УХВАЛА

щодо розгляду скарги

27.10.2023 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

заявника - адвоката ОСОБА_3

слідчого ТУ ДБР ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу представника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому, ОСОБА_4 від 18.03.2023 р. про закриття кримінального провадження №0000176 та додані до неї матеріали, -

В С Т А Н О В И В :

І. Суть скарги

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді зі скаргою, в якій просить скасувати постанову слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому, ОСОБА_4 від 18.03.2023 р. про закриття кримінального провадження №0000176.

В обґрунтування доводів, викладених в скарзі, заявник вказав, що постанова слідчого є незаконною та такою, що не відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства.

Мотивуючи скаргу адвокат зазначив, що кримінальне провадження слідчий закрив без всебічного та повного дослідження обставин справи, висновки, зроблені в постанові про закриття кримінального провадження, не відповідають фактичним обставинам вчиненого кримінального правопорушення.

Адвокат посилається на те, що в рамках кримінального провадження не проведено необхідні слідчі, процесуальні дії, що вказує на неповноту досудового розслідування, зокрема, слідчим проігноровані відеозаписи з мобільного телефону свідка ОСОБА_6 , вони лише долучені до постанови, проте до уваги не взяті. Вважає, що вони мають важливе значення для кримінального провадження з метою підтвердження подій, що відбувались під час скоєння правопорушення; слідчим не проведений слідчий експеримент для підтвердження показів потерпілого та свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_6 .

Адвокат ОСОБА_3 вважає, що досудове розсідування проведено однобоко з перекручування інформації, зроблені в ньому висновки не відповідають обставинам справи.

З урахуванням викладеного вважає, що слідчий передчасно закрив кримінальне провадження, тому просить постанову слідчого скасувати, а матеріали кримінального провадження направити для проведення досудового розслідування.

ІІ Процедура та позиції сторін

В судових засіданнях 23.10.2023 року та 27.10.2023 р. адвокат ОСОБА_3 вимоги, викладені в скарзі, підтримав з підстав, наведних в ній, просив скаргу задоволити, зазначив, що досудове розслідування проведено неповно, а також наявні процесуальні порушення, які полягають в тому, що ОСОБА_5 не був своєчасно повідомлений про закриття кримінального провадження.

Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, оскільки вважає, що досудове розслідування проведено повно та всебічно, з дотриманням норм, як матеріального, так і процесуального права, вважає постанову обґрунтованою. Під час досудового розслідування були проведені всі необхідні слідчі дії, направлені на встановлення фактичних обставин справи, за результатами проведення яких було прийнято рішення про закриття кримінального провадження. Доводи адвоката щодо неналежного проведення слідчих дій спростовуються матеріалами кримінального провадження.

Слідчий зауважив, що відеозапис з мобільного телефону свідка ОСОБА_6 досліджувався в ході досудового розслідування, а також вказані відомості відображені в постанові про закриття кримінального провадження.

Слідчий ОСОБА_4 вказав, що ОСОБА_5 приїхав на виклик ОСОБА_7 , відносно якого працівники патрульної поліції складали протокол про адміністративне правопорушення. ОСОБА_5 зауважив, що він є колишнім працівником поліції, може вирішити справу шляхом домовленостей, поводився зухвало. В ході досудового розслідування встановлено, що поліцейські діяли в межах і в спосіб, які передбачені їх посадовими обов`язками, правомірно застосували до правопорушника заходи примусового впливу, оскільки він чинив злісну непокору працівникам правоохоронного органу. Слідчий зауважив, що за вказаних подій відносно ОСОБА_5 складено обвинувальний акт за ознаками кримінального правпорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України та направлено до суду.

Слідчий наголосив, що в ході досудового розслідування була відсутня потреба в проведенні одночасних допитів, оскільки, на переконання сторони обвинувачення, така слідча дія не підтвердить події, оскільки кожен з учасників конфлікту підтримає свою позицію.

Слідчий пояснив, що відсутня потреба, як в проведенні одночасних допитів, так і в проведенні слідчого експерименту, оскільки покази допитаних працівників поліції, підтверджуються показами військовослужбовців, які були викликані на місце події у зв`язку з поведінкою ОСОБА_5 та ОСОБА_7 для забезпечення порядку, змістом відеозаписів тощо.

