Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 531/1838/21
Провадження № 1-кп/553/56/2023
У Х В А Л А

Іменем України

05.10.2023м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючої судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_11 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_12 - адвоката ОСОБА_13 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_14 - адвоката ОСОБА_15 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_16 - адвоката ОСОБА_17 ,

обвинувачених: ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_8 , ОСОБА_16 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження заходів забезпечення кримінального провадження відносно обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_16 , клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт у нічний час доби, захисника обвинуваченого ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_11 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на нічний домашній арешт, захисника обвинуваченого ОСОБА_12 - адвоката ОСОБА_18 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт у нічний час доби, захисника обвинуваченого ОСОБА_16 - адвоката ОСОБА_17 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт у нічний час, в рамках кримінального провадження № 0000025 від 21.01.2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 27, ч.5 ст. 185, ч.3 ст. 27, ч.4 ст. 187 КК України, ОСОБА_10 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 27, ч.5 ст. 185, ч.2 ст. 27, ч.4 ст. 187 КК України, ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 27, ч.5 ст. 185, ч.2 ст. 27, ч.4 ст. 187 КК України, ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 27, ч.5 ст. 185, ч.2 ст. 27, ч.4 ст. 187 КК України, ОСОБА_8 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 27, ч.5 ст. 185 КК України, ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, ОСОБА_16 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 27, ч.5 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

01 вересня 2021 року в провадження Ленінського районного суду м. Полтави, згідно ухвали Полтавського апеляційного суду від 01 вересня 2021 року, надійшло кримінальне провадження № 0000025 від 21.01.2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 27, ч.5 ст. 185, ч.3 ст. 27, ч.4 ст. 187 КК України, ОСОБА_10 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 27, ч.5 ст. 185, ч.2 ст. 27, ч.4 ст. 187 КК України, ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 27, ч.5 ст. 185, ч.2 ст. 27, ч.4 ст. 187 КК України, ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 27, ч.5 ст. 185, ч.2 ст. 27, ч.4 ст. 187 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 27, ч.5 ст. 185 КК України, ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, ОСОБА_19 у вчиненні кримінаьних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 27, ч.5 ст. 185, ч.2 ст. 27, ч.4 ст. 187 КК України, ОСОБА_20 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 27, ч.5 ст. 185, ч.2 ст. 27, ч.4 ст. 187 КК України, ОСОБА_16 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 27, ч.5 ст. 185 КК України.

21 жовтня 2021 року підготовче провадження закрито, призначено дане кримінальне провадження до судового розгляду.

Ухвалою суду від 20 квітня 2023 року виділено в окреме провадження в копіях матеріли щодо обвинувачених ОСОБА_20 , у вчиненні кримінальних правопорушкень, передбачених ч.2 ст. 27, ч.5 ст. 185, ч. 2 ст. 27, ч.4 ст. 187 КК України, ОСОБА_19 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 27, ч. 5 ст. 185, ч.2 ст. 27, ч.4 ст. 187 КК України, разом з угодою про визнання винуватості від 20.04.2023 року, присвоївши виділеному кримінальному провадженню окремий унікальний номер та номер провадження, визначивши, при цьому, в порядку ст. 35 КПК України, інший склад суду, який має розглядати дане виділене кримінальне провадження.

В судовому засіданні прокурором подано клопотання про продовження дії заходу забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_10 у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що, згідно ухвали слідчого судді Карлівського районного суду Полтавської області, відносно ОСОБА_10 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб та визначено розмір застави у розмірі 681 000 грн. Згідно ухвали Полтавського апеляційного суду від 24.03.2021 року, ухвалу слідчого судді Карлівського районного суду Полтавської області від 05.03.2021 року скасовано та обрано відносно ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без права внесення застави.

В подальшому вказаний запобіжний захід був неодноразово продовжений рішенням суду.

На даний час строк тримання під вартою обвинуваченого закінчується 15 жовтня 2023 року.

В обґрунтування вказаного клопотання прокурором вказувалось про те, що відповідно до обвинувального акту ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні в складі організованої злочинної групи особливо тяжких корисливих злочинів. Приймаючи до уваги той факт, що на даний час існують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме: ОСОБА_10 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити спроби неправомірного впливу на потерпілих, які не допитані на даний час в суді та показання яких мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Прокурором вказувалось про те, що ОСОБА_10 немає стійких соціальних зв`язків, не мав легальних джерел доходів для забезпечення свого існування, що вказує про те, що, перебуваючи на волі, він зможе продовжити свою злочинну діяльність, вчиняючи інші умисні, в тому числі, корисливі злочини, з метою отримання незаконного джерела прибутку на проживання, тому просив продовжити дію заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурором подано клопотання про продовження дії заходу забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_12 у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що, згідно ухвали слідчого судді Карлівського районного суду Полтавської області, відносно ОСОБА_12 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб та визначено розмір застави у розмірі 681 000 грн. Згідно ухвали Полтавського апеляційного суду від 24.03.2021 року, ухвалу слідчого судді Карлівського районного суду Полтавської області від 05.03.2021 року скасовано та обрано відносно ОСОБА_12 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без права внесення застави.

В подальшому вказаний запобіжний захід був неодноразово продовжений рішенням суду. На даний час строк тримання під вартою обвинуваченого закінчується 15.10.2023 р..

В обґрунтування вказаного клопотання прокурором вказувалось про те, що відповідно до обвинувального акту ОСОБА_12 обвинувачується у вчиненні в складі організованої злочинної групи особливо тяжких корисливих злочинів. Приймаючи до уваги той факт, що на даний час існують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме: ОСОБА_12 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити спроби неправомірного впливу на потерпілих, які не допитані на даний час в суді, та показання яких мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на інших обвинувачених, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, у тому числі проти власності, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Прокурором вказувалось про те, що ОСОБА_12 не має стійких соціальних зв`язків, не був офіційно працевлаштований, не мав легальних джерел доходів, що вказує про те, що, перебуваючи на волі, він зможе продовжити свою злочинну діяльність, вчиняючи інші умисні, корисливі злочини з метою отримання незаконного джерела прибутку на проживання, тому просив продовжити дію заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою.

Також, прокурором подано клопотання про продовження дії заходу забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_14 у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що, згідно ухвали слідчого судді Карлівського районного суду Полтавської області, відносно ОСОБА_14 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб та визначено розмір застави у розмірі 681 000 грн.. Згідно ухвали Полтавського апеляційного суду від 24.03.2021 року, ухвалу слідчого судді Карлівського районного суду Полтавської області від 05.03.2021 року скасовано та обрано відносно ОСОБА_14 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без права внесення застави.

В подальшому вказаний запобіжний захід був неодноразово продовжений рішенням суду. На даний час строк тримання під вартою обвинуваченого закінчується 15.10.2023 р..

В обґрунтування вказаного клопотання прокурором вказувалось про те, що, відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_14 обвинувачується у вчиненні в складі організованої злочинної групи особливо тяжких корисливих злочинів. Приймаючи до уваги той факт, що на даний час існують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме: ОСОБА_14 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити спроби неправомірного впливу на потерпілих, які не допитані на даний час в суді та покази яких мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на інших обвинувачених, свідків, у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Прокурором вказувалось про те, що ОСОБА_14 не має стійких соціальних зв`язків, офіційно не був працевлаштований, не має легальних джерел доходів, що вказує про те, що, перебуваючи на волі, він зможе продовжити свою злочинну діяльність, вчиняючи інші умисні, корисливі злочини, в тому числі проти власності, з метою отримання незаконного джерела прибутку на забезпечення своїх елементарних потреб, тому просив продовжити дію заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурором також подано клопотання про продовження дії заходу забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що, згідно ухвали слідчого судді Карлівського районного суду Полтавської області, відносно ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб та визначено розмір застави у розмірі 90 800 грн.. В подальшому вказаний запобіжний захід був неодноразово продовжений рішенням суду. На даний час строк тримання під вартою обвинуваченого закінчується 15.10.2023 р..

