ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 686/28928/23

Провадження № 11-сс/4820/445/23

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі:

судді - доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому в режимі відеоконференції, матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003818 від 30.10.2023 за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01 листопада 2023 року, -

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01 листопада 2023 року клопотання слідчого ВРЗЗС слідчого відділу Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_8 , погоджене з прокурором про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволено частково.

Застосовано відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Петрашівка, українця, громадянина України, із середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, зареєстрованого за місцем проживання та жителя, АДРЕСА_1 , раніше судимого,

підозрюваного у вчинені злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає в забороні залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 такі обов`язки:

-прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

-не відлучатися із с. Ломачинці Хмельницького району без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи;

-утриматись від спілкування із свідками та потерпілим не інакше як в присутності слідчого, прокурора, судді.

Ухвала діє по 27 грудня 2023 року.

Органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 , будучи раніше судимим за вчинення злочинів проти власності, маючи не зняту та не погашену судимість, на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний, корисливий майновий злочин за наступних обставин.

Так, 30.10.2023, близько 10 год 00 хв, ОСОБА_7 , перебуваючи на подвір`ї домогосподарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , помітив велосипед чорного кольору марки «Дорожник»,достовірно знаючи, що з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року, Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», що затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», на всій території України введено воєнний стан, який продовжено Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, 259/2022 від 18.04.2022, 341/2022 від 17.05.2022, № 573/202 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, № 58/2023 від 06.02.2023, № 254/2023 від 01.05.2023, № 451/2023 від 26.07.2023 строком на 90 діб та прийняв рішення про відкрите викрадення чужого майна.

Тоді ж, з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на відкрите викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, передбачаючи та свідомо бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, з метою особистого збагачення, діючи умисно, повторно, відкрито, з корисливих мотивів, взяв до рук велосипед чорного кольору марки «Дорожник» вартістю 2000 гривень після чого, ОСОБА_7 , ігноруючи що його дії були помічені місцевою мешканкою ОСОБА_9 , не реагуючи на зауваження останньої про зупинення та повернення майна, сів на вказаний велосипед, та виїхав на ньому з подвір`я домогосподарства, таким чином викрав вищевказане майно належне ОСОБА_10 .

Вказаними умисними протиправними діями ОСОБА_7 за твердженням сторони обвинувачення спричинив потерпілому ОСОБА_10 майнову шкоду на загальну суму 2 000 гривень.

Своїми умисними діями, які полягали у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, ОСОБА_7 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 186 КК України.

30 жовтня 2023 року ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003818 від 30.10.2023 року.

31 жовтня 2023 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Задовольняючи частково клопотання, слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що відсутні підстав для застосування найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та вважає, що застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням відповідних обов`язків забезпечить належну поведінку та виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

В поданій апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого, погоджене з прокурором та застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного, ОСОБА_7 , строком на 2 місяці.

Вказує, що суду доведено про наявність в розпорядженні органу досудового розслідування вагомих доказів про вчинення ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, який є тяжким кримінальним правопорушенням та те, що у разі визнання його винуватим у вчиненні вказаного кримінального правопорушення йому може бути призначено покарання, у вигляді позбавлення волі.

Посилається і на те, що наявні ризики передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, наявність ризику передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки ОСОБА_7 будучи неодноразово судимим в останнє 31.07.2023 вироком Віньковецького районного суду до покарання у вигляді позбавлення волі строком 5 років, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого за ч.4 ст.185 КК України, маючи не зняту та непогашену у встановленому законодавством порядку судимість, на шлях виправлення не став та повторно вчинив новий умисний, корисливий майновий злочин, усвідомлюючи усю суворість потенційного покарання може - переховуватись від органів досудового розслідування або суду.

Окрім цього, встановлено наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки підозрюваний ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, вчинятиме тиск, як психологічного так і фізичного характеру, шукаючи будь - які можливі шляхи впливу на свідків та потерпілого у вказаному кримінальному провадженні, спонукаючи до зміни ними показів або відмови від дачі показів, з метою уникнення кримінальної відповідальності або ж її пом`якшення, а показання свідків, є суттєвими і їхня зміна під час судового розгляду може впливати на прийняття судового рішення за результатами розгляду справи по суті.

Зазначає, що судом не враховано, що підозрюваний ОСОБА_7 може незаконно впливати на потерпілого ОСОБА_11 , а також свідка ОСОБА_9 та інших свідків, які є жителями с. Ломачинці та його знайомими з метою зміни їх показань в сторону покращення становища підозрюваного та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки останньому загрожує покарання пов`язане із реальним позбавленням волі.

