У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2023 року слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 від 03.08.2023 про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілою у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001778 від 14.04.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.197-1 КК України, -

У С Т А Н О В И В :

07 вересня 2023 року до слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 від 03.08.2023 про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілою у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001778 від 14.04.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.197-1 КК України.

В обґрунтування скарги заявник посилається на те, що в оскаржуваній постанові прокурором формально перелічені статті законів, не надано аргументів відмови, її доводи, викладені в клопотанні про визнання потерпілою, проігноровано.

Окрім цього, зазначає, що копію оскаржуваної постанови отримано 28.08.2023.

В порядку підготовки скарги до судового розгляду слідчим суддею витребувано матеріали кримінального провадження № 0001778 від 14.04.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.197-1 КК України.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 підтримала свою скаргу в частині вимог про скасування постанови прокурора про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілою від 03.08.2023, відмовившись від вимог щодо поновлення строку на оскарження постанови та визнання її потерпілою у вказаному кримінальному провадженні.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення скарги ОСОБА_3 заперечував, посилаючись на обґрунтованість та вмотивованість оскаржуваної постанови.

Заслухавши заявника та прокурора, дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, оглянувши в судовому засіданні матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для задоволення скарги, з огляду на таке.

Відповідно до ст.2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.

Згідно з п.5 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

У відповідності до ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Судовим розглядом встановлено, що на підставі ухвали слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10.04.2023 до ЄРДР за № 0001778 від 14.04.2023 внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.197-1 КК України, за фактом самовільного будівництва споруди ОСОБА_5 на самовільно зайнятій земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 .

02.08.2023 ОСОБА_3 звернулась до Білоцерківської окружної прокуратури із клопотанням про визнання її потерпілою у вказаному кримінальному провадженні.

Постановою прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 від 03.08.2023 відмовлено у залученні ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0001778 від 14.04.2023 як потерпілої у зв`язку з відсутністю для цього законних підстав.

Відмовляючи у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про визнання її потерпілою, прокурор виходив з тих обставин, що під час досудового розслідування не встановлено, а заявницею не надано будь-яких доказів на обґрунтування спричинення їй моральної, фізичної, майнової шкоди та дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання ОСОБА_3 .

З таким висновком прокурора слідчий суддя не погоджується, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Частина 5 цієї статті зазначає, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині 1 цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Разом з тим, у разі встановлення факту неможливості визнання потерпілим конкретної особи, виходячи з кримінально-правової характеристики кримінального правопорушення особа, яка приймає відповідне процесуальне рішення у будь-якому випадку має сформувати свої висновки у такий спосіб, що б вони кореспондували нормам ч. 5 ст. 55 КПК України, оскільки таке процесуальне рішення є кінцевим фактично для особи у кримінальному провадженні, відповідно має бути вмотивованим та зрозумілим, тобто відповідати критеріям законності, обґрунтованості і вмотивованості.

Враховуючи, що у постанові від 03 серпня 2023 року про відмову у визнанні потерпілою ОСОБА_3 прокурор не вказав обставини за яких він дійшов висновку про відсутність таких підстав та не вказав чому він не приймає до уваги доводи ОСОБА_3 , що викладені у клопотанні про визнання її потерпілою, слідчий суддя вважає, що постанова прокурора підлягає скасуванню, як така, що не відповідає нормам кримінального процесуального закону.

Керуючись ст. ст. 55, 93, 94, 303, 305-307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Постанову прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 від 03.08.2023 про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілою у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001778 від 14.04.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.197-1 КК України - скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Повний текст ухвали оголошено 02.10.2023 о 10 год. 30 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1