В обґрунтування вказаного клопотання прокурором вказувалось про те, що відповідно до обвинувального акту ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні в складі організованої злочинної групи особливо тяжких корисливих злочинів. Приймаючи до уваги той факт, що на даний час існують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме: ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити спроби неправомірного впливу на потерпілих, які не допитані на даний час в суді та показання яких мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на інших обвинувачених, свідків, в тому числі проти власності у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тому просив продовжити дію заходів забезпечення кримінального провадження у вигляд тримання під вартою.

Прокурором поміж викладеного вказувалось про те, що ОСОБА_8 немає стійких соціальних зв`язків, не був офіційно працевлаштований, не мав легальних джерел доходів, що вказує про те, що, перебуваючи на волі, він зможе продовжити свою злочинну діяльність, вчиняючи інші умисні, корисливі злочини з метою отримання незаконного джерела прибутку, для забезпечення елементарних життєвих потреб, тому просив продовжити дію заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою.

Також, прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу відносно ОСОБА_16 у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 12.01.2023 року обвинуваченому ОСОБА_16 було продовжено запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв., за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно ухвали Ленінського районного суду м. Полтави від 09.02.2023 року ОСОБА_16 було змінено запобіжний захід з домашнього арешту у нічний час на тримання під вартою, терміном на 60 днів, строк тримання спливає 15.10.2023 року.

В обгрунтування вказаного клопотання прокурором вказувалось про те, що ОСОБА_16 обвинувачується у вчиненні у складі організованої злочинної групи особливо тяжких корисливих злочинів. Крім того, прокурором вказувалось на неналежну процесуальну поведінку обвинуваченого, що стало підставою для зміни запобіжного заходу з домашнього арешту у нічний час на тримання під вартою.

Прокурором вказувалось про те, що обвинуваченим ОСОБА_16 надано показання у суді, що не зменшують ризиків наявних у даному кримінальному провадженні та не є єдиною та достатньою підставою для зміни запобіжного заходу на більш м`який не пов`язаний з триманням під вартою. Перебуваючи на свободі,, ОСОБА_16 , усвідомлюючи, що ним вчинено ряд особливо тяжких злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може переховуватися від суду як на території України, так і за її межами, чим унеможливить досягнення завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, що свідчить про наявність ризиків, передбачених п.1 ч.1 ст. 177 КПК України.

Наявність ризиків, передбачених п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, обгрунтовується тим, що вчинення інкримінованих органом досудового розслідування кримінальних правопорушень ОСОБА_16 підтверджується, у тому числі, показання потерпілих і свідків, які на даний час не допитані у судовому засіданні. Оскільки обвинуваченому ОСОБА_16 відомі анкетні дані останніх, місця мешкання потерпілих та свідків про реальну можливість вчинення спроб неправомірного впливу на останніх з метою надання необхідних обвинуваченому показань в майбутньому, враховуючи вимоги ст. 23 КПК УКраїни.

Ризик вчинення інших кримінальних правопорушень підтверджується тим, що ОСОБА_16 раніше притягувався до кримінальної відповідальності та судимий 26.02.2020 року Ленінським районним судом м. Полтави за ч.ч.1,2, ст. 185 КК України до двох років позбавлення волі, на підставі ст. 185 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на один рік.

Прокурором вказувалось про те, що обвинувачений ОСОБА_16 не мав та не має на даний час достатніх легальних джерел доходів для забезпечення як свого існування , так і своєї родини.

Відтак, з метою забезпечення своїх елементарних життєвих потреб, у разі не продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, у тому числі - проти власності, тому прохав продовжити відносно ОСОБА_16 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Також прокурором було внесено клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 в обгрунтування вказаного клопотання прокурором вказувлаось наступне.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 02.09.2021 року обвинуваченому ОСОБА_4 було змінено запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт у нічний час доби, який в подальшому неодноразово продовжувався.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 10.03.2023 року змінено відносно ОСОБА_4 запобіжний захід з домашнього арешту у нічний час на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, визначено суму застави у розмірі 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 402 600,00 грн.. 27 березня 2023 року ОСОБА_4 звільнено з- під варти під заставу.

Згідно ухвали Ленінського районного суду м. Полтави від 25 травня 2023 року змінено запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у вигляді застави шляхом обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, з 25 травня 2023 року по 23 липня 2023 року, без права внесення застави.

Відповідно до ухвали Ленінського районнного суду м. Полтави від 22 червня 2023 року, продовжено термін дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою, без права внесення застави, терміном на 60 днів до 20 серпня 2023 року, включно.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 17 серпня 2023 року обвинуваченому ОСОБА_4 змінено запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт з використанням електронних засобів контролю, з покладенням ряду обов`язків: прибувати до суду, який розглядає кримінальне провадження №531/1838/21, за першою вимогою; цілодобово не залишати без дозволу суду місце постійного проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ; носити засіб електронного контролю; утримуватися від спілкування в позасудовому порядку з обвинуваченими, потерпілими та свідками у кримінальному провадженні № 531/1838/21.

В обгрунтування клопотання прокурором вказувалось про те, що відповідно до ст. 177 КПК України, існують ризики, які дають підстави вважати, що обвинувачений може перешкоджати розгляду кримінального провадження.

Прокурором вказувалось про те, що існують реальні ризики того, що обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватися від суду з метою уникнення відповідальності, повернутися до протиправної діяльності, чинити тиск на свідків, потерпілих, з огляду на вчинення ними оосбливо тяжкого злочину корисливої спрямованості із застосуванням насильства, відсутності постійного офіційного джерела доходу.

Поряд з цим, прокурором вказувалось про те, що ризики, які стали підставою для застосування запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді цілодобового домашнього арешту з застосуванням електронних засобів контролю, не зникли, а застосування інших більш м`яких запобіжних заходів неможливе, оскільки не здатне запобігти вищевказаним ризикам та може негативно впливати на повне, об`єктивне та всебічне встановлення істини у кримінальному провадженні.

Прокурор вказував на те, що зважаючи на введення воєнного стану на території України, фактор настання існуючих ризиків в даних умовах, як то ухилення від суду, вчинення інших кримінальних правопорушень обвинуваченим, значно збільшується, а застосування більш м`якого запобіжного заходу, не зможе перешкоджати обвинуваченим повернутися до протиправної діяльності та вчинити спроби ухилитися від суду.

Зважаючи на наведені вище обставини прохав продовжити дію запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з застосуванням електронного засобу контролю відносно обвинуваченого ОСОБА_4 ..

В судовому засіданні прокурором було внесено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою.

Згідно ухвали слідчого судді Карлівського районного суду Полтавської області від 05 березня 2021 року обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб відносно ОСОБА_6 та визначено розмір застави в сумі 681 000 грн..

23 березня 2021 року ухвалою Полтавського апеляційного суду ухвалу слідчого судді Карлівського районного суду Полтавської області від 05.03.2021 року скасовано та обрано відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без права внесення застави.

Так, ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 07 лютого 2022 року ОСОБА_6 змінено запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт .

Даною ухвалою суду було покладено наступні обов`язки на обвинуваченого ОСОБА_6 , а саме: прибувати до суду, який розглядає кримінальне провадження № 531/1838/21, за першою вимогою; цілодобово не залишати без дозволу суду місце постійного проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 ; утримуватися від спілкування в позасудовому порядку з потерпілими ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 та свідками у кримінальному провадженні № 531/1838/21.

Зобов`язано ОСОБА_6 невідкладно прибути до місця свого проживання, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .

В подальшому в ході судового розгляду даного кримінального провадження судом було змінено адресу проживання обвинуваченого ОСОБА_6 , за якою останньому встановлено цілодобовий домашній арешт, а саме: АДРЕСА_4 .

Ухвалою суду від 23.03.2023 року змінено запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_6 з цілодобового домашнього арешту на тримання під вартою.

Згідно ухвали Ленінського районного суду м. Полтави від 22 червня 2023 року продовжено термін дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який спливає 15 жовтня 2023 року.

В обгрунтування вказаного клопотання прокурором вказувалось про те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні у складі організованої злочинної групи особливо тяжких корисливих злочинів. Крім того, прокурором вказувалось на неналежну процесуальну поведінку обвинуваченого, що стало підставою для зміни запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту на тримання під вартою.

