У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2024 р. м. Кобеляки

Кобеляцький районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю:

прокурора - ОСОБА_2 ,

потерпілої - ОСОБА_3 ,

представника потерпілої - адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

захисників - адвокатів ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції), ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кобеляки клопотання пророкурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_5 , який у межах кримінального провадження № 0000245 від 11.10.2022 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 Кримінального кодексу України,

Встановив:

У провадженні Кобеляцького районного суду Полтавської області перебуває зазначене кримінальне провадження.

Прокурор звернувся до суду з клопотаннями про продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту, вказуючи на існування ризиків переховування від суду та незаконно впливати на свідка, який ще не допитаний у судовому засіданні, потерпілу та судово-медичного експерта, яка здійснювала проведення додаткової судово-медчиної експертизи. У зв`язку з тим, що, на думку ініціатора клопотання, не можливо застосувати до обвинуваченого інші більш м`які запобіжні заходи у виді особистого зобов`язання, прокурор у поданому клопотанні прохає продовжити строк дії щодо обвинуваченого запобіжного заходу у виді домашнього арешту строком на 60 днів та прохає встановити щодо ОСОБА_5 заборону залишати місце проживання цілодобово.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив задовольнити, вважаючи, що зазначені у клопотанні ризики виправдовують такий запобіжний захід як цілодобовий домашній арешт, а більш м`які запобіжні заходи не здатні їм запобігти.

Потерпіла та її представник підтримали позицію прокурора, вважаючи такий запобіжний захід обґрунтованим та достатнім.

Обвинувачений прохав обрати щодо нього запобіжний захід у виді домашнього арешту в період часу з 21:00 години (не вказуючи кінець закінчення цього періоду), при цьому посилаючись на стан свого здоров`я та стан здоров`я його дружини, а також на те, що ним дотримувалися умови запобіжного заходу та виконувалися визначені законом обов`язки.

Захисники прохали відмовити у задоволенні клопотання прокурора та обрати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання посилаючись на формальність, необґрунтованість та недоведеність клопотання прокурора, стан здоров`я обвинуваченого, його позитивну характеристику та належне виконання ним покладених на нього законом та судом обов`язків.

Заслухавши доводи учасників судового провадження суд робить такі висновки.

У межах цього кримінального провадження ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України о 22 год. 07 хв. 11 жовтня 2022 року.

13 жовтня 2022 року ухвалою слідчого судді Кобеляцького районного суду Полтавської області ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, до 09 грудня 2022 року, без визначення розміру застави.

02 грудня 2022 року ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області, постановленою у підготовчому судовому засіданні, обрано ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, до 30 січня 2023 року, без визначення розміру застави.

19 січня 2023 року ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області, постановленою під час судового провадження, продовжено ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, до 19 березня 2023 року, без визначення розміру застави.

16 березня 2023 року ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області, постановленою під час судового провадження, продовжено ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, до 14 травня 2023 року, без визначення розміру застави.

12 травня 2023 року ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області, постановленою під час судового провадження, відмовлено у задоволенні клопотання прокурора про продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обрано щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту, встановлено заборону залишати житло цілодобово та покладено на нього обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи, утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілою у цьому кримінальному провадженні, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

10 липня 2023 року ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області, постановленою під час судового провадження, продовжено щодо ОСОБА_5 строк дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту, встановлено заборону залишати житло цілодобово та покладено на нього аналогічні обов`язки.

07 вересня 2023 року ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області, постановленою під час судового провадження, продовжено щодо ОСОБА_5 строк дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту, встановлено заборону залишати житло у період часу з 21 години по 06 годину, та покладено на нього аналогічні обов`язки.

19 жовтня 2023 року ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області, постановленою під час судового провадження, продовжено щодо ОСОБА_5 строк дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту, встановлено заборону залишати житло цілодобово та покладено на нього аналогічні обов`язки.

07 грудня 2023 року ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області, постановленою під час судового провадження, продовжено щодо ОСОБА_5 строк дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту, встановлено заборону залишати житло цілодобово та покладено на нього аналогічні обов`язки та додатково заборонено відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу прокурора або суду.

Ухвалами суду від 14 грудня 2023 року та від 28 грудня 2023 року були задоволені клопотання обвинуваченого про надання дозволу на тимчасове залишення місця проживання з метою отримання стаціонарної медичної допомоги.

