Справа № 629/5264/15
Провадження № 1-кп/639/165/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2024 року м. Харків

Суддя Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , розглянувши клопотання обвинуваченого ОСОБА_2 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції під час судового розгляду кримінального провадження № 0000124 від 15.01.2013 за обвинуваченням

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 186, ч. 1 ст. 342 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді у Жовтневому районному суді м. Харкова знаходиться кримінальне провадження № 0000124 від 15.01.2013 за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 186, ч. 1 ст. 342 КК України.

13.02.2024 до Жовтневого районного суду м. Харкова електронною поштою надійшло клопотання обвинуваченого ОСОБА_2 про участь у судовому засіданні по справі № 629/5264/15, призначеному на 20.02.2024 та всіх наступних судових засіданнях, у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів із застосуванням системи «Захищений відеоконференцзв`язок з судом», оскільки обвинувачений знаходиться в іншому населеному пункті, який має значну віддаленість від м. Харкова.

Дослідивши клопотання, суд приходить до наступних висновків.

Частиною 7 статті 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що учасникам судового процесу на підставі судового рішення забезпечується можливість брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у порядку, встановленому законом. Обов`язок забезпечити проведення відеоконференції покладається на суд, який отримав судове рішення про проведення відеоконференції, незалежно від спеціалізації та інстанції суду, який прийняв таке рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 336 КПК України судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження) у разі неможливості безпосередньої участі учасника кримінального провадження в судовому провадженні за станом здоров`я або з інших поважних причин.

Вимогами частини 4 статті 336 КПК України передбачено, якщо особа, яка братиме участь у судовому провадженні дистанційно, знаходиться у приміщенні, розташованому на території, яка перебуває під юрисдикцією суду, або на території міста, в якому розташований суд, судовий розпорядник або секретар судового засідання цього суду зобов`язаний вручити такій особі пам`ятку про її процесуальні права, перевірити її документи, що посвідчують особу, та перебувати поряд з нею до закінчення судового засідання.

За нормами ч. 5 цієї ж статті якщо особа, яка братиме участь у судовому провадженні дистанційно, знаходиться у приміщенні, розташованому поза територією юрисдикції суду та поза територією міста, в якому розташований суд, суд своєю ухвалою може доручити суду, на території юрисдикції якого перебуває така особа, здійснити дії, передбачені частиною четвертою цієї статті.

При цьому, проведення відеоконференцзв`язку під час судового засідання за участі сторін поза межами приміщення суду за допомогою власних технічних засобів учасників, цією нормою не передбачено.

Процес організації проведення судового засідання в режимі відеоконференції згідно ст. 336 КПК України безпосередньо покладається одночасно як на суд, що розглядає відповідне провадження, так і на суд (або орган досудового розслідування, або установу попереднього ув`язнення, або установу виконання покарань) за територіальним місцезнаходженням учасника судового процесу, що обрав такий вид участі у засіданні. У цьому випадку може бути забезпечено реалізацію положень ч. 4 ст. 336 КПК України, яка передбачає обов`язок суду вручити особі, яка бере участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, пам`ятку про її процесуальні права та перевірити її документи, що посвідчують особу.

При проведенні судового засідання в режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, з використанням власних технічних засобів із застосуванням системи «Захищений відеоконференцзв`язок з судом», реалізація положень ч. 4 ст. 336 КПК України, є неможливою.

Висновок про неможливість проведення дистанційного судового провадження в порядку КПК України в режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення з використанням власного облікового запису міститься і в ухвалі Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07.09.2023 у справі №641/4705/19 (провадження № 51-714 впс-23), ухвалі Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 20.03.2023 у справі №357/4609/22 (провадження № 51-4056 км22) тощо.

Враховуючи наведене, здійснення судового провадження в режимі відеоконференції у іншому місці, розташованому на території, яка не перебуває під юрисдикцією суду, навіть за наявності технічних можливостей позбавить можливість суд виконати вимоги ст. 342-345 КПК України та дотриматись процедури розгляду справи, визначеної цим Кодексом.

Крім того, суд зазначає, що у клопотанні про забезпечення судового розгляду в режимі відеоконференції повинні бути не лише наведені обставини, на які учасник судового провадження посилається як на підставу для задоволення клопотання, але й обов`язково надані докази, якими обґрунтовується застосування однієї з підстав зазначеної в ч. 1 ст. 336 КПК України.

Прийняття рішення щодо проведення судового засідання в режимі відеоконференції є правом суду. Вказана норма не передбачає обов`язку проведення судового засідання в режимі відеоконференції в разі наявності про це клопотання сторони.

Спосіб участі у режимі відеоконференції має винятковий характер, повинні насамперед існувати причини, які ускладнюють або роблять неможливим особисту участь сторони чи її представника в судовому засіданні.

Однак, всупереч положенням ст. 336 КПК України обвинувачений ОСОБА_2 не наводить виключних об`єктивних обставин, які б дали підстави проводити судові засідання в режимі відеоконференції за його участю поза межами суду із застосуванням власних технічних засобів. Сам по собі факт звернення із клопотанням не є безумовною підставою для його задоволення.

Відповідно до пункту 1 частини 7 ст.42 КПК України обвинувачений зобов`язаний прибути за викликом суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк заздалегідь повідомити про це суд.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що будь-яких правових підстав для призначення судового засідання у режимі відеоконференції за участю обвинуваченого ОСОБА_2 немає, у зв`язку із чим у задоволенні клопотання необхідно відмовити.

Разом з цим, суд роз`яснює обвинуваченому, що останній не позбавлений можливості звернутися до суду з клопотанням, порядку ст. 336 КПК України, про проведення наступних наступних засідань в режимі відеоконфернеції з будь-яким судом, розташованим на території України.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 336, 369372 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_2 про забезпечення його участі у судовому розгляді справи в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1