Прокурором вказувалось про те, що обвинуваченим ОСОБА_6 надано показання у суді, що не зменшують ризиків наявних у даному кримінальному провадженні та не є єдиною та достатньою підставою для зміни запобіжного заходу на більш м`який не пов`язаний з триманням під вартою. Перебуваючи на свободі, усвідомлюючи, що ним вчинено ряд особливо тяжких злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна , з метою уникнення кримінальної відповідальності, ОСОБА_6 може переховуватися від суду як на території України, так і за її межами, чим унеможливить досягнення завдань кримінального провдаженння, передбачених ст. 2 КПК України, що свідчить про наявність ризиків, передбачених п.1 ч.1 ст. 177 КПК України.

Наявність ризиків, передбачених п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, обгрунтовується тим, що вчинення інкримінованих органом досудового розслідування кримінальних правопорушень ОСОБА_6 підтверджується у тому числі, показаннями потерпілих і свідків, які на даний час не допитані у судовому засіданні. Оскільки обвинуваченому ОСОБА_6 відомі анкетні дані останніх, місця мешкання потерпілих та свідків, дані обставини вказують про реальну можливість вчинення ним спроб неправомірного впливу на останніх з метою надання необхідних обвинуваченому показань в майбутньому, враховуючи вимоги ст. 23 КПК УКраїни.

Прокурором вказувалось про те, що обвинувачений ОСОБА_6 не мав та не має на даний час достатніх легальних джерел доходів для забезпечення як свого існування , так і своєї родини.

Відтак, з метою забезпечення своїх елементарних життєвих потреб, у разі не продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, у тому числі - проти власності, тому прохав продовжити відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_10 - адвокат ОСОБА_11 заперечувала проти клопотання прокурора щодо ОСОБА_10 , надала до суду клопотання про зміну запобіжного заходу стосовно свого підзахисного з тримання під вартою на домашній арешт у нічний час з покладенням обов`язків, разом з цим вказувала, що клопотання прокурора не містить доказів обґрунтованості пред`явленого обвинувачення ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого йому діяння, прокурором не зазначено в клопотанні про наявність доказів вини останнього, стійких соціальних зв`язків, зокрема тих, що обвинувачений має сім`ю та дітей.

Захисником обвинуваченого вказувалось про те, що ОСОБА_10 не має будь-якого наміру переховуватися від суду, оскільки має постійне місце проживання, а саме : АДРЕСА_5 . захисником вказувалось про те, що ОСОБА_10 позбавлений можливості знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для встановленння обставин кримінального правопорушення, так як всі речові докази були вилучені. При цьому, звертала увагу суду на те, що її підзахисний ОСОБА_10 немає потреби незаокнно впливтаи на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, так як під час досудового розслідування було допитано зазначених осіб та зроблений висовок експерта, у обвинуваченого ОСОБА_10 відсутня необхідність перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та він не має наміру вчиняти інше кримінальне правопорушення.

При цьому, на думку захисника, прокурором в обгрунтування вказаного клопотання, в якості підстави для продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, наводиться обставина вчинення тяжкого злочину ОСОБА_10 , що саме по собі не може бути безумовною підставою для продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в зв`язку з чим вважала за доцільне змінити відносно обвинуваченого ОСОБА_10 запобіжний захід на більш м`який у вигляді домашнього арешту в нічний час. Разом з цим, захисник обвинуваченого ОСОБА_10 - адвокат ОСОБА_11 вказувала суду про наявність на утриманні у ОСОБА_10 дітей, матері похилого, пенсійного віку, яка потребує стороннього догляду, мобілізацію до лав ЗСУ сина обвинуваченого - ОСОБА_27 та його зятя. Поряд з цим, захисником вказувалось про те, що обвинуваченим надано показання в судовому засіданні. Разом з цим, захисник зазначала, що жоден з допитаних у суді обвинувачених не вказували на ОСОБА_10 , як на особу причетну до інкримінованих останньому злочинів. Щодо клопотань прокурора відносно інших обвинувачених, а також щодо клопотання адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 - підтримала думку захисників обвинувачених.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_12 адвокат ОСОБА_13 заперечував проти клопотання прокурора та прохав задовільнити письмове клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_12 - адвоката ОСОБА_18 , в якому остання прохала змінити запобіжний захід відносно ОСОБА_12 з тримання під вартою на домашній арешт у нічний час, при цьому вказував про необґрунтованість клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_12 . В клопотанні захисника - ОСОБА_18 зазначала також про те, що прокурором обгрунтовано клопотання тим, що на даний час залишаються ризики переховування ОСОБА_12 від органу досудового розслідування або суду, та обвинувачений може перетнути кордон України, на час вчинення правопорушень не був працевлаштований, може незаконно впливати на потерпілих, свідків, а також продовжити злочинну діяльність. Вказані твердження прокурора на думку захисника є безпідставними, посилаючись на те, що обвинувачений ОСОБА_12 має молодий вік ( лише 23 роки), раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання, та тісні соціальні зв`язки, одружений, на утриманні має малолітню дитину. До затримання працював у ПП "Ланнівський цукровий завод" по ремонту БУМа цеху механізації.

При цьому, як на підставу для зміни запобіжного заходу відносно ОСОБА_12 вказувала про народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , дитини ОСОБА_28 , посилаючись на те, що в свідоцтві про народження дитини серії НОМЕР_1 , виданого Зачепилівським відділом державної реєстрації актів цивільного у Красноградському районі Харківської області Східного міжрегіонального управлінння Міністерства юстиції від 03.08.2023 року, батьком останньої вказаний ОСОБА_12 . Тому, зважаючу на ту обставину , що його дружина та новонароджена донька потребують уваги, допомоги та безпосередньої участі ОСОБА_12 у вихованні доньки та сина ОСОБА_29 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та потребує матеріальної допомоги , які він може забезпечити шляхом працевлаштування, що не можливо здійснити в умовах позбавлення волі.

Тому, зважаючи на наведені вище факти, захисника - адвокат ОСОБА_13 прохав задовольнити клопотанння захинсика обвинувачеого ОСОБА_12 - адвоката ОСОБА_18 та прохав змінити запобіжний захід відносно ОСОБА_12 з тримання під вартою на більш м`який та більш найближений до тримання під вартою у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло в нічний період доби.

В судовому засіданнні захисник обвинуваченого ОСОБА_12 - адвокат ОСОБА_13 з приводу клопотань прокурора про продовження дії та зміни заходів забезпечення кримінального провадження відносно інших обвинувачених та щодо клопотань захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_17 покладався на думку сторони захисту.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_14 адвокат ОСОБА_15 заперечував проти клопотання прокурора, вказував про необґрунтованість клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_14 .. Захисником вказувалось про те, що прокурором не наведено обставин, які б вказували, що обвинувачений ОСОБА_14 має намір здійснювати супротив судочинству. Поряд з цим, прокурором не приймались до уваги характеризуючі матеріали відносно обвинуваченого ОСОБА_14 , який мав постійне місце роботи та джерело доходу, а саме те, що він працював на ПП " Ланнівський цукровий завод", де підприємство має сезонний характер роботи. При цьому, обвинувачений має на утриманні малолітніх сина ОСОБА_30 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , доньку ОСОБА_31 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що вказує в сукупності про наявність стійких соціальних зв`язків у обвинуваченого. Тому, зважаючи на наведені вище обставини, прохав змінити запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_14 з тримання під вартою на домашній арешт у нічний час.

З приводу клопотань прокурора про продовження дії та зміни заходів забезпечення кримінального провадження відносно інших обвинувачених та щодо клопотань захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_17 , ОСОБА_32 покладався на думку сторони захисту.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_9 заперечував проти клопотання прокурора щодо продовження дії заходу забезпечення кримінального провадження стосовно ОСОБА_8 .. З приводу вирішення питання щодо продовження терміну дії запобіжного заходу відносно інших обвинувачених та клопотань захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 підтримав думку захисників.