Крім того, зі сторони потерпілого та його адвоката за час проведення досудового розслідування не надходили клопотання про проведення будь-яких слідчих, процесуальних дій у кримінальному провадженні. Слідчий ОСОБА_4 просив відмовити в задоволенні скарги за безпідставністю.

ІІІ Кримінально-процесуальне законодавство

Згідно ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування та судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За приписами ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених рішень.

Згідно вимог п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. За загальним правилом, визначеним в ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

Пунктом 2 частини 1 ст. 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається, зокрема, у разі встановленої відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

Нормами ч. 4 ст. 284 КПК України передбачено, що про закриття кримінального провадження слідчий, дізнавач, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України заявником, потерпілим, його представником чи законним представником на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення дізнавача про закриття кримінального провадження.

ІV. Обставини, встановлені слідчим суддею, їх оцінка та висновки

Слідчим суддею встановлено, що другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому, проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000176, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.07.2022 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, за фактом перевищення службових повноважень окремими працівниками СРПП ВП №2 (смт Попільня) Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області.

Відповідно до ч. 4 ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Процесуальними джерелами доказів згідно зі ст. 84 КПК України є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

В ході досудового розслідування слідчими проводились слідчі, процесуальні дії, пов`язані із долученням до матеріалів кримінального провадження письмових доказів, допитано в процесуальному статусі потерпілого ОСОБА_5 , допитано в якості свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , поліцейського СРПП ВП №2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_8 , інспектора СРПП ВП №2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 , старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції № 2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_10 , військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , отримано висновок судово-медичної експертизи стосовно потерпілого ОСОБА_5 ; витребувано та досліджено Журнал обліку доставлених, відвідувачів та запрошених відділення поліції № 2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області, Журнал інформування центрів з надання безоплатної вторинної допомоги затриманим відділення поліції № 2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області, оглянуто відеозаписи з портативних відеореєстраторів (бодікамер) поліцейських та відеозаписи, надані потерпілим ОСОБА_5 , ініційовано проведення службового розслідування та долучено його висновок; надано оцінку процесуальним діям та рішенням працівників СРПП ВП №2 (смт Попільня) Житомирського ПУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 .

За результатами досудового розслідування постановою старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому, ОСОБА_4 від 18.03.2023 р. кримінальне провадження закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Зі змісту мотивувальної частини постанови слідчого вбачається, що в ході досудового розслідування було встановлено, що в діях працівників СРПП ВП №2 (смт Попільня) Житомирського ПУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК.

Заслухавши пояснення адвоката, доводи слідчого, дослідивши скаргу та додані до неї копії документів, оглянувши матеріали кримінального провадження №0000176, слідчий суддя дійшов до висновку, що підстави для задоволення скарги і скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження відсутні з огляду на наступне.

Звертаючись до слідчого судді зі скаргою і в судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 зокрема, посилався на те, що під час досудового розслідування слідчим не проведено огляд відеозапису з мобільного телефону свідка ОСОБА_6 , який надав потерпілий ОСОБА_5 .

Водночас, вказане твердження спростовується протоколом огляду від 17.03.2023 р., зі змісту якого встановлено, що предметом огляду є оптичний диск, отриманий 08.08.2022 року під час допиту потерпілого ОСОБА_14 , оглядаються відеофайли з месенджера WhatsApp Video, на яких виявлені події, як працівники поліції намагаються гр. ОСОБА_15 посадити в автомобіль з метою доставлення його до відділення поліції, в цей час ОСОБА_5 перебуває в кайданках та проявляє неадекватну поведінку; відеозйомку здійснює особа жіночої статі, схожа на ОСОБА_6 ; зазначено, що будь-якої іншої інформації, яка має значення досудового розслідування на вказаних оптичних дисках не виявлено (а.к.п. 168-170).

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_4 зазначив, що відеозаписи, які були надані органом поліції, як і відеозапис з телефону свідка ОСОБА_16 , практично ідентичні за змістом, лише зйомка проводилась з різних ракурсів, що підтверджується їх змістом.

Також слідчим суддею не встановлено, що не проведення в межах кримінального провадження одночасного допиту свідків та очевидців могло вплинути на результат досудового розслідування. Слідчий суддя погоджується з думкою слідчого, що підстави для проведення одночасного допиту свідків для встановлення обставин кримінального провадження були відсутні, вказана слідча дія не відобразить по іншому подій вчинення кримінального правопорушення, оскільки кожен з учасників підтвердить власну позицію. Обставини події повністю встановлені в результаті проведених слідчих дій, підтверджуються письмовими доказами, відеозаписами, показами очевидців, свідків, не містять розбіжностей, загалом не суперечать один одному.

