обумовлений серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання (злочин за ч. 2 ст. 345 КК України), у якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 5 (п`яти). Тяжкість ймовірного покарання особливо сильно підвищують ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Щодо ризику незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

При встановленні наявності цього ризику слідчий суддя враховує встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб у кримінальному провадженні, а сааме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального

провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом, крім випадків неможливості отримання безпосередньо судом таких показань внаслідок обставин, пов`язаних із введенням воєнного стану на території України.

Ризик впливу на свідків також обумовлюється можливим використанням ОСОБА_5 знайомств, зв`язків, обізнаності про осіб, які є свідками у даному кримінальному провадженні, з метою підбурювання їх до зміни наданих раніше показань у кримінальному провадженні, надання показань, які суперечитимуть зібраним у справі.

Відповідний незаконний вплив може стосуватись як свідків, які безпосередньо вказують на підозрюваного як на особу, що вчинила злочин, так і свідків, які можуть надати свідчення щодо інших важливих обставин кримінального провадження, які не інкримінуються підозрюваному та не мають безпосереднього зв`язку із його особою (наприклад, показання понятих, які брали участь у слідчих діях).

Оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженні ще не завершене, а свідки сторони обвинувачення відповідно не допитувались судом безпосередньо, існує ймовірний ризик того, що внаслідок впливу підозрюваного, такі особи можуть змінити свої показання або відмовитися від дачі показань у суді.

Слідча суддя враховує й те, що для здійснення тиску не обов`язково осіб знати особисто. Для цього достатньо, наприклад, того, що особі, якій загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 років, після ознайомлення з матеріалами справи стануть відомі анкетні дані свідків, і з метою уникнення покарання, можуть вчинятися дії, покликані на примушення свідків до зміни показань або до відмови від їх надання.

За таких обставин, слідчий суддя вважає обґрунтованими твердження слідчого, щодо існування цього ризику.

Ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України слідчим і прокурором в судовому засіданні не доведений, даний ризик ґрунтується виключно на припущеннях, жодних доказів в обгрунтування вказаного ризику не надано та доводів у судовому засіданні не наведено.

Відтак слідчий суддя вважає доведеними лише ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того судом враховано, що підозрюваний вчинив інкриміноване йому правопорушення у стані алкогольного сп`яніння .

Разом з тим, слідчим суддею взято до уваги вік підозрюваного,а також те, що ОСОБА_5 в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо. Вказані обставини зменшують наведені ризики.

Проте відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Вказаних виключних випадків слідчим суддею встановлено не було відтак підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відсутні.

З огляду на зазначене, слідчий суддя приходить до переконання, що забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного і запобігти зазначеним ризикам зможе запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. При цьому, визначаючи місце перебування під домашнім арештом, слідчий суддя враховує, що дане місце є місцем реєстрації та постійного проживання підозрюваного, і належить його матері. Відтак, саме за вказаним місцем останній і може перебувати під домашнім арештом.

Разом з тим слідчий суддя зауважує, що підозрюваний хоч не має місця роботи, однак займається тимчасовими заробітками. Враховуючи всі вище перелічені обставини, слідчий суддя вважає за доцільне застосувати запобіжний захід лише у нічний час доби.

Слідчий суддя вважає що застосований запобіжний захід є достатнім для запобігання переліченим у клопотанні ризикам, та зможе забезпечити належну процесуальну поведінку

ОСОБА_5 . Відтак клопотання підлягає частковому задоволенню, оскільки існують всі обставини необхідності обмеження права особи на свободу, передбаченого кримінальним процесуальним законом України.

Окрім цього, відповідно до норм ст. 181 КПК України слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 132, 176-178, 183, 184, 194, 196, 206, 372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Звенигородського районного відділу поліції ГУНП в Черкаській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене начальником Лисянського відділу Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0001252 від 20.09.2023рокупро застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вільхівчик Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, українця, громадянина України, не працюючого, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у період з 17.00 год. до 08.00год. за місцем реєстрації, за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора та суду у період з 17.00 год. до 08.00 год., окрім випадків необхідності надання підозрюваному невідкладної медичної допомоги за межами місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст. 181 КПК України, працівниками органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою мають право з`явитися у житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.

Застосувати запобіжний захід на строк 59 днів до 18.11.2023 включно.

Строк дії ухвали - до 18.11.2023 р. включно.

Копія ухвали про застосування запобіжного заходу вручається підозрюваному після її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 25.09.2023 р.

Слідчий суддя ОСОБА_1