Провадження № 1-кс/202/407/2024
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

10 січня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

представника власника майна - адвоката ОСОБА_4

розглянувши клопотання прокурора Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000050 від 17.05.2019 року, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості щодо якого 17.05.2019 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000050 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2,3 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч.ч. 2,3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні здійснюється СУ ГУНП в Дніпропетровській області.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням здійснюється Криворізькою спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Східного регіону.

09.01.2024 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання прокурора Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000050 від 17.05.2019 року.

Дане клопотання, згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду, було передано слідчому судді 11.04.2023 року.

Згідно з матеріалами клопотання досудовим розслідуванням встановлено, що на протязі 2019 року, ОСОБА_5 діючи відповідно розробленого злочинного плану ОСОБА_6 умисно з корисливих мотивів та з метою систематичного заволодіння бюджетними коштами, у складі організованої групи в якості виконавця, зловживаючи службовим становищем виконавчого директора ТОВ «БК «УКРІНТЕРБУД», усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи настання небезпечних наслідків у вигляді спричинення матеріальних збитків державі та бажаючи їх настання, в порушення вимог Статуту ТОВ «БК «УКРІНТЕРБУД» та договору підряду № 455/2018/455 від 27.12.2018, достовірно знаючи обсяг та вартість фактично виконаних будівельних робіт, склала, особисто підписала та скріпила печаткою ТОВ «БК «УКРІНТЕРБУД» акти приймання виконаних будівельних робіт за 2019 року форми КБ-2в та довідки про вартість виконаних будівельних робіт і витрати за 2019 року форми КБ-3 виконання будівельних робіт по «Капітальному ремонту будівлі № 30/571 (Їдальні), 17 отбр, м. Кривий Ріг, Військове містечко №30» , в які внесла недостовірні відомості щодо фактичних обсягів виконаних підрядних робіт, які є завищеними та не відповідають дійсності, всього на загальну суму 3 772 823,72 грн з ПДВ, тоді як, зазначені роботи в повному об`ємі фактично виконані не були, після чого передала їх для підписання організатору ОСОБА_6 .

У свою чергу, ОСОБА_6 діючи умисно, на виконання розробленого злочинного плану, у складі організованої групи як організатор, зловживаючи службовим становищем директора ТОВ «БК «УКРІНТЕРБУД», усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи настання небезпечних наслідків у вигляді спричинення матеріальних збитків державі та бажаючи їх настання, в порушення вимог Статуту ТОВ «БК «УКРІНТЕРБУД» та договору підряду № 455/2018/455 від 27.12.2018, після отримання актів приймання виконаних будівельних робіт за 2019 року форми КБ-2в та довідки про вартість виконаних будівельних робіт і витрати за 2019 року форми КБ-3 виконання будівельних робіт по «Капітальному ремонту будівлі № 30/571 (Їдальні), 17 отбр, м. Кривий Ріг, Військове містечко №30», будучи обізнаним про недостовірність відомостей щодо фактичних обсягів виконаних підрядних робіт, особисто підписав їх та скріпив печаткою ТОВ «БК «УКРІНТЕРБУД», після чого передав їх для підписання учаснику злочинної групи ОСОБА_7 .

В свою чергу, ОСОБА_7 діючи умисно, на виконання розробленого ОСОБА_6 злочинного плану як виконавець, у складі організованої групи, зловживаючи службовим становищем інженера технічного нагляду, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи настання небезпечних наслідків у вигляді спричинення матеріальних збитків державі та бажаючи їх настання, в порушення вимог договору підряду № 455/2018/455 від 27.12.2018 та договору № 20/2019/20 від 28.03.2019 на здійснення технічного нагляду, після отримання актів приймання виконаних будівельних робіт за 2019 року форми КБ-2в та довідок про вартість виконаних будівельних робіт і витрати за 2019 року форми КБ-3 виконання будівельних робіт по «Капітальному ремонту будівлі № 30/571 (Їдальні), 17 отбр, м. Кривий Ріг, Військове містечко №30», будучи обізнаним про недостовірність відомостей щодо фактичних обсягів виконаних підрядних робіт, особисто підписав їх та скріпив особистою печаткою.