В свою чергу в судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_16 адвокат ОСОБА_17 ,. заперечувала з приводу клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_16 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з підстав, що прокурором не наведено дійсність та реальність ризиків, зазначених в клопотанні, в зв`язку з чим надала суду клопотання про зміну запобіжного захрду з тримання під вартою на домашній ареш у нічний час доби. В обгрунтування клопотання захисником обвинуваченого ОСОБА_16 - адвокатом ОСОБА_17 вказувалось про те, що прокурором не надано доказів, що обвинувачений має намір переховуватися від суду, в разі застосування відносно нього більш м`якого запобіжного заходу, валивати на свідків та вчинити інше будь-яке правопорушення, що на думку захисника обвинуваченого вказує про відсутність ризиків наведених прокурором.

Захисником вказувалось про те, що обвинувачений ОСОБА_16 визнав свою провину, у вигляді неприбутя останнього до зали судових засідань 24 січня 2023 року, що на думку останньої стало підставою для зміни запобіжного заходу на більш суворий, та зобов`язався більше не порушувати свої процесуальні обов`язки, тому вважала за можливе змінити відносно ОСОБА_16 запобіжний захід на більш м`який не пов`язаний з триманням під вартою.

В обгрунтування наявності сталих, стійних соціальних зв`язків захинсиком обвнуваченого вказувалось про те, що ОСОБА_16 до обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою проживав з матір`ю та молодшим братом, 1990 року народження, старший брат мобілізований до лав ЗСУ, та на даний час перебуває в зоні активних бойових дій. Обвинувачений ОСОБА_16 має бажання та можливість працювати.

З приводу клопотань прокурора про продовження дії заходів забезпечення кримінального провадження відносно інших обвинувачених та щодо клопотань захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_18 покладалась на думку сторони захисту.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 при вирішенні питання про продовження строку дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді цілодобового домашнього арешту з застосуванням електронних засобів контролю відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не заперечував.

З приводу клопотань прокурора про продовження дії заходів забезпечення кримінального провадження відносно інших обвинувачених та щодо клопотань захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 покладався на думку сторони захисту.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 заперечував проти клопотання прокурора щодо ОСОБА_6 , надав до суду клопотання про зміну запобіжного заходу стосовно свого підзахисного з тримання під вартою на більш м`який не пов`язаний з триманням під вартою, у вигляді домашнього арешту у нічний час доби.

Разом з цим вказував, що клопотання прокурора не містить доказів обґрунтованості пред`явленого обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому діяння, прокурором не зазначено в клопотанні про наявність доказів вини останнього, стійких соціальних зв`язків, зокрема тих, що обвинувачений має сім`ю та дітей. Захисником обвинуваченого - адвокатом ОСОБА_7 вказувалось про те, що дружина обвинуваченого - ОСОБА_33 - тяжко захворіла та госпіталізована на лікування на стаціонар. В зв`язку з чим вдома залишились без догляду двої дітей: ОСОБА_34 , 2007 року народження, та ОСОБА_35 , 2017 року народження. Таким чином, двоє дітей залишись без батьківського нагляду та без джерел для існування, тобто в скрутному матераільному становищі, що є неприпустимим.

Вказані обставини вважав виключними та прохав змінити запобіжний захід відносно ОСОБА_6 з тримання під вартою на домашній арешт у нічний час доби, таким чином надавши можливість здійснювати догляд за неповновлітніми дітьми, які, в зв`язку з терміновою госпіталізацією дружини ОСОБА_36 та перебування її на стаціонарному лікуванні, залишилися без батьківського догляду.

Щодо клопотань прокурора відносно інших обвинувачених, а також щодо клопотань адвокатів ОСОБА_11 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 - підтримав думку захисників обвинувачених.

Обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_8 , ОСОБА_16 , ОСОБА_4 підтримали думку своїх та інших захисників.

Суд, вислухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до висновку, що клопотання прокурора щодо продовження заходів забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_8 , ОСОБА_16 , ОСОБА_4 є такими, що підлягають до задоволення, а клопотання захисника обвинуваченого захисника обвинуваченого ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_11 , захисника обвинуваченого ОСОБА_16 - адвоката ОСОБА_17 , захисника обвинуваченого ОСОБА_12 - адвоката ОСОБА_18 про зміну їх підзахисним обвинуваченим запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт у нічний час доби, є такими, що не підлягають до задоволення, клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , про зміну запобіжного заходу на більш м`який не пов`язаний з триманням під вартою у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, є таким, що підлягає до часткового задоволення, в свою чергу клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_6 є таким, що до задоволення не підлягає, за наступних обставин.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: 1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо злочинів невеликої або середньої тяжкості; 2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Як встановлено в ч. 1 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Суд приходить до висновку про обґрунтованість клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_10 .. Так, судом встановлено, що, згідно ухвали слідчого судді Карлівського районного суду Полтавської області, відносно ОСОБА_10 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб та визначено розмір застави у розмірі 681 000 грн. Згідно ухвали Полтавського апеляційного суду від 24.03.2021 року, ухвалу слідчого судді Карлівського районного суду Полтавської області від 05.03.2021 року скасовано та обрано відносно ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без права внесення застави.

В подальшому вказаний запобіжний захід було неодноразово продовжено до 15.10.2023 р..

Судом встановлено, що, відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні в складі організованої злочинної групи особливо тяжких корисливих злочинів. Приймаючи до уваги той факт, що на даний час існують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме: ОСОБА_10 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на інших обвинувачених, потерпілих, свідків, у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

З огляду на ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.

Відповідно до вимог ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам.

На даний час триває судовий розгляд у даному кримінальному провадженні, в ході якого обвинувачений ОСОБА_10 надав свої показання суду, що в свою чергу не зменшує ризиків наявних у даному кримінальному провадженні та не є єдиною і достатньою підставою для зміни раніше застосованого судом запобіжного заходу відносно останнього.

Суд приходить до висновку, що встановлені при обранні та продовженні ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшились та продовжують існувати, та що інший, більш м`який запобіжний захід, є недостатнім для запобігання ризикам, встановленим ст.177 КПК України, та не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

За таких обставин, суд приходить до висновку про обгрунтованість клопотання прокурора та продовження обвинуваченому ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Зважаючи на вказані вище обставини та факти, суд приходить до переконливого висновку, що доводи прокурора про те, що подальше тримання обвинуваченого ОСОБА_10 під вартою, в зв`язку з існуванням ризиків, визначених ст. 177 КПК України, є доцільним та необхідним.

Разом з цим, суд приходить до висновку, що обставини зазначені у своєму клопотанні захисником обвинуваченого ОСОБА_10 адвокатом ОСОБА_11 та самим обвинуваченим не є доведеними, вагомими, переконливими та такими, що свідчили б про безпідставність доводів прокурора з приводу обгрунтованості продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки вони є тотожними до попередніх доводів сторони захисту під час заперечення та оскарження чергової ухвали суду та продовження строків запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_10 ..

Судом апеляційної інстанції під час перевірки законності ухвали Ленінського районного суду м. Полтави від 07 лютого 2022 року про продовження запобіжних заходів обвинуваченим, в тому числі і обвинуваченому ОСОБА_10 , було надано оцінку вказаним твердженням захисника та відповідно відхилено їх в зв`язку з безпідставністю.

Обставина надання обвинуваченим ОСОБА_19 , іншими обвинуваченими та потерпілими ОСОБА_22 , ОСОБА_25 , ОСОБА_24 показань в судовому засіданні не може вказувати про достатніть та самостійність даної обставини, яка б надавала суду підстави змінити існуючий запобіжний захід відносно ОСОБА_10 без дослідження та оцінки всього обсягу доказів у даному кримінальному провадженні.

Таким чином, вказані твердження захисника ОСОБА_11 та обвинуваченого ОСОБА_10 не містять нових належних, достовірних та достатніх фактичних даних та підстав для зміни запобіжного заходу ОСОБА_10 на інший більш м`який та відповідно не підлягають задоволенню судом.

