Справа № 374/156/22
провадження № 1-кс/368/319/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" жовтня 2023 р. Кагарлицький районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

та захисника ОСОБА_4

Представника потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кагарлику, заяву захисника ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_6 в кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 125 ч.2 КК України,

встановив:

У провадженні судді Кагарлицького районного суду Київської області ОСОБА_6 перебуває кримінальне провадження №0000033 від 26.04.2022 про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 125 ч.2 КК України. Справа перебуває на стадії підготовчого засідання.

24.08.2023 року захисником ОСОБА_4 було подано заяву про відвід судді в якій він посилається на те, що 11.08.2023 року під час судового засідання сторона захисту повідомила, що обвинуваченій ОСОБА_7 не було вручено обвинувальний акт після закінчення досудового розслідування. Після чого головуючий суддя ОСОБА_6 розпорядився, щоб прокурор вручив обвинувальний акт під час судового засідання. На заперечення сторони захисту про незаконність такого вручення обвинувального акту в суді, суддя в порушення прав обвинуваченого зазначив, що якщо сторона захисту відмовляється від отримання, суд буде продовжувати розгляд справи.

А тому, захист вважає, що наявні обставини передбачені ст. 75 КПК України для відводу судді та просить відвести суддю ОСОБА_8 у кримінальному провадженні №0000033 від 26.04.2022 року по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 125 КК України.

В судовому засіданні захисник обвинуваченої заяву підтримав.

Представник потерпілої та Прокурор проти задоволення клопотання заперечили.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що в задоволенні заяви слід відмовити із слідуючих підстав.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні судді Кагарлицького районного суду Київської області ОСОБА_6 перебуває кримінальне провадження №0000033 від 26.04.2022 про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 125 ч.2 КК України.

Вказане кримінальне провадження надійшло до суду 21.11.2022 року.

На даний час вказане кримінальне провадження перебуває на стадії підготовчого засідання.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Отже, законом визначено як підставу відводу чи самовідводу - інші обставини, які викликають сумнівів у неупередженості судді.

Заява захисника ОСОБА_4 подана з підстав міркування щодо можливого упередженого ставлення судді ОСОБА_6 при розглядікримінальне провадження №0000033 про обвинувачення ОСОБА_7 за ч.2 ст. 125 КК України.

Крім цього відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У рішенні Європейського суду з прав людини Олександр Волков проти України від 09.04.2013 зазначається, що як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (п. 104 Рішення).

Розглядаючи вказані доводи захисника про відвід судді, суд виходить з того, що при визначенні існування у даній справі законних підстав сумніватися в неупередженості судді ОСОБА_6 , позиція захисника ОСОБА_4 , який заявляє відвід, має важливе, але не вирішальне значення.

Оцінюючи такий критерій як неупередженість, слід взяти до уваги положення статті 6 Конвенції про захист прав й основних свобод людини, а саме - кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Оцінку поняттю безсторонність було надано в рішеннях Європейського суду з прав людини (справа П`єрсак, А 53 параграф 30; Фіндлей, ор. сіt). Зокрема до безсторонності суду існує дві вимоги: суд повинен бути суб`єктивно вільний від упередження чи зацікавленості в результаті справи, по-друге, він також має бути безсторонній з об`єктивної точки зору, тобто має запропонувати досить гарантій для виключення будь-якого обґрунтованого сумніву стосовно його безсторонності. Аби задовольнити ці вимоги, суд повинен відповідати суб`єктивному і об`єктивному тесту: існування безсторонності для цілей статті 6 параграф 1 повинно визначатись згідно з суб`єктивним тестом, тобто на підставі особистого переконання окремого судді в даній справі, і також згідно з об`єктивним тестом, тобто встановлення - чи суддя має гарантії, достатні для виключення будь-якого законного сумніву стосовно безсторонності.

Аналогічною за змістом є сформована позиція у Бангладорських принципах поведінки судді. Зокрема пунктом 2.5 визначено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Наведений аналіз положень закону, а також критерії оцінки поняття безсторонність (неупередженість), дає підстави суду зробити висновки, що упередженість має місце лише тоді, коли міркування упередженості підтверджуються і відповідними фактами.

Оцінюючи наведені заявником обставини, суд виходить з того, що не вручення обвинувального акту на досудовому слідстві не є підставою для відводу судді.

З приводу наведеного, суд звертає увагу на те, що виходячи із правових норм, закріплених в статтях 75, 76 КПК України, статтях 14, 106 Закону України Про судоустрій та статус суддів , статей 126, 129 Конституції України, рішення суду, дії або бездіяльність суддів під час здійснення правосуддя, підготовки, розгляду справ у судових інстанціях, звернення рішення до виконання тощо можуть оскаржуватися апеляційному та касаційному порядку і не є підставою для відводу судді у справі. Тому наведені захисником обставини не можуть бути підставою для відводу судді ОСОБА_6 у справі № 374/156/22.

Обставин, які передбачені статтями 75, 76 КПКУ України та які б унеможливлювали участь судді ОСОБА_6 у кримінальному провадженні не встановлено.

А тому в задоволенні заяви слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 75, 80, 81 КПК України, -

у х в а л и в:

В задоволенні заяви захисника ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_6 в кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає, заперечення проти даної ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення.

Суддя : ОСОБА_1