Справа №751/6543/23
Провадження №1-кп/751/346/23
УХВАЛА

13 листопада 2023 р. місто Чернігів

Новозаводський районний суд м. Чернігова у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

за участі прокурора ОСОБА_5

за участі обвинуваченого ОСОБА_6

за участі захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові кримінальне провадження № 0000116 від 23.03.2022 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , утримується в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор», у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Згідно з обвинувальним атом ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні державної зради, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності та державній безпеці України, шляхом надання представникам іноземної держави - російської федерації допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 KK України.

В провадженні Новозаводського районного суду м. Чернігові кримінальне провадження пре буває з 02 серпня 2023 року. Згідно з реєстром матеріалів досудового розслідування у даному кримінальному провадженні за підозрою в вчинення злочину ОСОБА_6 був затриманий 07.02.2023. Запобіжний захід у виді тримання під вартою обраний слідчим суддею 08.02.2023, та продовжувався на підставі ухвал слідчих суддів від 30.06.2023, 28.04.2023, 07.07.2023 та 04.08.2023. Ухвалою колегії суддів Новозаводського районного суду м. Чернігові від 15.09.2023 ОСОБА_6 продовжено обраний стосовно нього запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 13.11.2023.

30.10.2023 прокурором заявлене клопотання про продовження ОСОБА_6 строку триманні під вартою на 60 днів з посланням на те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, надавав підтримку у проведенні підривної діяльності проти України під час збройної агресії рф, та має зв`язки зі спецслужбами рф, тому може покинути територію України, переховуватись на території рф, та продовжити протиправну діяльність на користь держави агресора.

Відповідно до ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

ОСОБА_6 проти продовження строку його тримання під вартою заперечував, справу вважає сфабрикованою, співробітники СБУ прослуховували його незаконно. Щодо запобіжного заходу, він погоджується на будь який інший, окрім отримання під вартою.

Захисник ОСОБА_7 проти задоволення клопотання прокурора заперечував, підозру ОСОБА_6 вважає необґрунтованою, а наведені прокурором ризики відсутніми.

Вислухавши учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт та додані матеріали, суд дійшов висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті (тобто тримання під вартою).

Станом на 13.11.2023 позиція суду щодо запобіжного заходу ОСОБА_6 залишається незмінною, оскільки відповідно до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 2 ст. 111 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, який карається позбавленням волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацію майна, відповідно тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання винним у інкримінованому злочині, пов`язана з ризиком переховування від суду, і ця обставина з моменту обрання запобіжного заходу не змінилась. Суд погоджується зі стороною обвинувачення в частині існування реального ризику переховування ОСОБА_6 не тільки на території України а і за її межами. На думку колегії суддів ОСОБА_6 , з разі обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, може продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується, та вчинити інші протиправні дії на користь держави-агресора - російської федерації з застосуванням засобів електронної комунікації або іншим чином.

За усталеною практикою Європейського суду з прав людини, питання про тримання особи під вартою має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав, якими національні органи мотивували свої рішення, та належно задокументованих фактів. Таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи (див., рішення у справі «Лабіта проти Італії» (980_009 ) (Labita v. Italy), [GC], N 26772/95, п. 153, ECHR 2000-IV та інш.). Небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Окрім виконання норми закону прямої дії про обов`язкове застосування у справах цієї категорії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, судом також беруться до уваги дані про особу обвинуваченого, його вік, стан здоров`я, проживання не за місцем реєстрації, відсутність даних про наявність обставин, які перешкоджають застосуванню відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (тяжкі невиліковні хвороби, тощо).

Обрання більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого та не запобігатиме ризикам, передбаченим п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тому суд не погоджується з позицією обвинуваченого в частині обрання йому більш м`якого запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України суд має право не визначати розмір застави у даному кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 183, 331 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою, з утриманням в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» строком до двох місяців, до 11 січня 2024 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_2