Разом з цим зазначені захисником суду доводи щодо міцних соціальних зв`язків обвинуваченого ОСОБА_10 , не є актуальними та новими в частині знаходження на утриманні останнього неповнолітньої дитини та матераільного забезпечення сім`ї на час вирішення даного клопотання і вже були враховані судом під час продовження обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та перевірені судом апеляційної інстанції, що вказує про надуманість та безпідставність тверджень захисника з даного приводу.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що клопотання прокурора про продовження ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає до задоволення, в зв`язку з його обгрунтованістю, а в задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_11 про зміну її підзахисному запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт в нічний час - відмовити, в зв`язку з його безпідставністю.

Також, суд приходить до висновку про обґрунтованість клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_12 .. Так, судом встановлено, що, згідно ухвали слідчого судді Карлівського районного суду Полтавської області, відносно ОСОБА_12 , обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб та визначено розмір застави у розмірі 681 000 грн. Згідно ухвали Полтавського апеляційного суду від 24.03.2021 року, ухвалу слідчого судді Карлівського районного суду Полтавської області від 05.03.2021 року скасовано та обрано відносно ОСОБА_12 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без права внесення застави.

В подальшому вказаний запобіжний захід був неодноразово продовжений рішенням суду.

На даний час строк тримання під вартою обвинуваченого закінчується 15.10.2023 р..

Судом встановлено, що, відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_12 обвинувачується у вчиненні в складі організованої злочинної групи особливо тяжких корисливих злочинів. Приймаючи до уваги той факт, що на даний час існують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме: ОСОБА_12 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на інших обвинувачених, потерпілих, свідків, у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Судом беззаперечно встановлено, що обвинувачений ОСОБА_12 , не зважаючи на наявність дружини та неповнолітньої дитини, не має стійких соціальних зв`язків, так як ніде не працює, не має стійкого джерела доходів, що вказує про те, що, перебуваючи на волі, він зможе продовжити свою злочинну діяльність вчиняючи інші умисні, в тому числі корисливі злочини, з метою отримання незаконного джерела прибутку на проживання.

При цьому, наведена стороною захисту, як нова та безаперечна підстава для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт у нічний час доби, а саме наявність на його утриманні новонароджденої дитини - ОСОБА_28 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Зачепилівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Красноградському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 03.08.2023 року - не приймається судом до уваги, з огляду на наступне.

Так, обвинувачений ОСОБА_12 перебуває під вартою з 24.03.2021 року, а дитина , яка записана на останнього, народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , що виключає біологічну спорідненість останньої до батьківства даної дитини. Сам обвинувачений ОСОБА_12 в судовому засіданні не заперечував того факту, що він не являється біологічним батьком цієї дитини, а лише погодився на виконання батьківських обов`язків відглсно неї.

За вказаних обставин суд не може визнати дійсною та обгрунтованою дану обставину, як підставу для зміни запобіжного заходу відносно останнього, як таку, що штучно створює для покращення стану утримання обвинуваченого хибним шляхом.

З огляду на ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.

Відповідно до вимог ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам.

На даний час триває судовий розгляд у даному кримінальному провадженні, в ході якого обвинувачений ОСОБА_12 надав свої показанння суду, що в свою чергу не зменшує ризиків наявних у даному кримінальному провадженні, та не є єдиною і достатньою підставою для зміни застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Суд приходить до висновку, що встановлені при обранні та продовженні ОСОБА_12 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшились та продовжують існувати, та що інший, більш м`який запобіжний захід, є недостатнім для запобігання ризикам, встановленим ст.177 КПК України, та не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

За таких обставин, суд приходить до висновку про обгрунтованість клопотання прокурора та продовження обвинуваченому ОСОБА_12 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Зважаючи на вказані вище обставини та факти, суд приходить до переконливого висновку, що доводи прокурора про те, що подальше тримання обвинуваченого ОСОБА_12 під вартою, в зв`язку з існуванням ризиків, визначених ст. 177 КПК України, є доцільним та необхідним.

Разом з цим, суд приходить до висновку, що обставини і заперечення зазначені під час розгляду клопотання прокурора - адвокатом ОСОБА_18 та ОСОБА_12 не є доведеними, вагомими, достатніми, переконливими та такими, що свідчили б про безпідставність доводів прокурора з приводу обгрунтованості продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_12 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Разом з цим суд констатує, що всі зазначені обставини та висловлені твердження стороною захисту є тотожними до раніше зазначених в судових засіданнях та відповідно розглянуті судом попередньо, нових же дійсних та належних обставин в обгрунтування своєї позиції стороною захисту не зазначено та судом не здобуто.

Суд, також приходить до висновку про обґрунтованість клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_14 .. Так, судом встановлено, що, згідно ухвали слідчого судді Карлівського районного суду Полтавської області, відносно ОСОБА_14 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб та визначено розмір застави у розмірі 681 000 грн.. Згідно ухвали Полтавського апеляційного суду від 24.03.2021 року ухвалу слідчого судді Карлівського районного суду Полтавської області від 05.03.2021 року скасовано та обрано відносно ОСОБА_14 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без права внесення застави.

В подальшому вказаний запобіжний захід був неодноразово продовжений рішенням суду. На даний час строк тримання під вартою обвинуваченого закінчується 20.08.2023 р..

Судом встановлено, що, відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_14 обвинувачується у вчиненні в складі організованої злочинної групи особливо тяжких корисливих злочинів. Приймаючи до уваги той факт, що на даний час існують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме: ОСОБА_14 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на інших обвинувачених, потерпілих, свідків, у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

З огляду на ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.

Відповідно до вимог ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам.

На даний час триває судове з`ясування обставин у даному кримінальному провадженні, в ході якого обвинувачений ОСОБА_14 надав свої показання суду, що в свою чергу не зменшує ризиків наявних у даному кримінальному провадженні, і дана обставина не може прийматися судом, як єдина і достатня для зміни раніше обраного відносно останнього запобіжного заходу.

Під час розгляду клопотання прокурора судом не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання обвинуваченого під вартою з урахуванням його стану здоров`я чи неможливість отримання медичної допомоги в місцях позбавлення волі.

В той же час, суд вважає, що прокурором в судовому засіданні доведено, що встановлені при обранні та продовженні ОСОБА_14 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшились та продовжують існувати, та що інший, більш м`який запобіжний захід, є недостатнім для запобігання ризикам, встановленим ст.177 КПК України, та не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

За таких обставин, суд приходить до висновку про обгрунтованість клопотання прокурора та продовження обвинуваченому ОСОБА_14 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Зважаючи на вказані вище обставини та факти, суд приходить до переконливого висновку, що доводи прокурора про те, що подальше тримання обвинуваченого ОСОБА_14 під вартою, в зв`язку з існуванням ризиків, визначених ст. 177 КПК України, є доцільним та необхідним.

Зважаючи на вказані вище обставини та факти, суд приходить до висновку, що зазначені обставини захисником обвинуваченого ОСОБА_14 адвокатом ОСОБА_15 та обвинуваченим ОСОБА_14 з приводу наявності працевлаштування та міцних соціальних зв`язків останнього не є доведеними, вагомими, переконливими, достатніми та такими, що свідчили б про безпідставність доводів прокурора з приводу обгрунтованості продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_14 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та до того ж, були перевірені судом апеляційної інстанції і відхилені як необгрунтовані.

Разом з цим, доводи захисника та обвинуваченого в судовому засіданні не містять нових дійсних і належних обставин та доведених фактів, котрі б вказували суду на наявність беззаперечних і достатніх підстав щодо зменшення на даний час наявних ризиків та відповідно необхідність зміни обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно останнього, в зв`язку з чим твердження захисника обвинуваченого ОСОБА_14 - адвоката ОСОБА_15 про доцільніть зміни його підзахисному запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який у вигляді домашнього арешту в нічний час - приймаються судом до уваги.

Суд приходить до висновку про обґрунтованість клопотання прокурора відносно обвинуваченого ОСОБА_8 щодо продовження відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з наступних підстав.