При вирішенні клопотання суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ч.1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Як встановлено в ч. 1, 3 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання щодо продовження домашнього арешту відносно обвинуваченого суд враховує, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення без обтяжуючих чи кваліфікуючих обставин, яке, відповідно до положень ст. 12 КК України, віднесене до категорії особливо тяжких злочинів, та за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, а також дані про особу обвинуваченого.

Суд зазначає, що існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, необхідно розуміти у контексті того, що є певна ступінь ймовірності, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству.

Вказане означає не те, що ризики обов`язково були чи будуть реалізовані, а лише те, що існує достатня ймовірність їх реалізації.

Наразі триває судове провадження і його завершення до закінчення строку дії запобіжного заходу не вбачається можливим.

При обранні ухвалою від 12 травня 2023 року щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту суд встановив доведеність існування ризиків, які визначені ст. 177 КПК України, а саме: ризику незаконного впливу на свідків, які ще не були допитані.

Судом було зауважено, що обвинувачений дійсно має певний авторитет серед мешканців громади, неодноразово їздив у зону проведення бойових дій як волонтер, є інвалідом 2 групи довічно, а інвалідність встановлена у зв`язку з пораненням, одержаним під час безпосередньої участі в антитерористичній операції на сході України, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця проживання та роботи, його особистісну характеристику та відомості про його стан здоров`я, отримані судом звернення від громадян з характеристиками ОСОБА_5 .

При обранні запобіжного заходу у виді домашнього арешту, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, суд прийшов до висновку про наявність підстав для зміни запобіжного заходу щодо нього з тримання під вартою на інший більш м`який.

Разом з тим, з урахуванням конкретних обставин справи, суд вважав, що застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання не здатне забезпечити належний контроль за поведінкою обвинуваченого та запобігти реалізації ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, наявністю яких обґрунтовувалася необхідність застосування запобіжного заходу в цьому кримінальному провадженні, клопотання про можливість передання обвинуваченого на поруки під час судового провадження до суду не надходили, а про об`єктивну можливість внесення застави у будь-якому розмірі суду не повідомлялося, а тому суд прийшов до висновку про необхідність обрання запобіжного заходу саме у виді цілодобового домашнього арешту, який на думку суду був здатний забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та досягнення завдань кримінального провадження, передбачених у ст. 2 КПК України.

Зміну вказаних обставин не було встановлено при розгляді клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Станом на 01 лютого 2024 року вказані ризики та встановлені судом раніше обставини так само не змінилися: так, свідок ОСОБА_12 , про якого вказує прокурор у клопотанні, допитаний не був, а тому існування такого ризику вцілому слід визнати таким, що залишається.

Та обставина, що у клопотанні прокурор посилається також на можливість вплива на свідка ОСОБА_13 , яка раніше допитана судом, загалом не змінює наведеного вище.

У той же час, стороною захисту подані через канцелярію суду ряд клопотань про виклик та допит свідків, а тому кількість осіб, які підлягають допиту в судовому засіданні та щодо яких існує ризик впливу на них, загалом збільшилася порівняно з тією кількістю, яка існувала станом на 07 грудня 2023 року.

Тобто, прокурором як і раніше не доведено, що обвинуваченим може здійснюватися вплив на судового експерта чи потерпілу, однак ризик впливу на свідків слід вважати таким, що не змінився.

Ризик переховування обвинуваченого від суду, як і раніше (про що судом було зроблено відповідний висновок ще в ухвалі суду від 12 травня 2023 року), видається сумнівним, а тому, за відсутності будь-яких нових відомостей, які раніше судом не розглядалися, його слід вважати недоведеним.

Встановлені раніше судом обставини, що характеризують стан здоров`я та соціальні зв`язки обвинуваченого залишилися незмінними. Надані стороною захисту медичні документи та наявні у справі документи, що надавалися обвинуваченим на підтвердження проходження лікування у період тимчасового залишення місця свого проживання, свідчать про те, що обвинувачений у період дії запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту отримував належну медичну допомогу у необхідному обсязі.

Надана стороною захисту характеристика з ДУ "ПУВП № 23", де обвинувачений утримувався під час дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, раніше досліджувалася судом і будь-яких нових даних не містить.