Звертає увагу і на те, що стороною обвинувачення встановлено наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки перебуваючи на волі ОСОБА_7 офіційно не працевлаштований, неодружений, не має легальних джерел для існування, не маючи міцних соціальних зв`язків за місцем проживання, а тому не виключається, що у випадку не застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, може продовжити вчиняти інші аналогічні кримінальні правопорушення.

Стверджує, що більш м`які запобіжні заходи не в змозі забезпечити запобігання вищевказаним ризикам, оскільки належним чином не гарантуватимуть постійного перебування підозрюваного за місцем проживання, а також можливості вчинити інші кримінальні правопорушення.

На думку апелянта судом взято до уваги лише твердження захисника та підозрюваного, не дослідженні докази надані стороною обвинувачення про наявні вищезазначені ризики.

Вважає, що неналежна процесуальна поведінка ОСОБА_7 під час виконання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту може створювати перешкоди для проведення ряду слідчих дій, забезпечення розумних строків проведення досудового розслідування, виконання слідчих дій в обумовлений процесуальними строками термін.

Заслухавши суддю доповідача, прокурора на підтримання доводів апеляційної скарги, пояснення підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника на їх заперечення, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Відповідно до ч.2 ст.181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Частиною 1 ст.183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого та обираючи відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладення обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, слідчий суддя виходив з того, що підозра ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, є обґрунтованою, існують ризики вчинення іншого кримінального правопорушення, незаконного впливу на свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженні та не доведений ризик переховування.

Також слідчий суддя врахував всі обставини, визначені в ст. 178 КПК України, в тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється соціальні зв`язки підозрюваного, його вік, майновий та сімейний стан, наявність постійного місця проживання, а також те, що останній раніше притягувався до кримінальної відповідальності та має судимість.

А оскільки під час розгляду клопотання слідчого прокурор довів обставини, передбачені п.п. 1 та 2 ч.1 ст.194 КПК України, але не довів, що саме найбільш суворий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є необхідним для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя прийшов до висновку про застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу - у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Проте, колегія суддів з таким висновком слідчого судді не погоджується.

На думку колегії суддів під час розгляду слідчим суддею клопотання слідчого про обрання відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та під час розгляду апеляційної скарги в суді апеляційної інстанції прокурор довів, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання під вартою не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Так з матеріалів провадження видно, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, а саме у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, санкція вказаного злочину передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років; підозрюваний є раніше судимою особою за злочин, передбачений ч.4 ст.185 КК України, не працевлаштований, не має стійких соціальних зв`язків.

З урахуванням зазначеного, обставин, передбачених ст.178 КПК України, колегія суддя приходить до висновку про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме: вчинення іншого кримінального правопорушення, незаконного впливу на свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженні та що належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_7 зможе забезпечити лише найсуворіший запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На підтвердження обґрунтованості підозри ОСОБА_7 стороною обвинувачення надані наступні докази:

-повідомленням про підозру ОСОБА_7 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України;

-протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_2 , від 30.10.2023;

-протоколом затримання в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_7 від 30.10.2023, під час якого в останнього було виявлено та вилучено, зокрема, велосипед чорного кольору з червоними смужками марки «Дорожник» моделі «Комфорт»;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи не винною у вчиненні кримінального правопорушення, а слідчий суддя лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Крім того, колегія суддів враховує, що ОСОБА_7 раніше судимий 31.07.2023 року Віньковецьким районним судом Хмельницької області за ч.4 ст.185 КК України, що свідчить про те, що менш суворий запобіжний захід аніж тримання під вартою, у тому й числі у вигляді цілодобового домашнього арешту, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та що перебуваючи на волі є висока ймовірність вчинення ОСОБА_7 дій передбачених п.п. 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Зважаючи на викладене, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави.

Керуючись ст.ст.407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01 листопада 2023 року про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням обов`язків строком до 27 грудня 2023 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого ВРЗЗС слідчого відділу Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_8 задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчинені злочину, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 27 грудня 2023 року.

Визначити заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 53680 грн., в разі внесення якої, покласти на підозрюваного ОСОБА_7 наступні обов`язки:

-прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

-не відлучатися із с. Ломачинці Хмельницького району без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи;

-утриматись від спілкування із свідками та потерпілим не інакше як в присутності слідчого, прокурора, судді.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3