Так, згідно ухвали слідчого судді Карлівського районного суду Полтавської області відносно ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб та визначено розмір застави у розмірі 90 800 грн.. В подальшому вказаний запобіжний захід був неодноразово продовжений рішенням суду. На даний час строк тримання під вартою обвинуваченого закінчується 15.10.2023 р..

Судом встановлено, що, відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні в складі організованої злочинної групи особливо тяжких корисливих злочинів. Приймаючи до уваги той факт, що на даний час існують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме: ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на інших обвинувачених, потерпілих, свідків, у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Поряд з цим судом встановлено, що ОСОБА_8 не має стійких соціальних зв`язків, ніде не працює, не має стійкого джерела доходів, що вказує про те, що, перебуваючи на волі, він зможе продовжити свою злочинну діяльність, вчиняючи інші умисні в тому числі корисливі злочини, з метою отримання незаконного джерела прибутку на проживання.

Зважаючи на вказані вище обставини та факти, суд приходить до переконливого висновку, що доводи прокурора про те, що подальше тримання обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою, в зв`язку з існуванням ризиків, визначених ст. 177 КПК України, є доцільним та необхідним.

З огляду на викладне, суд не приймає до уваги заперечення сторони захисту щодо обгрунтованості клопотання прокурора з огляду на їх необгрунтованість та безпідставність.

Таким чином, з огляду на встановлені судом обставини, що мають вирішальне значення для вирішення клопотання прокурора, суд приходить до переконливого висновку про його обгрунтованість та законність.

Поряд з цим, суд приходить до висновку про обгрунтованість клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою відносно ОСОБА_16 з наступних підстав.

Так, згідно ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 11 червня 2021 року обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час відносно ОСОБА_16 ..

Відповідно до ухвали Ленінського районного суду м. Полтави від 09.02.2023 року, ОСОБА_16 змінено запобіжний захід з домашнього арешту у нічний час доби на тримання під вартою, терміном на 60 днів, визначено розмір застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, у сумі 214 720,00 грн.. Термін тримання під вартою спливає 15.10. 2023 року.

Згідно ухвали Полтавського апеляційного суду від 05 квітня 2023 року, апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_16 - адвоката ОСОБА_17 залишено без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 09 лютого 2023 року, якою змінено відносно ОСОБА_16 запобіжний захід з домашнього арешту у нічний час доби на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою - залишено без змін.

Судом встановлено, що, відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_16 обвинувачується у вчиненні в складі організованої злочинної групи особливо тяжкого корисливого злочину. Приймаючи до уваги той факт, що на даний час існують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме: ОСОБА_16 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на інших обвинувачених, потерпілих, свідків, у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Поряд з цим судом встановлено, що ОСОБА_16 не має стійких соціальних зв`язків, ніде не працює, зловживає алкогольними напоями, не має стійкого джерела доходів, що вказує про те, що, перебуваючи на волі, він зможе продовжити свою злочинну діяльність, вчиняючи інші умисні в тому числі корисливі злочини з метою отримання незаконного джерела прибутку на проживання.

Зважаючи на вказані вище обставини та факти та приймаючи до уваги факт наявності систематичного невиконання покладених на нього судом процесуальних обов`язків, що стало підставою для зміни запобіжного заходу з домашнього арешту у нічний час на тримання під вартою, суд приходить до переконливого висновку, що доводи прокурора про те, що подальше тримання обвинуваченого ОСОБА_16 під вартою, в зв`язку з існуванням ризиків, визначених ст. 177 КПК України, є доцільним та необхідним.

Наведені вище факти вказують на безпідставність та неспроможність заперечень захисника обвинуваченого ОСОБА_16 - адвоката ОСОБА_17 , зазначених останньою з приводу клопотання прокурора.

Крім того, законність ухвали Ленінського районного суду м. Полтави від 09 лютого 2023 року, була предметом перевірки судом апеляційної інстанції, за результатами якої вказана ухвала залишена в силі, а апеляційна скарга захисника обвинуваченого ОСОБА_16 - адвоката ОСОБА_17 - відхилена.

Із заперечень сторони захисту щодо клопотання прокурора про продовження дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою та зміну її підзахисному запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт вбачається нехтування останньою рішення апеляційної інстанції, котре набрало законної сили та є обов`язковими до виконання усіма органами та установами. Разом з цим, не наводячи нових, дійсних та обгрунтованих підстав, встановлених законом для зміни запобіжного заходу відносно ОСОБА_16 на більш м`який, який вже було змінено судом, в зв`язку з систематичним та грубим порушенням покладених на нього процесуальних обов`язків, остання у такий спосіб спонукає суд до нехтування та невиконання судом першої інстанції рішення апеляційного суду щодо залишення в силі рішення Ленінського районного суду м. Полтави про зміну ОСОБА_16 запобіжного заходу на більш тяжкий на підставі грубого і систематичного порушення ним покладених на нього обов`язків, що є неприпустимим.

Сам факт визнання обвинуваченим ОСОБА_16 своєї провини в грубому нехтуванні ним покладених на нього процесуальних обов`язків при застосованому запобіжному заході у вигляді домашнього арешту та його наявне зобов`язання щодо їх непорушення в подальшому, в разі їх повторного застосування судом, не є процесуальною підставою для зміни нового запобіжного заходу обраного судом, законність якого в свою чергу була перевірена апеляційною інстанцією.

Твердження захинсика про те, що її підзахисний вже "відбу покарання" за свій проступок у вигляді порушення процесуальних обов`язків шляхом перебування під вартою впродовж декількох місяців не узгоджується з процесуальними приписами щодо визначення підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який.

Суд звертає увагу захисника, що кримінальний процесуальний кодекс України не містить норми, яка б надавала чи встановлювала можливість автоматичного поновлення становища обвинуваченого у раніше встановленому виді запобіжного заходу обраного до його зміни, в разі відбуття останнім певного строку покарання чи утримання під вартою.

Крім того, процесуальний закон не встановлює такого поняття як "проступок" в разі порушення обвинуваченим умов відбування і дотримання обраного відносно останнього певого виду заходу забезпечення кримінального провадження.

Таким чином, дані твердження захисника є хибними і такими, що знаходяться поза процесуальною формою та механізмом встановленими для вирішення цього питання на законодавчому рівні.

З огляду на встановлені судом обставини, що мають вирішальне значення для вирішення клопотання прокурора, суд приходить до переконливого висновку про його обгрунтованість та законність.

Суд, вислухавши учасників кримінального провадження, перевіривши обґрунтованість доводів у клопотанні прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з застосуванням електронних засобів контролю відносно ОСОБА_4 , приходить до наступного висновку.

Згідно ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 05 червня 2021 року обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 ..

Так, ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 02 вересня 2021 року ОСОБА_4 змінено запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт в нічний час доби.

Даною ухвалою суду було покладено наступні обов`язки на обвинуваченого ОСОБА_4 , а саме: прибувати за кожною окремою вимогою суду, слідчого, прокурора у встановлений у вимозі час; не залишати місце свого проживання у період часу з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв.; повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провдаження, про зміну свого проживання; утримуватися від спілкування з потерпілими та свідами, для запобігання спробам незаконно впливати на вазаних осіб; не виїжджати за межі Полтавського (Карлівського) району Полтавської обалсті без дозволу слідчого, прокурора, суду.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 10.03.2023 року змінено відносно ОСОБА_4 запобіжний захід з домашнього арешту у нічний час на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, визначено суму застваи у розмірі 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 402 600,00 грн.. 27 березня 2023 року ОСОБА_4 звільнено з- під варти під заставу.

Згідно увхали суду від 25 травня 2023 року, змінено відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді застави на тримання під вартою строком на 60 днів, починаючи з 25 травня 2023 року по 23 липня 2023 року.

Вказана ухвала була перевірена в апеляційній інстанції та залишена в силі.

Відповідно до ухвали Ленінського районного суду м. Полтавт від 17 серпня 2023 року зімнено відносно ОСОБА_4 запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронних засобів контролю та з покладенням відповідних процесуальних обов`язків.

