Справа № 504/4017/14-к
Номер провадження 1-кп/504/373/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.10.2023 року смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретарів судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

прокурорів Доброславської окружної прокуратури Одеської області - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Доброслав Одеського району обвинувальний акт по кримінальному провадженню за № 0000912 від 04.09.2014 за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, українця за національністю, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітнього сина 2022 року народження, працюючого директором ТОВ «Крайс Лайн», зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що в травні місяці 2014, більш точної дати не встановлено, ОСОБА_8 перебуваючи в м. Одесі на Куликовому полі, познайомився з особою, відносно якого матеріали виділено в інше провадження через розшук останнього, після чого між ними склалися приятельські стосунки, які вони надалі підтримували спілкуючись за телефонним мобільним зв`язком та переписуючись в мережі «Інтернет».

Так, 01.09.2014 та 02.09.2014, переписуючись в соціальній мережі «Інтернет» та «В контакте» та розмовляючи при особистих зустрічах, ОСОБА_8 та особа, відносно якого матеріали виділено в інше провадження через розшук останнього, виявили спільну невдоволеність встановленням пам`ятного знаку «Небесної сотні» в смт. Комінтернівське (на час розгляду справи у суді смт. Доброслав) Одеської області та домовились між собою його пошкодити і тим самим порушити громадський порядок, проявивши неповагу до суспільства та викликати вказаними діями тривале порушення спокою громадян на кошти яких він був встановлений та щодо встановлення якого мало місце широке суспільне обговорення у тому числі в мережі «Інтернет» та у інших засобах масової інформації.

З метою реалізації виниклого умислу, за пропозицією ОСОБА_8 щодо залучення до виконання вказаного злочину ще однієї особи, особа, відносно якого матеріали виділено в інше провадження через розшук останнього, запропонував залучити до його виконання свого знайомого - особу, відносно якого матеріали також виділено в інше провадження через розшук останнього. Отримавши згоду ОСОБА_8 , особа, відносно якого матеріали виділено в інше провадження через розшук останнього, 02.09.2014 біля 22.00 год. зустрівся з особою, відносно якого матеріали також виділено в інше провадження через розшук останнього, на вул. Добровольського у м. Одесі де запропонував особі, відносно якого матеріали також виділено в інше провадження через розшук останнього, вчинити вказанні злочинні дії спільно з ним та ОСОБА_8 на що останній погодився.

Надалі, у той же день, біля 22:40 год. ОСОБА_8 та особа, відносно якого матеріали виділено в інше провадження через розшук останнього, зустрілися на вул. Добровольського в м. Одесі під час якої, ОСОБА_8 було повідомлено про згоду отриману від особи, відносно якого матеріали також виділено в інше провадження через розшук останнього, на спільну участь у вчиненні вказаних злочинних дій.

З метою підготовки та розроблення плану вчинення злочину, ОСОБА_8 та особа, відносно якого матеріали виділено в інше провадження через розшук останнього, 02.09.2014 біля 23:30 на а/м «Мітцубісі Галант» реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким користувався та управляв ОСОБА_8 поїхали до смт. Комінтернівське (на час розгляду справи у суді смт. Доброслав), де, не виходячи з салону автомобілю, оглянули пам`ятний знак «Небесної сотні», встановлений по вул. Ветеринарній та навколишню місцевість і досягли спільної змови вчинити за участю особи, відносно якого матеріали також виділено в інше провадження через розшук останнього, пошкодження пам`ятного знаку протягом наступної доби.

03.09.2014, у вечірній час доби, діючи умисно, за попередньо розробленим планом, особа, відносно якого матеріали виділено в інше провадження через розшук останнього керуючи автомобілем «Деу-Сенс» держномер НОМЕР_2 прибув в с. Олександрівка Комінтернівського (на час розгляду справи Одеського) району Одеської області до місця мешкання особи, відносно якого матеріали також виділено в інше провадження через розшук останнього у провулок Сереневий, де зустрівся з останнім з яким вони обговорили попередній план вчинення кримінального правопорушення, під час якого особа, відносно якого матеріали також виділено в інше провадження через розшук останнього, запропонував використати для пошкодження пам`ятного знаку наявну у нього кувалду, після чого надав її особі, відносно якого матеріали виділено в інше провадження через розшук останнього, для поміщення у належний йому автомобіль.

Надалі, особи, відносно яких матеріали виділено в інше провадження через розшук останніх, на вказаному автомобілі прибули до кафе «Макдональдс» по вул. Добровольського у м. Одесі, де за попередньою домовленістю біля 02:45 год. 04.09.14 зустрілися з ОСОБА_8 .

Надалі, особи, відносно яких матеріали виділено в інше провадження через розшук останніх та ОСОБА_8 діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, на автомобілі «Деу Сенс» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням особи, відносно якого матеріали виділено в інше провадження через розшук останнього, направились в сторону смт. Комінтернівське (на час розгляду справи смт. Доброслав). В ході руху, особи, відносно яких матеріали виділено в інше провадження через розшук останніх та ОСОБА_8 остаточно досягли попередньої єдиної злочинної змови про вчинення кримінального правопорушення, розробили та узгодили план його вчинення та рольову участь кожного для досягнення визначеної мети, а саме грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, із супроводженням особливою зухвалістю у вигляді пошкодження майна та тривалого порушення спокою громадян.