В той же час, слідчий суддя наголошує, що адвокатом так і не конкретизовано, які обставини кримінального провадження можуть бути встановленні шляхом проведення таких слідчих дій, в чому полягають розбіжності в показах і встановлених обставинах, а міститься лише формальне посилання на їх непроведення.

Нормами ч. 1 ст. 220 КПК України передбачена можливість подання стороною захисту, потерпілим і його представником клопотань про виконання будь-яких процесуальних дій у випадках, установлених цим Кодексом.

Дослідивши матеріали кримінального провадження слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 належним чином повідомлявся про хід досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000176, неодноразово надавав покази слідчому, надавав докази, проте жодних клопотань про вчинення тих чи інших слідчих/процесуальних дій слідчому не заявляв, зі скаргою на постанову про закриття кримінального провадження звернувся зі спливом значного проміжку часу, що вказує на те, що не проявляв інтересу до провадження.

Слідчий суддя зауважує, що згідно матеріалів кримінального провадження безпосердньо ОСОБА_5 знайомився з матеріалами кримінального провадження 01.12.2022 року (а.к.п. 187), проте жодних клопотань про проведення слідчих дій після ознайомлення не подавав.

Водночас, матеріалами справи підтверджується, що 11.10.2022 року відносно ОСОБА_5 прокурором Попільнянського відділу Коростишівської прокуратури затверджений і скерований до суду обвинувальний акт за ч. 2 ст. 345 КК України, потерпілим в якому є працівник поліції ОСОБА_10 , який на даний час перебуває на стадії судового розгляду, а відтак слідчий суддя розцінює дії ОСОБА_5 такими, що направлені на скасування оспорюваної постанови, як засіб впливу з метою непритягнення його до кримінальної відповідальності.

З досліджених слідчим суддею матеріалів, зокрема, оглянутого відеозапису, вбачається, що дії ОСОБА_5 , який з незрозумілих причин прибув на місце складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_7 , не відповідали ні нормам чинного законодавства, ні моральним засадам суспільства. ОСОБА_5 розмовляв незв`язно, що може з достатньою вірогідністю свідчити про те, що він перебував в стані алкогольного сп`яніння, поводив себе зухвало, агресивно, підвищував голос, безпідставно верещав, намагаючись створити враження, що до нього застосовують неправомірну поведінку, в той час як працівники поліції поводили себе стримано і коректно, неправомірних дій відносно нього не допускали. Перебуваючи в приміщенні поліції вдарив ногою працівника поліції, плювався, таким чином поводив себе неправомірно.

Також з досліджених матеріалів слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_7 , який був зупинений працівниками поліції і відносно нього був складений протокол про адміністративне правопорушення за керування транспортним засобом в стані сп`яніння, що є суспільно небезпечним правопорушенням, в ході спілкування з працівниками поліції зазначав, що він вживав алкогольні напої, але просив, щоб відносно нього не складали протокол про адміністративне правопорушення, у зв`язку з чим "на допомогу" і був викликаний ОСОБА_5 - кум ОСОБА_7 , як колишній працівник правоохоронного органу, поведінка якого навіть для колишнього працівника була ганебною і непристойною.

За ч. 2 ст. 365 КК України кримінальна відповідальність має наслідком вчинення перевищення влади або службових повноважень, тобто умисне вчинення працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав чи повноважень якщо вони супроводжувалися насильством або погрозою застосування насильства, застосуванням зброї чи спеціальних засобів або болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого, діями, за відсутності ознак катування.

Водночас, згідно висновку службового розслідування, затвердженого 12.08.2022 року т.в.о. начальника Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області, що знайшло своє відображення і в оспорюваній постанові, зазначено, що відомості, викладені в поданні Житомирського управління ДВБ НПУ визнано такими, що знайшли своє часткове підтвердження у частині недотримання нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції. Так, відносно патрульних поліцейських ОСОБА_9 та ОСОБА_8 виявлено порушення службової дисципліни в частині здійснення на місці події неповної відеофіксації портативним відеореєстратором, за що кожен з них був притягнутий до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани; визнано порушенням службової дисципліни патрульним поліцейським ОСОБА_10 , яке виразилось у використанні ненормативної лексики до громадян, за що останній був притягнутий до дисциплінарної відповідальності у вигляді зауваження.

