Справа № 741/969/21
Провадження № 1-кп/740/237/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2023 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

учасники судового провадження:

- прокурори - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

- потерпілий ОСОБА_6 ,

- обвинувачений ОСОБА_7 ,

- захисник ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ніжині в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 червня 2021 року за № 0000512 за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Рівчак-Степанівка Носівського (нині - Ніжинського) району Чернігівської області, є громадянином України, має професійно-технічну освіту, неодружений, офіційно непрацевлаштований, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

установив:

15 червня 2021 року близько 16 год. ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився разом з ОСОБА_6 за місцем проживання останнього за адресою: АДРЕСА_2 , та з мотивів раптово виниклих неприязних відносин, з метою спричинення тяжкого тілесного ушкодження, умисно наніс ОСОБА_6 множинні удари (не менше десяти ударів) кулаками та взутими ногами в область голови і тулуба, чим спричинив ОСОБА_9 тілесні ушкодження у виглядi: закритої черепно-мозкової травми; струсу головного мозку; забійної рани лоба; гематом лівої виличної ділянки обличчя та волосистої частини голови; закритої травми грудей, що виражалась множинними переломами ребер з обох сторін, розлитою підшкірною емфіземою (накопиченням повітря в підшкірно-жировій клітковині), двобічним гемопневмотораксом (накопиченням крові та повітря в обох плевральних порожнинах), емфіземою середостіння (накопиченням повiтря в середостiннi), а також активним спаданням (ателектазом) респiраторних вiддiлiв нижньої долі лівої легені та п`ятого сегмента правої легенi; закритого перелому тiла лівої лопатки.

Згідно з висновком судово-медичного експерта № 122 від 04 серпня 2021 року тілесні ушкодження потерпілого ОСОБА_6 , виявлені в області голови, а саме: закрита черепно-мозкова травма; струс головного мозку; забійна рана лоба; гематоми лівої виличної ділянки обличчя та волосистої частини голови - відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; всі інші тілесні ушкодження: закрита травма грудей, що виражалась множинними переломами ребер з обох сторін, розлитою підшкірною емфіземою (накопиченням повітря в підшкірно-жировій клітковині), двобічним гемопневмотораксом (накопиченням крові та повітря в обох плевральних порожнинах), емфіземою середостіння (накопиченням повiтря в середостiннi), а також активним спаданням (ателектазом) респiраторних вiддiлiв нижньої долі лівої легені та п`ятого сегмента правої легенi, закритий перелом тiла лівої лопатки, як такі, що призвели до розвитку загрозливих для життя явищ, у комплексі відносяться до ушкоджень, небезпечних для життя, і за цією ознакою є тілесними ушкодженнями тяжкого ступеня тяжкості.

Указаними діями ОСОБА_7 учинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України, а саме умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя ОСОБА_6 в момент заподіяння.

Попереднім вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 12 січня 2022 року, залишеним без змін ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 18 липня 2022 року, ОСОБА_7 засуджено за ч. 1 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

Постановою Верховного Суду від 30 березня 2023 року задоволено частково касаційну скаргу захисника ОСОБА_8 , скасовано вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 12 січня 2022 року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 18 липня 2022 року щодо ОСОБА_7 та призначено новий розгляд у суді першої інстанції.

Під час нового судового розгляду допитаний у судовому засіданні обвинувачений спочатку частково визнав свою винуватість у пред`явленому обвинуваченні, зокрема, заперечив нанесення потерпілому більше 10 ударів та пояснив, що удари в груди не наносив, не стрибав по потерпілому, ударив ногою по ребрах. Коли наносив удари, ОСОБА_10 в будинку не було. Після дослідження письмових доказів обвинувачений не наполягав на виклику свідків у судове засідання, визнав свою вину повністю в обсязі обвинувачення та надав показання, що дійсно 15 червня 2021 року він перебував у будинку по АДРЕСА_2 разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_10 . Між обвинуваченим та потерпілим виник конфлікт, оскільки ОСОБА_6 безпідставно звинуватив його перед ОСОБА_11 у зґвалтуванні ОСОБА_10 . Після цього обвинувачений обурився, втратив контроль, взутими ногами наніс удари потерпілому ногою - по голові, ногах, ребрах.

Обвинувачений у судовому засіданні попросив вибачення у потерпілого, розкаювався у вчиненому, засуджував свої дії, повідомив, що його сім`я відшкодувала збитки потерпілому. За тривалий час перебування під вартою (з червня 2021 року) він обдумав свій вчинок, у подальшому буде уникати конфліктів, бажає виправитися, виконати свій громадянський обов`язок, вступити до ЗСУ та захищати державу, просив надати йому таку можливість і не позбавляти волі. Показання обвинуваченого не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Допитаний під час нового судового розгляду у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 показав, що ОСОБА_7 є двоюрідним братом його куми ОСОБА_10 , із останніми він перебував у себе вдома 15 червня 2021 року, перед цим вживали алкогольні напої. ОСОБА_7 спав у кімнаті, він з ОСОБА_10 були разом на дивані в іншій кімнаті. До будинку після обіду зайшли ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , останні вирвали двері та спитали у нього, хто ґвалтував ОСОБА_10 , при цьому ОСОБА_11 вдарив його в брову та груди. Він повідомив ОСОБА_11 , що можливо із ОСОБА_10 був ОСОБА_7 , після чого останній почав його бити, стрибав на його грудях, зламав йому ребра. ОСОБА_7 бив його також ногами по тулубу, було багато ударів. ОСОБА_7 на той час перебував у стані алкогольного сп`яніння. З отриманими травмами ОСОБА_6 три місяці лікувався у медичному закладі. Зазначив, що отримав відшкодування у розмірі 5000 грн від батька обвинуваченого. ОСОБА_7 він пробачив, претензій до нього на момент розгляду справи судом не має. Показання потерпілого не викликають у суду сумніву щодо добровільності та істинності його позиції.