Довідки-характеристики старостинського округу № 4 Білицької селищної ради від 05.12.2023 та від 17.01.2024 містять виключно відомості про відсутність нарікань від сусідів та односельців на адресу обвинуваченого, що також уже враховувалося раніше при обранні запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 .

Посилання обвинуваченого та сторони захисту на те, що дружина обвинуваченого є інвалідом 3 групи загального захворювання та необхідність проходження нею лікування, на підтвердження чого стороною захисту були надані докази, не доводять ані потреби обов`язкової участі обвинуваченого у цьому, ані неможливості застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Щодо більш м`яких, аніж домашній арешт, запобіжних заходів, суд робить висновок що:

- особисте зобов`язання не можливо застосувати, оскільки це є найменш суворим запобіжним заходом з-поміж інших, передбачених ст. 176 КПК України і, з урахуванням тяжкості інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, не забезпечить належної поведінки обвинуваченого під час судового розгляду, оскільки фактично виключає будь-який контроль за його поведінкою та об`єктивно створить необхідні умови для настання ризику, існування якого суд вважає таким, що не змінився;

- особиста порука неможливо застосувати у зв`язку з тим, що на адресу органу суду під час судового розгляду справи не надходило письмових звернень від осіб, готових поручитися за обвинуваченого та забезпечити його належну процесуальну поведінку;

- застава неможливо застосувати у зв`язку з тим, що на адресу суду не надходило заяв або клопотань від будь-яких осіб про врахування можливостей внесення грошових коштів на спеціальний рахунок, визначений у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, а можливість внесення застави у будь-якому розмірі учасниками судового провадження не підтверджувалася. Крім цього, даний запобіжний захід буде недостатнім, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, вчиненого із застосуванням насильства, який призвів до смерті людини.

Суд бере до уваги, що повідомлення від осіб, уповноважених на здійснення контролю за дотриманням запобіжного заходу обвинуваченим, про порушення ОСОБА_5 умов запробіжного заходу, до суду не надходили. Разом з тим, зазначена обставина не спростовує відсутності ризиків, а лише свідчить про те, що умови запобіжного заходу ОСОБА_5 дотримуються.

Таким чином, судом встановлено збереження на тому самому рівні існування ризиків, які враховувалися при обранні щодо обвинуваченого запобіжного заходу у виді домашнього арешту, наразі не встановлено будь-яких обставин, які б свідчили про те, що запобіжний захід у виді домашнього арешту не виправдовує ступінь втручання у права і свободи ОСОБА_5 , однак, оскільки будь-які обставини, пов`язані з підставами зміни часу заборони залишення помешкання та встановлення заборони залишати населений пункт за місцем проживання у клопотанні відсутні, щодо підстав, які слугували причиною зміни цього періоду раніше будь-яких належних доказів суду не надано, а з огляду на місце проходження обвинуваченим лікування доцільності встановлення такого обмеження судом не встановлено, судом робить висновок, що недостатність забезпечення належної поведінки обвинуваченого запобіжним заходом у виді домашнього арешту у нічний час доби є недоведеною, цілодобовий арешт буде невиправдано обтяжливим для обвинуваченого, а тому, за встановлених судом обставин, період встановленої заборони без шкоди для кримінального провадження може бути визначена не як цілодобова, а на певний період доби.

Оскільки зміна часових меж дії заборони залишення житла не є зміною запобіжного заходу, клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 184, 186, 193-194, 196, 205, 331, 376, 395 КПК України, суд,

Постановив:

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Продовжити стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, строком на 60 (шістдесят) днів, до 29 березня 2024 року включно.

Заборонити обвинуваченому ОСОБА_5 залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 22 години 00 хвилин по 06 годину 00 хвилин наступного дня.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 терміном на 60 (шістдесят) днів, до 29 березня 2024 року включно, обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілою у цьому кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі невиконання вищевказаних зобов`язань, до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених судом зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Копію цієї ухвали вручити обвинуваченому негайно після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Кобеляцького відділу Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_2 .

Копію цієї ухвали направити для виконання та здійснення контролю за поведінкою обвинуваченого ОСОБА_5 до відділення поліції № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області та Кобеляцького відділу Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області.

Термін дії ухвали - 60 днів, до 29 березня 2024 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню й оскарженню не підлягає

Повний текст ухвали суду складений і проголошений 02 лютого 2024 року.

Суддя