Справа № 352/363/24
Провадження № 1-кп/352/143/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2024 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному провадженні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000135від 03.11.2023 р., про обвинувачення : ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тростянець, Тростянецького району, Сумської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителям АДРЕСА_2 , з середньою освітою, військовозобов`язаного, військовослужбовця за призовом під час мобілізації на посаді далекомірника номера обслуги 3 зенітно артилерійського відділення 1 зенітного артилерійського взводу зенітної ракетно-артилерійської батареї 4 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні солдат, розлученого, утриманці відсутні, депутатом будь-якої ради не обирався, не судимого, українця, громадянина України, у вчиненні кримінальних проступків, передбаченихч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, -

в с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_2 , вчинив пособництво в підробленні посвідчення водія, яке видається державною установою і надає спеціальне право, з метою подальшого використання. Крім того, підсудний ОСОБА_2 , використав завідомо підроблений документ.

Кримінальні проступки скоєно за наступних обставин:

17.07.2022 р. ОСОБА_2 першим відділенням ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 р. № 65/2022 «Про загальну мобілізацію», призвано на військову службу за призовом під час загальної мобілізації.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 248 від 16.09.2022 р. солдата ОСОБА_2 призначено на посаду далекомірника номера обслуги 3 зенітного артилерійського відділення 1 зенітного артилерійського взводу зенітної ракетно - артилерійської батареї 4 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 .

Проходячи військову службу, солдат ОСОБА_2 , відповідно до вимог ст. ст. 11, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і Законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків.

Відповідно до вимог п. 29 Постанови Кабінету Міністрів України № 340 від 08.05.1993 р. «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчення водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», про втрату посвідчення водія, у тому числі виданого вперше, особа повідомляє територіальному сервісному центру МВС, після чого замість втраченого посвідчення водія територіальний сервісний центр МВС після перевірки факту видачі раніше такого посвідчення водія особі, оформлює та видає нове посвідчення водія.

Згідно п. 4 Розділу VIII вимог Інструкції про порядок приймання іспитів для отримання права керування транспортними засобами та видачі посвідчень водія, затвердженої наказом МВС № 515 від 07.12.2009 р., у разі втрати посвідчення водія до заяви додаються паспорт громадянина України або тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист; копія довідки про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків; дійсна на дату подання документів медична довідка, що підтверджує допущення водія до керування транспортними засобами відповідних категорій.

Проте, солдат ОСОБА_2 , у порушення вимог вказаних нормативних актів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою уникнення необхідності дотримання порядку отримання посвідчення, яке надає спеціальне право керувати транспортними засобами, та уникнення відповідальності за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, став на шлях злочинної діяльності й вчинив кримінальні правопорушення, пов`язані з пособництвом у підробленні документа та використанням завідомо підробленого документа

Так, ОСОБА_2 , достовірно знаючи, що він у 2017 році втратив посвідчення водія та про порядок видачі посвідчення водія, оскільки 03.06.2011 р. року отримував посвідчення водія серії НОМЕР_2 на право керування транспортним засобом у встановленому законом порядку, у порушення вимог вищевказаних нормативних актів, ввійшовши у змову з невстановленою органом дізнання особою, вирішив придбати підроблене посвідчення водія.

Реалізуючи свій злочинний умисел на неправомірне отримання посвідчення, яке надає спеціальне право на керування транспортними засобами, ОСОБА_2 , в один із днів на початку травня 2023 року, перебуваючи у с. Стриганці, Єзупільської ТГ, Івано-Франківського району Івано-Франківської області, більш точний час та місце досудовим розслідуванням не встановлено, з метою отримання підробленого посвідчення водія та подальшого його використання, використовуючи мережу Інтернет за допомогою месенджера «Telegram», вступив у злочинну змову з невстановленою досудовим розслідуванням особою щодо виготовлення нею за грошову винагороду в сумі 6000 гривень підробленого посвідчення водія на його, ОСОБА_2 , ім`я для керування транспортними засобами відповідно до категорії «В».

З цією метою, ОСОБА_2 , виступивши пособником неправомірних дій вищевказаної невстановленої досудовим розслідуванням особи, усвідомлюючи та достовірно знаючи, що його особисті дані, фотокартка, паспорт громадянина України та ідентифікаційний номер платника податків будуть використані для виготовлення підробленого офіційного документа посвідчення на право керування транспортними особами, за допомогою месенджера «Telegram» надіслав вищевказаній невстановленій особі свої персональні дані, зокрема, зі свого паспорту громадянина України та реєстраційного номеру облікової картки платника податків, тобто надав засоби та сприяв підробленню офіційного документа.

Надалі, вищевказана невстановлена досудовим розслідуванням особа, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, місці та часі, на виконання попередніх злочинних домовленостей із ОСОБА_2 , виготовила посвідчення водія на ім`я останнього із серійним номером НОМЕР_3 від 08.05.2023 р., яке не відповідає аналогічним документам даного типу, що знаходяться в офіційному обігу на території України, після чого в один із днів наприкінці травня 2023 року (точної дати не встановлено) передала поштовим сервісом вказане підроблене посвідчення ОСОБА_2 у відділення № 1 ТОВ «Нова Пошта» смт. Єзупіль, Івано-Франківського району, Івано-Франківської області.

