Справа № 345/964/23
Провадження № 11-кп/4808/63/24
Категорія ст. 186 ч. 4 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2024 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

представника потерпілої ОСОБА_9 ,

розглянувши у кримінальному провадженні № 0000139 апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 , його захисника та прокурора на вирок Калуського міськрайонного суду від 12 жовтня 2023 року,

в с т а н о в и л а :

Цим вироком ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , неодноразово судимого, востаннє 11.01.2018 тим же судом за ст. 185 ч. 2 ККУ до 4 років 2 місяці позбавлення волі

засуджено за ст. 15 ч.3, ст. 186 ч.4 ККУ до покарання 7 (сім) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 рахується з 18.02.2023 року.

Запобіжний захід тримання під вартою залишено до набрання вироком законної сили.

Кримінальне правопорушення вчинено при таких обставинах.

ОСОБА_7 18.02.2023 приблизно о 16:30 год., перебуваючи в АДРЕСА_2 в умовах воєнного стану, повторно намагався вирвати у потерпілої ОСОБА_10 її жіночу сумку вартістю 283 грн., в якій знаходились навушники марки «QCY» вартістю 350 грн., гаманець вартістю 90 грн., гроші у сумі 1 668 грн., на загальну суму 2 391 грн., однак внаслідок опору потерпілої ОСОБА_10 не зміг цього зробити. Після цього з метою заволодіння її майном він наніс їй умисні легкі тілесні ушкодження.

В апеляційних скаргах:

-обвинувачений ОСОБА_7 з доповненнями вважає, що суд безпідставно визнав його винуватим, не допитав свідка ОСОБА_11 , показання якої можуть бути дуже важливі для суду. Також просить переглянути відео судових засідань, де ОСОБА_10 дає різні показання щодо нього, скривши той факт, що вони добре знайомі. Він не скривався із місця події, натомість потерпіла била його сумкою по голові, після чого зламався карабін і пошкодив йому голову, а його брат відвів його додому, щоб змити кров з обличчя. Поліцейські підтвердили в судовому засіданні, що він не чинив опору і не намагався втекти з місця події. Просить допитати свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , дослідити відео з місця події, з камер супермаркету Наша оселя та дослідити запис судових засідань, де є багато розбіжностей, які суд не взяв до уваги. При цьому, сама потерпіла ОСОБА_10 ствердила, що він не викрадав її сумочку, між ними відбулась сварка, не більше. Просить скасувати вирок суду, оскільки вважає, що його необґрунтовано притягнули до кримінальної відповідальності;

-захисник ОСОБА_8 оскаржує вирок суду в частині суворості покарання. Суд, хоч і послався на відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, але не врахував дані, які позитивно характеризують його особу і належним чином не врахував їх, не обґрунтував відсутність підстав для застосування положень ст. 69 КК України щодо призначення більш м`якого покарання, не пов`язаного з позбавленням волі. Звертає увагу, що ОСОБА_7 хоч і не визнав свою вину, проте добровільно повністю відшкодував потерпілій ОСОБА_10 заподіяні злочином збитки, у зв`язку з чим потерпіла не має щодо нього жодних претензій, просить суд його суворо не карати, цивільний позов залишити без розгляду. На утриманні обвинуваченого є 2 неповнолітніх дітей та матір похилого віку, яка тяжко хворіє і потребує постійного догляду. В судовому засіданні не здобуто доказів про вчинення ним злочину за ст. 15 ч. 3, 186 ч. 4 ККУ. Свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ОСОБА_13 та ОСОБА_14 не вказали, що обвинувачений виривав сумку із рук потерпілої та її викрадав. Просить вирок суду скасувати та винести ОСОБА_7 виправдальний вирок;

-прокурор вважає вирок суду незаконним у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Стверджує, що санкцією ст. 186 ч. 4 ККУ передбачено максимальне покарання у виді 10 років позбавлення волі, у зв`язку з тим, що ОСОБА_7 інкриміновано лише незакінчений замах, то відповідно до ст. 68 ч. 3 КК України йому необхідно призначити покарання не більше 6 років 8 місяців позбавлення волі (120 місяців* 2/3 = 80 місяців = 6 років 8 місяців). Просить вирок суду змінити, призначити ОСОБА_7 покарання за ст. 15 ч. 3, ст. 186 ч. 4 ККУ із застосуванням ст. 68 ч. 3 ККУ 6 років 8 місяців позбавлення волі.

З`ясувавши обставини справи, обговоривши доводи й мотиви апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 , його захисника слід залишити без задоволення, апеляційну скаргу прокурора - задовольнити з таких підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України вирок суду має бути законним, обґрунтованим й вмотивованим, а покарання обвинуваченому має відповідати вимогам ст. 50, 65 КК України й бути законним й справедливим.