При цьому, орган досудового розслідування дійшов обґрунтованого висновку, що вказані службові особи ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «УКРІНТЕРБУД» спільно з інженером технічного нагляду шляхом складання, підписання, видачі завідомо неправдивих документів у вигляді актів за формою № КБ-2в приймання виконаних будівельних робіт: № 1 за березень 2019 року від 27.03.2019, № 2 за квітень 2019 року від 25.04.2019, № 3 за червень 2019 року від 15.07.2019, № 6 за липень 2019 року від 01.08.2019, № 5 за серпень 2019 року від 08.08.2019, № 8 за вересень 2019 року від 16.09.2019; вчинили дії, що призвели до безпідставного перерахування бюджетних коштів у сумі 3 772 823,72 грн. на банківські рахунки ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «УКРІНТЕРБУД» за договором підряду № 455/2018/455 від 27.12.2018, що складає 3 927,98 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, встановлених діючим законодавством України на час скоєння злочину, чим спричинено тяжкі наслідки державним інтересам на вказану суму.

Таким чином ОСОБА_6 ,підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України, а саме в утворенні організованої групи для заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене повторно, вчинене організованою групою в особливо великих розмірах та ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України, а саме організацію службового підроблення, тобто складання, видачу службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, вчинене організованою групою.

04.01.2024 ОСОБА_6 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191,

ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України.

04.01.2024 на підставі ухвал слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18.12.2023 слідчим проведено обшук транспортного засобу BMW 520I, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 є ОСОБА_6 та DAEWOO MATIZ, реєстраційний номер НОМЕР_3 , VIN-код НОМЕР_4 є ОСОБА_6 , в ході яких виявлено та вилучено:

- транспортний засіб BMW 520I, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 є ОСОБА_6 ;

- транспортний засіб DAEWOO MATIZ, реєстраційний номер НОМЕР_3 , VIN-код НОМЕР_4 є ОСОБА_6 ;

- ключі від запалювання вказаних транспортних засобів.

Постановою слідчого від 04.01.2024 вказані вище речі та документи визнані речовими доказами на підставі ст. 98 КПК України.

Прокурор у судовому клопотання підтримав та просив задовольнити.

Представник власника майна - адвокат у судовому засіданні просив клопотання задовольнити частково, а саме відмовити в накладенні арешту в частині користування майном.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів, що і потрібно під час даного досудового розслідування.

Арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України. Згідно статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, що були знаряддям скоєння кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або утримують інші відомості, що можуть бути використані як доказ факту або обставин, що встановлюються під час проведення досудового розслідування.

Згідно зі ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 170-174 КПК України.

Виходячи з норм ч. 1 ст. 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Відповідно до ч. 6 ст. 22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, у тому числі у реалізації права на збирання речових доказів.

Положеннями ч. 1 ст. 170 КПК України, серед іншого встановлено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Положеннями ч. 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Нормами ч. 1 ст. 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В свою чергу вказані предмети. відповідають критеріям ст. 98 КПК України, оскільки є об`єктами кримінально протиправних дій. Слідчим винесено постанову про визнання їх речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки на теперішній час у слідства є достатньо підстав вважати, що вилучене під час вказаного вище огляду майно може бути використане у якості доказів у кримінальному провадженні.

Таким чином, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна, а саме зазначеного вище речового доказу, для виконання завдання арешту майна, встановленого ч. 1 ст. 170 КПК України, щодо запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження, а також для забезпечення проведення експертиз, наявні підстави у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження арешту.

У разі зволікання із наданням дозволу на арешт майна (речового доказу) виникає ризик його знищення або переховування, тощо.

З метою подальшого використання вилученого майна у кримінальному провадженні, виникла необхідність у накладенні на нього арешту.

Наведене зумовило прокурора звернутися із клопотанням до слідчого судді.

Проаналізувавши вищенаведені обставини, вивчивши матеріали клопотання, приходжу до висновку, що на час розгляду клопотання є достатньо підстав вважати, що вилучене майно, на яке прокурор просить накласти арешт, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 170 КПК України арешт майна здійснюється на підставі ухвали слідчого судді.

Згідно ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

На підставі ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час досудового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу, зокрема, зберегло на собі сліди кримінального правопорушення, є засобом чи знаряддям вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п.п. 3,4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Згідно ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Враховуючи вищевикладене, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), виникає необхідність у застосуванні саме такого засобу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту на майно, а тому слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим, відповідає вимогам ст.171 КПК України і підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання прокурора - задовольнити.

Накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , індивідуальний податковий номер НОМЕР_5 , у кримінальному провадженні №0000050 від 17.05.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч. 2,3 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч.ч. 2,3 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування майном, а саме:

- транспортний засіб BMW 520I, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_6 ;

- транспортний засіб DAEWOO MATIZ, реєстраційний номер НОМЕР_3 , VIN-код НОМЕР_4 , власником якого є ОСОБА_6 ;

- ключі від запалювання вказаних транспортних засобів.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі протягом 5-ти днів з дня проголошення ухвали, апеляційної скарги.

Особи які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом 5-ти днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1