Згідно п. 3 ч. 1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема щодо незаконного, шляхом підбурювання, вмовлянням, залякуванням впливати на покази свідків, понятих, які були присутні під час проведення огляду місця події, на свідків, які вже допитані по кримінальному провадженню та які можуть бути встановлені в ході судового розслідування та потерпілих.

Відповідно до ч. 1 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Відповідно до ч. 2 ст.181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно п. 19 ч.1 ст. 7, ст. 26 КПК України кримінальне провадження здійснюється на засадах диспозитивності. Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Ураховуючи наведені вище фактичні обставини справи, особу обвинуваченого, його майновий стан та інші нові життєві обставини, суд вважає за можливе продовжити відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з застосуванням електронних засобів контролю, що буде в повній мірі забезпечувати належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_4 ..

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

При вирішенні питання щодо можливості продовження або зміни запобіжного заходу у виді тримання під вартою на більш м`який суд враховує вимоги ст. 29 Конституції України, ст. 9 Загальної Декларації прав людини, ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст.12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.

Відповідно до вимог ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, серед іншого, переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого, на які посилається прокурор, суд констатує, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинятися з високим ступенем ймовірності.

Крім того, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що встановлені раніше ризики, відносно ОСОБА_4 , передбачені п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, наразі істотно зменшилися, хоча і не перестали існувати з високою ймовірністю.

Поряд з цим, з огляду на ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства» («Murrey v. the United Kingdom»)). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»)).

Відповідно до вимог ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам.

Разом з цим КПК України передбачено два запобіжні заходи, які в розумінні цілей статтей 5 Кнвенції про захист прав людини і основоположних свобод є позбавленням свободи, яким є домашній арешт та тримання під вартою. Що стосується домашнього арешту особа не ставиться у вкрай вразливе становище, тоді як при обранні особі тримання під вартою вона опиняється в неналежних умовах тримання під вартою під повним контролем держави, тобто є цілком вразливою.

Під час розгляду питання про продовження запобіжного заходу судом встановлено, що на даний час зменшились ризики, визначені ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: обвинувачений ОСОБА_4 має постійне місце проживання, одружений, має на утриманні новонароджену дитину, що свідчить про його міцні соціальні зв`язки. ОСОБА_4 за умови цілодобового домашнього арешту з застосуванням електронних засобів контролю позбавлений можливості знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, що дає підстави суду для висновку про те, що на даний час буде достатнім визначення відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, із покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, та носінням електронного засобу контролю.

За таких обставин, суд приходить до висновку про обгрунтованість клопотання прокурора про продовження ОСОБА_4 дії запобіжного заходжу у вигляді цілодобового домашнього арешту з застосуванням електоронних засобів контролю.

Суд, вислухавши учасників кримінального проваджнення, перевіривши обгрунтованість доводів у клопотанні прокурора про продовдення дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , приходить до наступного висновку.

Згідно ухвали слідчого судді Карлівського районного суду Полтавської області від 05 березня 2021 року, обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб відносно ОСОБА_6 та визначено розмір застави в сумі 681 000 грн..

23 березня 2021 року ухвалою Полтавського апеляційного суду ухвалу слідчого судді Карлівського районного суду Полтавської області від 05.03.2021 року скасовано та обрано відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без права внесення застави.

Так, ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 07 лютого 2022 року ОСОБА_6 змінено запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт .

Даною ухвалою суду було покладено наступні обов`язки на обвинуваченого ОСОБА_6 , а саме: прибувати до суду, який розглядає кримінальне провадження № 531/1838/21, за першою вимогою; цілодобово не залишати без дозволу суду місце постійного проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 ; утримуватися від спілкування в позасудовому порядку з потерпілими ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 та свідками у кримінальному провадженні № 531/1838/21.

Зобов`язано ОСОБА_6 невідкладно прибути до місця свого проживання, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .

В подальшому в ході судового розгляду даного кримінального провадження судом було змінено адресу проживання обвинуваченого ОСОБА_6 , за якою останньому встановлено цілодобовий домашній арешт, а саме: АДРЕСА_4 .

Ухвалою суду від 23.03.2023 року змінено запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_6 з цілодобового домашнього арешту на тримання під вартою, який в подальшому був продовжений строком на 60 днів, до 15 жовтня 2023 року, включно.

Згідно п. 3 ч. 1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема щодо незаконного, шляхом підбурювання, вмовлянням, залякуванням впливати на покази свідків, понятих, які були присутні під час проведення огляду місця події, на свідків, які вже допитані по кримінальному провадженню та які можуть бути встановлені в ході судового розслідування та потерпілих.

Відповідно до ч. 1 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Відповідно до ч. 2 ст.181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно п. 19 ч.1 ст. 7, ст. 26 КПК України кримінальне провадження здійснюється на засадах диспозитивності. Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Суд заслухавши обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника - ОСОБА_7 приходить до висновку, що в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження підстави наведені прокурором, які б беззаперечно вказували на необхідність продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за наступних підстав.

Суд констатує, що наявність у обвинуваченого ОСОБА_6 сталих соціальних зв`язків, репутації, майнового стану та стану здоров`я, в тому числі наявності на утриманні малолітніх дітей та дружини, підтверджено стороною захисту належними і допустимими доказами.

Згідно довідки про склад сім`ї, виданої 21.09.2023 року за вих. №4452, Виконкомом Карлівської міської ради, про те, що у квартирі АДРЕСА_6 , зареєстровані наступні особи: ОСОБА_37 , 1984 року народження, ОСОБА_6 , 1993 року народження, ОСОБА_6 , 2017 року народження, ОСОБА_38 , 2007 року народження.

В судовому засіданні встановлено, що дружина обвинуваченого ОСОБА_6 - ОСОБА_33 , 1984 року народження, перебуває з 26 вересня 2023 року по теперішній час в пульнологічному відділенні Комунального підприємства "Полтавська обласна клінічна лікарня" ім. М.В. Скліфосовського на стаціонарному лікуванні, на підставі направлення сімейного лікаря - ОСОБА_39 ..

З матеріалів справи вбачається, що 25 вересня 2023 року, сімейним лікарем ОСОБА_40 було видано електронне направлення на ім`я ОСОБА_41 , де зазначено: в графі категорія - госпіталізація, послуга: А67010 Стаціонарне лікування загального напрямку; спеціальність НМП: пульмонологія; пріоритет - ургентне.

Відповідно до лікарської довідки рентгенкабінету КНП "Карлівська лікарня ім. Л.В. Радевича", після проведення ренгенограми грудної клітини ОСОБА_41 , 1984 року народження, надано висновок: правобічна т/дольова пневмонія.

Таким чином, в результаті ургентної (невідкладеної) госпіталізації ОСОБА_41 неповнолітні діти сини: ОСОБА_34 , 2007 року народження, та ОСОБА_35 , 2017 року народження залишились без батьківського догляду, джерел для існування, а відтак у скрутному матеріальному та життєвому становищі, що є неприпустимим.

Враховуючи наведені вище фактичні обставини справи, особу обвинуваченого, його майновий стан та інші нові, дійсні та вагомі, тяжкі життєві обставини, а також процесуальну поведінку обвинуваченого, яка суттєво змінилась в позитивний бік, суд вважає за можливе змінити відносно ОСОБА_6 запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт із застосувнаням електронних засобів контролю, що буде в повній мірі забезпечувати процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_6 ..

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

При вирішенні питання щодо можливості продовження або зміни запобіжного заходу у виді тримання під вартою на більш м`який, суд враховує вимоги ст. 29 Конституції України, ст. 9 Загальної Декларації прав людини, ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст.12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.

Відповідно до вимог ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, серед іншого, переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого, на які посилається прокурор, суд констатує, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинятися з високим ступенем ймовірності.

Крім того, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів, враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, а також те, що метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення. У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

З урахуванням викладеного, суд вважає, що встановлені раніше ризики, відносно ОСОБА_6 , передбачені п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, наразі істотно зменшилися, хоча і не перестали існувати з високою ймовірністю.

Поряд з цим, з огляду на ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства» («Murrey v. the United Kingdom»)). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»)).

Відповідно до вимог ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам.

