Провадження № 1-кп/643/274/23
Справа № 643/3229/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.2023

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001001 від 31.03.2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, який має середню освіту, в силу статті 89 КК України раніше не судимий, не одруженого, офіційно не працюючого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що 28.11.2022 року приблизно о 16 год. 00 хв., більш точний час в ході досудового розслідування встановити не виявилось за можливе, у період дії в Україні воєнного стану, який було введено 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022, строк дії якого було продовжено Указом Президента України, від 07 листопада 2022 року № 757/2022 з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи навпроти будинку АДРЕСА_2 , побачив раніше незнайомого йому ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким вирішив провести час біля магазину спиртних напоїв за тією ж адресою, після чого прощаючись з останнім, обняв його та нащупав в кишені куртки, що вдягнена на ньому, мобільний телефон та в цей час у останнього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану.

ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану, діючи з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, впевнившись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу, викрав мобільний телефон ТМ «Samsung Galaxy М12» синього кольору, 2021 року випуску, об`єм оперативної пам`яті - 4 ГБ та вбудованої пам`яті - 64 ГБ - вартістю згідно з висновком експерта - 3835 гривень 44 копійки, який належить потерпілому ОСОБА_5 , з карману куртки потерпілого, що була вдягнена на ньому, та покинув місце вчинення злочину разом з викраденим та в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд, спричинивши матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_5 , на суму 3835 гривень 44 копійки.

Своїми діями, ОСОБА_4 , вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене в умовах воєнного стану.

Обвинувачений ОСОБА_4 заявив у судовому засіданні, про те, що визнає себе винним у скоєному кримінальному правопорушенні та бажає надати суду показання.

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про розгляд справи у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Потерпілий ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, надав суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, проти розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України не заперечує. Покарання просить призначити на розсуд суду.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті, і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції - роз`яснивши обвинуваченому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та розглядає справу у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Так, допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив обставини, які викладені в обвинувальному акті та повідомив, що 28.11.2022 року близько до вечора, він знаходився біля будинку № 74/3 по пр. Ювілейний у місті Харкові. Побачив раніше незнайомого йому ОСОБА_5 , якого до цього часу бачив декілька разів, та вирішив провести час біля магазину спиртних напоїв. Після чого, трохи поспілкувавшись із потерпілим, прощаючись з останнім, обвинувачений обняв його та нащупав в кишені куртки потерпілого, яка була вдягнена на ньому, мобільний телефон, який в подальшому витягнув та забрав для власних потреб. Потім потерпілий сів в тролейбус та поїхав, а обвинувачений пішов у своїх справах. З початку у обвинуваченого у планах не було думок з приводу продажи телефону, але через брак роботи та грошей вимушений був продати телефон.

Матеріальна шкода, яку своїми умисними, протиправними діями обвинувачений ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_5 , та яка складає 3835,44 грн., була відшкодована останньому у повному обсязі шляхом повернення викраденого майна працівниками поліції.

Крім того, обвинувачений у судовому засіданні щиро розкаявся у вчиненому ним злочині та просив суд призначити мінімальне покарання. Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Обвинувачений ОСОБА_4 вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.

За таких обставин, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, а тому суд визнає ОСОБА_4 винуватим у кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Судом також було досліджено документи, які стосуються особи обвинуваченого та речових доказів, а саме: ксерокопія паспорта ОСОБА_4 ; вимога щодо судимостей обвинуваченого, відповідно до якої, він в силу ст. 89 КК України раніше не судимий; довідка від лікаря психіатра, відповідно до якої обвинувачений на обліку у зазначеного лікаря не перебуває; довідка лікаря нарколога, відповідно до якої, обвинувачений ОСОБА_4 не перебуває на обліку в КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер»; постанова про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 04.04.2023 року; розписка про отримання речового доказу на зберігання потерпілого ОСОБА_5 від 05.04.2023 року.

Крім того, суд зазначає, що дані щодо засудження ОСОБА_4 за інші кримінальні правопорушення, крім тих, щодо яких судимість ОСОБА_4 вважається погашеною, в матеріалах кримінального провадження відсутні. Враховуючи принцип презумпції невинуватості та висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 1409.2020 року по справі № 591/4366/18, за відсутності даних щодо вироків, які набрали законної сили, у суду в межах розгляду даного кримінального провадження відсутні підстави вважати, що ОСОБА_4 має судимості за інші кримінальні правопорушення, обвинувальні акти щодо яких згідно до УІАП ГУНП в Харківській області перебувають в провадженні іншого суду.

Прокурор у судовому засіданні просила призначити обвинуваченому покарання у вигляді 5 років позбавлення волі та застосувати до обвинуваченого ст. 75, 76 Кримінального кодексу України з призначенням іспитового строку на 3 роки.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, не встановлено.

При призначенні покарання ОСОБА_4 у відповідності до вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, віднесено законом до тяжкого злочину; особу винного; пом`якшуючу покарання обставину, як щире каяття винного; відсутність обтяжуючих покарання обставин, а також вимоги ст. 50 КК України, згідно з якою метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, суд призначає покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України, а саме у вигляді п`яти років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 Кримінального кодексу України, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та обставини справи, той факт, що обвинувачений на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, негативне ставлення ОСОБА_4 до вчиненого, дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання, звільнивши обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням строком на три роки, поклавши на нього обов`язки передбачені п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 Кримінального кодексу України.

Таке покарання, на переконання суду, відповідає положенням ст. 65-68 КК України та буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особистості обвинуваченого та є достатнім, для досягнення, відповідно до ст. 50 КК України мети покарання.

Враховуючи те, що стосовно обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався, а сторони провадження не заявили клопотання про застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили стосовно обвинуваченого.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч. 15 ст. 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов не заявлений.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Речовий доказ мобільний телефон «ТМ «Samsung Galaxy M12», синього кольору, з тріснутим екраном, номер іmеі: НОМЕР_1 , іmеі2: НОМЕР_2 , який був переданий потерпілому ОСОБА_5 на зберігання - вважати повернутим потерпілому.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя - ОСОБА_1