Разом з тим, дії інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області майора поліції ОСОБА_9 та поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області старшого сержанта поліції ОСОБА_8 , в частині застосування фізичної сили та спеціальних засобів до ОСОБА_5 , визнано правомірними та такими, що відповідають вимогам Закону України «Про Національну поліцію».

Відповідно до положень ст. 110 КПК України постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звертається з відповідною заявою та відповіді на поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Зі змісту постанови про закриття кримінального провадження від 18.03.2023 р. та матеріалів кримінального провадження вбачається, що під час проведення досудового розслідування проведені необхідні слідчі та процесуальні дії, здійснення яких є необхідним для встановлення обставин, які підлягають доказуванню у кримінальних провадженнях з правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 365 КК України, надано оцінку всім наявним доказам, всебічно, повно та об`єктивно досліджено всі обставини кримінального провадження, органом досудового розслідування вичерпано всі процесуальні можливості для здобуття та збирання нових доказів, отже доводи заявника адвоката ОСОБА_3 про те, що досудове розслідування проведено неповно не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами кримінального провадження.

Разом з тим, органом досудового розслідування вжито достатніх заходів щодо встановлення та допиту безпосередніх учасників та очевидців подій. Крім того, протягом досудового розслідування слідчий звертався із відповідними запитами щодо витребування документів та дорученнями про виконання процесуальних дій, за наслідками чого зібрано достатній обсяг матеріалів та доказів.

З матеріалів кримінального провадження у їх сукупності вбачається, що слідчим дотриманий визначений порядок та вжито передбачених заходів для встановлення фактичних обставин у справі, результати яких дали змогу надати належну правову оцінку відсутності в діях працівників поліції ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

Слідчий суддя зазначає, що відповідно до ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КПК України, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Таким чином слідчий самостійно визначає порядок слідчих дій, необхідних для встановлення події та ознак злочину.

Варто також зазначити, що згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. the United Kingdom) від 28 травня 1985 року, п. 57, Series A, № 93 право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням.

Відповідно п. 29 рішення Європейського суду з прав людини в справі Павлюлінець проти України(Заява N 70767/01) від 6 вересня 2005 року право на порушення кримінальної справи проти третьої особи як таке не гарантується Конвенцією (Kubiszyn v. Poland, ухвала від 21 вересня 1999 року, заява №37437/97).

При цьому, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Іванов проти України» (Ivanov v. Ukraine), № 15007/02, пп. 74-75, рішення від 7 грудня 2006 року) сумлінність за ініціювання слідчих дій або відмову у кримінально-правовому переслідуванні особи повністю покладається на державу.

Слідчий суддя вважає, що слідчим однозначно доведено правові підстави для ухвалення оскаржуваної постанови від 18.03.2023 року, вона є обґрунтованою, при цьому засоби для встановлення спірних обставин було досудовим слідством повністю використано, а висновки слідчого про необхідність закриття даного кримінального провадження умотивовані на основі аналізу наявних у справі матеріалів.

Підсумовуючи наведене, слідчий суддя вважає, що оскаржувана у справі постанова про закриття кримінального провадження є обґрунтованою, натомість, доводи скарги про неповноту досудового розслідування спростовані у ході судового розгляду скарги. Відтак, скарга на постанову про закриття кримінального провадження задоволенню не підлягає.

Слідчий суддя відхиляє доводи адвоката про наявні процесуальні порушення щодо несвоєчасного повідомлення про закриття кримінального провадження, оскільки згідно супровідного листа від 18.03.2023 року копія оспорюваної постанови була направлена ОСОБА_17 (а.к.п. 197); а згідно з повідомленням слідчого від 16.08.2023 року адвокат ОСОБА_5 - ОСОБА_18 22.05.2023 року також в повному обсязі ознайомилась з матеріалами кримінального провадження (а.с. 12). Крім того, навіть несвоєчасне отримання копії постанови про закриття кримінального провадження потерпілим не є підставою для її скасування, оскільки матеріалами кримінального провадження підтверджується, що досудове розслідування проведено повно і всебічно.

Керуючись ст. ст. 9, 91, 284, 219, 294, 295-1, 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 про скасування постанови про закриття кримінального провадження - відмовити.

Матеріали кримінального провадження №0000176 повернути до органу досудового розслідування.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складений 01.11.2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1