Разом з цим КПК України передбачено два запобіжні заходи, які в розумінні цілей статтей 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, є позбавленням свободи, яким є домашній арешт та тримання під вартою. Що стосується домашнього арешту особа не ставиться у вкрай вразливе становище, тоді як при обранні особі тримання під вартою вона опиняється в неналежних умовах тримання під вартою під повним контролем держави, тобто є цілком вразливою.

Таким чином, суд приходить до висновку , що подальше тримання ОСОБА_6 під вартою, зважаючи на наявність на його утриманні малолітніх дітей та дружини, яка на даний час перебуває на стаціонарному лікуванні, які потребують його підтримки та допомоги, є вкрай вразливим для життя і здоров`я останнього, що є неприпустимим в розумінні дотримання судом принципу верховенства права і практики ЄСПЛ у кримінальному провадженні, та забезпечення судом обвинуваченій особі основоположних прав людини при продовженні дії запобіжного заходу , пов`язаного з позбавленням свободи.

Під час розгляду питання про зміну запобіжного заходу судом встановлено, що на даний час зменшились ризики, визначені ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: обвинувачений ОСОБА_6 має постійне місце проживання, одружений, має на утриманні неповнодітніх дітей, що свідчить про його міцні соціальні зв`язки. ОСОБА_6 за умови цілодобового домашнього арешту з застосуванням електронних засобів контролю позбавлений можливості знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, що дає підстави суду для висновку про те, що подальше тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою є невиправданим та для запобігання ризикам, передбаченим п.1,3 ч.1 ст. 177 КПК України, досягнення справедливого балансу інтересів суспільства з вимогами захисту прав конкретної особи, на даний час буде достатнім визначення відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, із покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, та носінням електронного засобу контролю.

В той же час, суд вважає, що прокурором в судовому засіданні з урахуванням нових, дійсних та тяжких сімейних обставин, не доведено, що встановлені при обранні та продовженні ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшились та продовжують існувати на даний час, та що інший, більш м`який запобіжний захід, є недостатнім для запобігання ризикам, встановленим ст.177 КПК України, та не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого з урахуванням стану здоров`я останнього, його репутації, міцних соціальних зв`язків.

За таких обставин, суд приходить до висновку про обгрунтованість клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 про зміну обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням відповідних процесуальних обов`язків та обов`язковим носінням електронного засобу контролю, що в свою чергу спростовує твердження прокурора щодо доцільності продовження останньому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та відповідно про відмову в задоволенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в зв`язку з його необгрнутованістю.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177-179, 181,182, 183, 197, 331, 376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_11 , про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт у нічний час - відмовити за необгрунтованістю.

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_12 - адвоката ОСОБА_18 , про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт у нічний час - відмовити за необгрунтованістю.

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_16 - адвоката ОСОБА_17 , про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт у нічний час - відмовити за необгрунтованістю.

Клопотання прокурора у кримінальному провадженні про продовження терміну дії заходів забезпечення кримінального провадження відносно обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_8 , ОСОБА_16 , ОСОБА_4 вжитих в рамках кримінального провадження № 0000025 від 21.01.2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 27, ч.5 ст. 185, ч.3 ст. 27, ч.4 ст. 187 КК України, ОСОБА_10 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 27, ч.5 ст. 185, ч.2 ст. 27, ч.4 ст. 187 КК України, ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 27, ч.5 ст. 185, ч.2 ст. 27, ч.4 ст. 187 КК України, ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 27, ч.5 ст. 185, ч.2 ст. 27, ч.4 ст. 187 КК України, ОСОБА_8 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 27, ч.5 ст. 185 КК України, ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, ОСОБА_16 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 27, ч.5 ст. 185 КК України задовольнити .

Запобіжний захід відносно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у вигляді тримання під вартою продовжити, з утриманням в ДУ "Полтавська установа виконання покарань №23", строком на 60 днів, починаючи з 05 жовтня 2023 року по 03 грудня 2023 року, включно, без визначення розміру застави.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у вигляді тримання під вартою продовжити, з утриманням в ДУ "Полтавська установа виконання покарань №23", строком на 60 днів, починаючи з 05 жовтня 2023 року по 03 грудня 2023 року, включно, без визначення розміру застави.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , у вигляді тримання під вартою продовжити, з утриманням в ДУ "Полтавська установа виконання покарань №23", строком на 60 днів, починаючи з 05 жовтня 2023 року по 03 грудня 2023 року, включно, без визначення розміру застави.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , у вигляді тримання під вартою продовжити, з утриманням в ДУ "Полтавська установа виконання покарань №23", строком на 60 днів, починаючи з 05 жовтня 2023 року по 03 грудня 2023 року, включно.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , у вигляді тримання під вартою продовжити, з утриманням в ДУ "Полтавська установа виконання покарань №23", строком на 60 днів, починаючи з 05 жовтня 2023 року по 03 грудня 2023 року, включно, з визначенням застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 214 720 грн..

У разі внесення ОСОБА_16 застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_16 обов`язки:

1) прибувати за кожним викликом до прокурора, суду;

2) не відлучатися з населеного пункту, в якому він перебуває, без дозволу прокурора та суду;

3) повідомляти прокурора та суд про зміну місця свого проживання та/або місця роботи ;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, які надають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

5) утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими у кримінальному провадженні.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , продовжити у вигляді цілодобового домашнього арешту з використаннням засобів електронного контролю.

Покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати до суду, який розглядає кримінальне провадження № 531/1838/21, за першою вимогою;

-цілодобово не залишати без дозволу суду місце постійного проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ;

- носити засіб електронного контролю;

-утримуватися від спілкування в позасудовому порядку з обвинуваченими, потерпілими та свідками у кримінальному провадженні № 531/1838/21.

Строк дії ухвали становить 60 днів з 05 жовтня 2023 року до 03 грудня 2023 року включно.

Виконання ухвали в частині дотримання ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків доручити органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_4 , контроль за виконанням запобіжного заходу ОСОБА_4 покласти на прокурора.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що порушення умов дія домашнього арешту може бути наслідком застосування грошового стягнення чи застосування більш суворішого запобіжного заходу, зокрема, тримання під вартою.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники поліції, з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

В задоволенні клопотання прокурора відносно обвинуваченого ОСОБА_6 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - відмовити, а клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_6 з тримання під вартою на більш м`який не пов`яазний з триманням під вартою у вигляді домашнього арешту у нічний час доби - задовольнити частково.

Обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, змінити на запобіжний захід - цілодобовий домашній арешт з використаннням засобів електронного контролю, негайно звільнивши його з - під варти в залі судового засідання після проголошення ухвали, на підставі ч.5 ст. 202 КПК України.

Покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- прибувати до суду, який розглядає кримінальне провадження № 531/1838/21, за першою вимогою;

-цілодобово не залишати без дозволу суду місце постійного проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 ;

- носити засіб електронного контролю;

-утримуватися від спілкування в позасудовому порядку з обвинуваченими, потерпілими та свідками у кримінальному провадженні № 531/1838/21.

Зобов`язати ОСОБА_6 невідкладно прибути до місця свого проживання, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .

Строк дії ухвали становить 60 днів з 05 жовтня 2023 року до 03 грудня 2023 року включно.

Виконання ухвали в частині дотримання ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків доручити органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_6 контроль за виконанням запобіжного заходу ОСОБА_6 покласти на прокурора.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_6 , що порушення умов дії домашнього арешту може бути наслідком застосування грошового стягнення чи застосування більш суворішого запобіжного заходу, зокрема, тримання під вартою.

Відділу поліції №3 (м. Карлівка) Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області негайно поставити на облік ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , уродженця с. Верхня Ланна, Полтавського (Карлівського) району, Полтавської області, українця, громадянина України, раніше не судимого, проживаючого за адресою АДРЕСА_3 .

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_6 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники поліції, з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвала суду в частині звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 з-під варти та застосування до нього запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту з обов`язковим носінням засобів електронного контролю підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з для проголошення, а обвинуваченими, які утримуються під вартою, в той самий строк з моменту вручення їм копії судового рішення.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_1