Справа № 567/1926/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2023 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000150 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України

встановив:

09 серпня 2023 приблизно о 09 год. 30 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи на вулиці поблизу приміщення HACK «Оранта», що розташоване за адресою: м. Острог вул. Академічна, 2 Острозької територіальної громади Рівненського району Рівненської області, під час конфлікту на ґрунті особистих неприязних відносин з ОСОБА_4 , з якою має спільну дитину, достовірно знаючи, що потерпіла перебуває у стані вагітності, умисно наніс ОСОБА_4 один удар рукою по обличчю, чим заподіяв їй тілесні ушкодження у вигляді набряку м`яких тканин носа, на тлі якого відмічається синець, закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи №125 від 20.08.2023 відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Частинами 2, 3 ст. 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Обвинувачений ОСОБА_3 у присутності захисника ОСОБА_5 надав письмову заяву, відповідно до якої він беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами та розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні, ознайомлений з обмеженнями права апеляційного оскарження вироку, передбаченими ч. 2 ст. 302 КПК України.

Крім того, в заяві ОСОБА_3 вказав, що його згода на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без його участі є добровільною та висловленою без будь-якого примусу.

Потерпілою ОСОБА_4 подано заяву, в якій вона погодилася із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, зазначила, що вона ознайомлена з обмеженнями права апеляційного оскарження вироку, передбаченими ч. 2 ст. 302 КПК України, та погодилася з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні. Претензій до обвинуваченого не має та при призначенні покарання покладається на розсуд суду.

Оскільки прокурор клопотав про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового засідання, без виклику учасників судового провадження і обвинувачений та потерпіла проти цього не заперечували, про що подали відповідні заяви, суд проводить судовий розгляд обвинувального акту у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, оскільки не вбачає підстав призначити розгляд у судовому засіданні та викликати учасників кримінального провадження.

За наведених обставин, умисні дії ОСОБА_3 суд кваліфікує як кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, а саме, тобто в умисному заподіянні легких тілесних ушкоджень, і вважає вину ОСОБА_3 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення (проступку) встановленою.

Відповідно до положень ст. 50 КК України до особи, визнаної винною за вироком суду у вчиненні кримінального правопорушення застосовується покарання, яке є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Виходячи з засади співмірності, призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого та зокрема те, що відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_3 , є кримінальним проступком за вчинення якого передбачено альтернативу видів покарання.

Беручи до уваги особу обвинуваченого, суд враховує, що ОСОБА_3 по місцю проживання характеризується позитивно, на диспансерному обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, не працює, водночас за віком та станом здоров`я є працездатним.

Відповідно до ст. 66 КК України, як пом`якшуючі покарання обставини суд враховує активне сприяння ОСОБА_3 розкриттю кримінального правопорушення та щире каяття.

В той же час, суд враховує, що обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою перебуває у близьких відносинах; вчинення кримінального правопорушення щодо жінки, яка завідомо для винного перебувала у стані вагітності.

З урахуванням викладених обставин та особи обвинуваченого, суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченому слід призначити в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу, яке буде відповідати не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, буде обґрунтованим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Витрати на залучення експерта і речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.368-371, 373-374, 381-382 КПК України

засудив:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України, копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

На вирок учасниками кримінального провадження протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд Рівненської області з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, а саме: вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_1