Крім показань обвинуваченого, потерпілого, судом досліджені матеріали кримінального провадження, зокрема, протокол проведення слідчого експерименту від 16 червня 2021 року, відеозапис до якого, як додаток, безпосередньо відтворений у судовому засіданні, відповідно до якого ОСОБА_7 як підозрюваний у присутності двох понятих та свого захисника - адвоката ОСОБА_8 розповів про події та відтворив їх на місцевості, а саме пояснив, що 15 червня 2021 року перебував у будинку разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_10 в с. Андріївка. Причина конфлікту - повідомлення ОСОБА_6 . ОСОБА_11 про те, що він зґвалтував ОСОБА_10 , це йому сказав ОСОБА_11 , розбудивши його у будинку. У спальні перебувала оголена ОСОБА_10 , а ОСОБА_6 повідомив, що останню зґвалтував саме він, що його обурило, він втратив контроль, після чого вдарив ОСОБА_6 ногою в обличчя. Він був у кросівках. ОСОБА_6 впав у свідомості, його підняли, але він знову впав, після чого він ударив ногою в область ребер ОСОБА_6 і почув хруст ребер, ударив після чого 2 чи 3 рази, після чого його вивели з будинку. Не заперечує можливість удару ногою в обличчя ОСОБА_6 . При ньому ОСОБА_11 та його товариш ОСОБА_6 не били. Його із будинку вивів ОСОБА_11 , ОСОБА_6 залишився у ньому, закривши двері, останній стогнав і мав кров на голові. ОСОБА_6 перебував у стані алкогольного сп`яніння. Шукали ОСОБА_10 , після її знаходження ОСОБА_11 разом із товаришем та ОСОБА_10 поїхали додому, а він пішов додому. У скоєному щиро кається, має намір відшкодувати потерпілому шкоду.

Оцінивши встановлені у справі обставини, суд вважає доведеною вину ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а саме в заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя ОСОБА_6 в момент заподіяння.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, вчинене ОСОБА_7 кримінальне правопорушення згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , є щире каяття, відшкодування завданих збитків.

Відповідно до ст. 67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , є вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Також при призначенні покарання суд ураховує відомості про особу обвинуваченого, а саме те, що він молодого віку, раніше не судимий, має професійно-технічну освіту, неодружений, має місце реєстрації та проживання, за яким характеризується позитивно, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Також суд ураховує ставлення обвинуваченого ОСОБА_7 до вчиненого кримінального правопорушення та його поведінку після його вчинення, а саме те, що він попросив вибачення у потерпілого, засуджував свої дії, повідомив про бажання виправитися та не повторювати подібних вчинків, виконати свій громадянський обов`язок і вступити до ЗСУ.

За сукупністю вищенаведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 121 КК України в межах, установлених у санкції вказаної частини статті КК України, а саме у виді позбавлення волі.

Призначення покарання є дискрецією суду та здійснюється лише на підставі внутрішнього переконання судді і оцінки особистості обвинуваченого, з метою досягнення мети, визначеної ст. 50 КК України, тобто не лише покарати за вчинення правопорушення, а здійснити виправлення особистості, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. При цьому покарання у виді позбавлення чи обмеження волі є винятковими покараннями, які застосовуються щодо осіб, виправлення яких є неможливим в іншій передбачений законом спосіб.

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 02 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права є не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Справедливість покарання повинна визначатися з точки зору врахування інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин, у тому числі й потерпілих. Однією із умов досягнення цієї мети є відшкодування завданого злочином збитку або усунення заподіяної шкоди.

Згідно зі ст. 75 КК України, якщо суд, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Зважаючи на позицію потерпілого, який повідомив, що не має претензій до обвинуваченого, пробачив його, а також з огляду на досудову доповідь органу пробації про можливість виправлення обвинуваченого без позбавлення чи обмеження волі, суд вважає за можливе застосувати ст. 75 КК України та звільнити обвинуваченого від відбуття покарання з випробуванням.

Наведені вище обставини у сукупності надають підстави для застосування ст. 75 КК України, тому суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, установивши йому іспитовий строк з покладенням обов`язків згідно зі ст. 76 КК України, оскільки виправлення останнього можливе без реального відбування покарання та ізоляції від суспільства.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_7 , попередження вчинення нових кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Оскільки суд дійшов висновку про звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, то обраний стосовно нього запобіжний захід у виді тримання під вартою слід скасувати та звільнити ОСОБА_7 з-під варти негайно.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не подавався.

Процесуальні витрати в справі не понесені.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України, а також на підставі ст. 174 КПК України скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 17 червня 2021 року.

Керуючись ст. 100, 174, 369 - 371, 373, 374, 376, 615 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_7 - скасувати.

Звільнити ОСОБА_7 з-під варти негайно.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 17 червня 2021 року, на майно: наволочку зі слідами бурого кольору, мобільний телефон марки Samsung J320Н із сімкартою оператора мобільного зв`язку «Київстар» з номером НОМЕР_1 , футболку чорного кольору, штани спортивні чорного кольору, кросівки чорного кольору.

Речові докази: наволочку зі слідами бурого кольору - повернути потерпілому ОСОБА_6 ; телефон марки Samsung J320Н із сімкартою оператора мобільного зв`язку «Київстар» з номером НОМЕР_1 , футболку чорного кольору, штани спортивні чорного кольору, кросівки чорного кольору - повернути обвинуваченому ОСОБА_7 .

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити учасникам судового провадження в день його проголошення.

Суддя ОСОБА_1