ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/523/21
Провадження № 1-кп/210/105/23
У Х В А Л А

іменем України

26 грудня 2023 року

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у об`єднаному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває об`єднаний обвинувальний акт у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 186 КК України.

У судовому засіданні, призначеному на 26.12.2023 року, прокурором заявлено клопотання про продовження строків запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відповідно до якого прокурор наполягав на продовженні такого строку так як, станом на сьогоднішній день мають місце ризики, передбачені ст. 177 КПК України, що мали місце також під час обрання даного запобіжного заходу.

Обвинувачений надав клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який не пов`язаний з позбавленням волі, а саме цілодобовий домашній арешт за адресою АДРЕСА_1 .

Захисник в судовому засіданні заперечував проти клопотання прокурора, підтримав клопотання обвинуваченого щодо зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт із застосуванням електродних засобів контролю, оскільки ризики на які посилається прокурор на даний час відпали, так як обвинувачений тривалий час перебуває під вартою, його стан здоров`я значно погіршився, прокурором не забезпечується явка свідків, що свідчіть про затягування справи.

Приймаючи до уваги думку сторін процесу з приводу продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, суд дійшов до наступного висновку.

В силу вимог ст. 183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Висновок суду щодо доцільності дії саме такого запобіжного заходу повинен ґрунтуватись на оцінці усіх обставин справи та даних про особу.

Суд при розгляді даного питання враховує вимоги ст.29 Конституції України, ст.9 Загальної Декларації прав людини, ст.5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і ст.12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом. При цьому, ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. У цьому контексті має враховуватися, зокрема, особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування (рішення ЄСПЛ «Смірнов проти Росії» (п. 60).

Продовження тримання під вартою може бути виправданим тільки за наявності певного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до особистої недоторканності (рішення ЄСПЛ «Харченко проти України», «Лабіта проти Італії»).

При цьому, відповідно до ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

З обвинувальних акті вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України.

В судовому засіданні з пояснень обвинуваченого та його захисника встановлено, що обвинувачений має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Одним із ризиків, на які посилався прокурор та який було покладено в основу судового рішення під час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою був ризик незаконно впливати на свідків, потерпілих, а також ризик втечі через ймовірність майбутнього призначення покарання у вигляді позбавлення волі.

Однак, в судовому засіданні були допитані потерпілі та частково свідки, при цьому суд звертає увагу, що протягом тривалого періоду часу прокурором не забезпечувалась явка свідків в судове засідання для їх допиту, а тому даний ризик вже не може бути підставою для подальшого утримання обвинуваченого під вартою.

Між тим слід зазначити, що виключно тяжкість вчиненого особою кримінального правопорушення, на чому наполягає прокурор, не є безумовною підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, який, у відповідності до ст.183 КПК України, є винятковим запобіжним заходом.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на учасників справи в цьому кримінальному провадженні.

Згідно ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Під час розгляду клопотання про заміну запобіжного заходу на більш м`який, судом вивчається можливість застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту для запобігання вищезазначених ризиків, обставини, які виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого під вартою, а також інші обставини, які мають значення для вирішення даного питання.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги вищевказані обставини, суд вважає за можливе змінити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронного засобу контролю, враховуючи тяжкість вчиненого діяння, тривалість перебування обвинуваченого під вартою, із застосування обов`язків передбачених ст. 194 КПК України.

Крім того, орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це суду. Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою особи, яка перебуває під домашнім арештом згідно ухвали суду, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 331, 370, 372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 відмовити.

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу на домашній арешт задовольнити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронного засобу контролю, строком дії на 60 днів, тобто до 24.02.2024 року, поклавши на нього наступні обов`язки:

- не залишати цілодобово місце проживання: АДРЕСА_1 ;

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- не відлучатися з місця проживання без дозволу суду;

-утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілими, експертами по даному кримінальному провадженню.

Строк дії ухвали до 24.02.2024 року включно.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з-під варти негайно в залі суду.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебувають, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвалу в частині застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання до Відділення поліції №2 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає, однак заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на остаточне судове рішення.

Повний текст ухвали суду проголошено 27.12.2023 року о 13-00 годині.

Суддя: ОСОБА_1