Оскаржений вирок вказаним вимогам закону в частині покарання не відповідає, тому в цій частині підлягає зміні.

Апеляційні доводи обвинуваченого і його захисника про недоведеність його вини спростовуються наведеними у вироку доказами, яким суд дав правильну оцінку.

Зокрема, вина ОСОБА_7 доводиться його ж показаннями в тій частині, що він був на місці події, був конфлікт і він з`ясовував стосунки з потерпілою.

Потерпіла ОСОБА_10 підтвердила, що обвинувачений вчинив замах на відкрите заволодіння її сумкою, наніс їй удари, але через її опір злочин не довів до завершення.

Показання потерпілої ОСОБА_10 цілком узгоджуються з показаннями свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 про те, що вони були очевидцями вчиненого обвинуваченим замаху на викрадення у потерпілої її сумочки з нанесенням їй тілесних ушкоджень.

Вказані показання підтверджуються показаннями свідків-працівників поліції ОСОБА_17 , ОСОБА_18 про те, що вони прибули на місце події і зі слід потерпілої і свідків зрозуміли, що обвинувачений намагався заволодіти її сумкою.

Вищенаведені показання узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_19 про те, що вона з подругою ОСОБА_11 була на місці події, бачила конфліктну ситуацію та приїзд поліції.

Крім вищенаведених показань вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину поза розумним сумнівом підтверджується наведеними у вироку письмовими доказами, зокрема даними протоколів слідчих дій, висновків експертиз.

Всі наведені обвинуваченим та його захисником доводи про спротування його вини є способом захисту, який направлений на уникнення від відповідальності.

Суд у вироку дав правильну оцінку показанням самого обвинуваченого та його родичів свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_20 , оскільки вони переконливо суперечать іншим наведеним у вироку доказам.

Посилання апелянта на свідка ОСОБА_11 , яку суд намагався, але не зміг допитати, колегія суддів вважає необґрунтованим, оскільки цей свідок була присутня на місці події разом із свідком ОСОБА_19 , яка була допитана судом і показання якої не виправдовують обвинуваченого.

Тому апеляційний суд відхиляє клопотання обвинуваченого про повторний допит свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , оскільки на це немає правових підстав.

Немає правової підстави для повторного дослідження відеозапису з місця події, з камер супермаркету Наша оселя, оскільки ці дані були досліджені судом першої інстанції.

З цих же мотивів суд відхиляє клопотання обвинуваченого про дослідження запису судового засідання.

За наведених доказів та мотивів вина ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 186 КК України підтверджена поза розумним сумнівом, як незакінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабежі), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, вчиненому повторно, в умовах воєнного стану.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, належно враховув ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про його особу винуватого, зокрема його вік, стан здоров`я, те, що він раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, востаннє був засудженим 11.01.2018 тим же судом за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 4 років та 2 місяців позбавлення волі.

При цьому судом враховано, що збитки завдані кримінальним правопорушенням, відшкодовані родичами обвинуваченого.

Апеляційний суд вважає, що для істотного пом`якшення обвинуваченому покарання на підставі ст. 69 ККУ недостатньо пом`якшуючих обставин, зокрема він не визнає вини, не розкаюється у вчиненому, не сприяв слідству і суду, має непогашені судимості.

Посилання захисника на те, що на утриманні обвинуваченого є двоє неповнолітніх дітей та матір похилого віку, яка хворіє і потребує постійного догляду, не є достатніми підставами для пом`якшення йому покарання.

Апеляційні доводи прокурора є обґрунтованими, тому підлягають задоволенню. Оскільки санкцією ст. 186 ч. 4 ККУ передбачено максимальне покарання у виді 10 років позбавлення волі, а ОСОБА_7 інкриміновано незакінчений замах на грабіж чужого майна, то відповідно до положень ст. 68 ч. 3 КК України йому можна призначити покарання не більше 6 років 8 місяців позбавлення волі.

Тому в цій частині вирок суду слід змінити.

Підстав для інших змін чи скасування вироку не встановлено.

Керуючись ст.ст. 405, 408, 418, 419 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 , його захисника залишити без задоволення, апеляційну скаргу прокурора задовольнити, вирок Калуського міськрайонного суду від 12 жовтня 2023 рокущодо обвинуваченого ОСОБА_7 в частині покарання змінити, пом`якшити йому покарання і за ст. 15 ч. 3, ст. 186 ч. 4 ККУ призначити йому покарання із застосуванням ст. 68 ч. 3 ККУ 6 років 8 місяців позбавлення волі.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, засудженим з часу отримання її копії.

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4