Після отримання вищевказаного підробленого посвідчення водія ОСОБА_2 , усвідомлюючи те, що він порушує вимоги вищевказаного Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, до 02.11.2023 р. керував транспортними засобами на підставі завідомо підробленого документа - посвідчення водія серії та номеру НОМЕР_3 , яке незаконно виготовлене на його ім`я.

02.11.2023 р., приблизно о 10 год. 40 хв., на автодорозі R-20 по вул. Шевченка, що в с. Стриганці Єзупільської ТГ, Івано-Франківського району, Івано-Франківської області, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», працівниками сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 та сержантом поліції ОСОБА_4 , зупинено автомобіль марки «Skoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_2 , за порушення правил дорожнього руху.

Надалі, 02.11.2023 р., приблизно о 10 год. 40 хв., під час проведення процедури перевірки документів на право керування транспортним засобом, ОСОБА_2 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, придбавши у травні 2023 року у невстановленої досудовим розслідуванням особи посвідчення водія серії та номеру НОМЕР_3 на своє ім`я, достеменно знаючи про те, що воно підроблене, з корисливих мотивів (в особистих інтересах), з метою уникнення відповідальності за керування транспортним засобом без відповідних документів на право керування таким транспортним засобом, на законну вимогу сержанта поліції ОСОБА_4 пред`явив йому бланк посвідчення водія серії та номеру НОМЕР_3 , яке нібито видане 08.05.2023 р. на ім`я ОСОБА_2 Територіальним сервісним центром Міністерства внутрішніх справ № 0541, та яке не відповідає аналогічним документам, що знаходяться в офіційному обігу на території України і такими діями використав підроблений документ.

При перевірці працівником поліції посвідчення водія серії та номеру НОМЕР_3 встановлено ознаки його підробки та видане на іншу особу згідно відомостей про реєстрацію вказаного посвідчення водія в Інформаційно-телекомунікаційному порталі Національної поліції України.

Згідно висновку експерта, бланк наданого посвідчення водія НОМЕР_5 від 08.05.2023, видане на ім`я ОСОБА_2 за способами нанесення зображень та первинними елементами захисту не відповідає посвідченням водія, які знаходяться в офіційному обігу.

Суд зазначає, що до обвинувального акту додана письмова заява обвинуваченого ОСОБА_2 , складена у присутності захисника, щодо добровільності беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Враховуючи зазначене, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт щодо вчинення ОСОБА_2 кримінальних проступків без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами ч. 2 ст. 381 КПК України.

Оцінивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_2 вірно кваліфіковані за ч. 5 ст. 27 ч.1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, так як він вчинив пособництво в підробленні посвідчення водія, яке видається державною установою і надає спеціальне право, з метою подальшого використання. Крім того, підсудний ОСОБА_2 використав завідомо підроблений документ.

У ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 р. «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (далі Суд) передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права». У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

З врахуванням вищенаведеного, призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує характер і ступінь суспільної небезпечності скоєних правопорушень, які у відповідності до вимог ст.12 КК України є кримінальними проступками, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що покарання має бути необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень і те, що згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Обтяжуючі відповідальність підсудного обставини відсутні.

До пом`якшуючих обставин суд відносить те, що підсудний в скоєному щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю проступків.

Крім того, вирішуючи питання про призначення покарання підсудному, суд враховує і те, що ОСОБА_2 не судимий; має постійне місце проживання за яким характеризується позитивно; по місцю проходження військової служби характеризується позитивно; проходячи військову службу за призовом під час мобілізації виконує свій конституційний обов`язок по захисту вітчизни від військової агресії рф; на обліку наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває.

З врахуванням всіх вищеперелічених обставин, суд приходить до переконання, що до підсудного ОСОБА_2 слід застосувати покарання у виді штрафу, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення, перевиховання та попередження скоєння нових проступків.

На переконання суду, призначене покарання обвинуваченому ОСОБА_2 відповідає також принципу співрозмірності конкретних неправомірних діянь, вчинених ним, з покаранням призначеним останньому.

Питання щодо обрання чи заміни запобіжного заходу обвинуваченому до вступу вироку в законну силу судом не вирішується, оскільки учасниками процесу відповідних клопотань не заявлялось.

Питання про речові докази та судові витрати по даному кримінальному провадженнісуд вирішує відповідно до вимог ст.ст. 100, 124 КПК України.

Керуючись ст. 368, 370, 381, 382 КПК України, суд -

у х в а л и в :

ОСОБА_2 визнати винним у скоєнні кримінальних проступків передбаченихч. 5 ст. 27 ч. 1 ст.358, ч.4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання:

за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в твердій грошовій сумі становить 8500 грн. (вісім тисяч п`ятсот гривень);

за ч. 4 ст. 358 КК України, у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в твердій грошовій сумі становить 850 грн. (вісімсот п`ятдесят гривень).

Згідно ст. 70 ч. 1 КК України, остаточно визначити покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в твердій грошовій сумі становить 8500 грн. (вісім тисяч п`ятсот гривень).

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_2 не обирався, як і підстави для його обрання останньому до вступу вироку в законну силу відсутні.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Речові докази по даному кримінальному провадженню (а.с. 15-16, 45), зберігати при матеріалах даного кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 2868 гривень 36 коп. понесених Івано-Франківським НДЕКЦ МВС України витрат за проведення судової технічної експертизи документів № СЕ-19/109-23/13043 ДД від 08.11.2023 р.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщойого не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодовчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України, зокрема, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданніабо з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Тисменицький районний суд. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст.382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя Руслан СТРУТИНСЬКИЙ