Прибувши 04.09.2014 біля 03.20 год. до смт. Комінтернівське (смт. Доброслав), виконуючи заздалегідь обумовлену йому роль ОСОБА_8 , діючи умисно, за попередньою змовою з особами, відносно яких матеріали виділено в інше провадження через розшук останніх, вийшов з автомобілю на трасі Одеса-Березівка та переконавшись у відсутності сторонніх осіб, які могли б стати очевидцями їх злочинних дій, став спостерігати за місцевістю для попередження особи, відносно якого матеріали також виділено в інше провадження через розшук останнього, щодо виникнення перешкоди у реалізації їх спільного злочинного наміру.

Так, особа, відносно якого матеріали виділено в інше провадження через розшук останнього, проїхавши вздовж селища Комінтернівське (смт. Доброслав) по автодорозі Одеса-Березівка, зупинився на узбіччі, навпроти вул. Ветеринарної, де діючи умисно, виконуючи роль водія та спостереження за місцевістю і попередження інших співучасників про можливе викриття їх спільної злочинної діяльності, знаходячись в автомобілі, почав спостерігати за місцевістю.

04.09.2014, біля 03:22 год., особа, відносно якого матеріали виділено в інше провадження через розшук останнього, виконуючи заздалегіть обумовлену йому роль, діючи умисно, за попередньою змовою з іншою особою, що перебуває у розшуку та ОСОБА_8 , взявши з собою приготовану кувалду, пішов у напрямку пам`ятного знаку «Небесної сотні», де не отримавши від зазначених осіб попереджень про виникнення перешкод у реалізації їх спільного злочинного наміру, підійшов до пам`ятного знаку «Небесної сотні» та принесеною з собою кувалдою, наніс два удари по вертикальній плиті пам`ятного знаку, відбивши вказаними ударами його верхню частину.

Дії ОСОБА_8 органами досудового розслідування кваліфіковано за ч.2 ст. 296 КК України хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

В підготовчому судовому засіданні, у зв`язку із встановленням підстав для закриття кримінального провадження відповідно до положень ч. 2 ст. 284 КПК України, судом на виконання вимог ч.3 ст. 285 КК України обвинуваченому роз`яснено положення п.3 ч.1 ст. 49 КК України. Після роз`яснення судом права обвинуваченого на звільнення його від кримінальної відповідальності через перебіг строків давності, обвинуваченим ОСОБА_8 висловлено заперечення проти закриття кримінального провадження на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України за нереабілітуючими підставами. Обвинувачений заявив про свою невинуватість, про бажання довести свою невинуватість та наявність підстав для його виправдання, оскільки інкриміноване кримінальне правопорушення він не вчиняв.

Будучи допитаним в ході судового розгляду справи, обвинувачений ОСОБА_8 суду показав, що орієнтовно в 20 числах вересня місяця 2014 року, до нього в дім прийшли працівники СБУ робити обшук, нічого не знайшли, забрали його ноутбук та відвезли спочатку в СБУ, а потім передали в Комінтернівське РОВД. Все це стосувалося події яка мала місце 02 вересня 2014 року, коли його знайомий на ім`я ОСОБА_10 подзвонив у ночі та запропонував поїхати з ним в смт. Комінтерново. Тієї ж ночі він приїхав на посьолок ОСОБА_11 де його чекав ОСОБА_10 зі своїм родичем, якого він побачив вперше. Під час поїздки між ним та ОСОБА_10 відбувся конфлікт та його висадили з машини на трасі біля підстанції. Оскільки була ніч, він не зміг спіймати автівку тому йшов пішки в напрямку м. Одеси. Через деякий час їхала автівка, та виявилося, що це ОСОБА_10 , його підібрали та відвезли до міста. Додатково пояснив, що з ОСОБА_10 познайомився в травні 2014 року біля Кулікового поля в м. Одесі. Був там через стурбованість від подій, що мали місце в м. Одесі 02 травня 2014 року. Взагалі, політикою ніколи не цікавився, працював, займався своїм життям, саме стурбованість за місто зумовила його цікавість. На ОСОБА_12 полі він познайомився з ОСОБА_10 та останній виявився обізнаним про події та зацікавив його цим. З ОСОБА_10 спілкувався декілька разів по телефону, останній приїзжав до нього. ОСОБА_10 повідомив свою пропозицію поїхати до Комінтерново та зруйнувати пам`ятник. Він був обізнаний про мету ОСОБА_10 руйнувати пам`ятник але був проти цього. Під час поїздки в смт. Комінтерново відмовився це робити, що викликало сварку в машині, через що його висадили на трасі з машини, після чого він пішки пішов в напрямок Одеси.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні показав, що він є другом обвинуваченого ОСОБА_8 , по справі йому нічого не відомо, своїх політичних поглядів обвинувачений ніколи не висказував, агресії до події майдану не висловлював, обвинувачений політично не активний.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні показав, що обвинувачений ОСОБА_8 є його сином, про подію яка розглядається узнав під час обшуку в квартирі, не вірить, що обвинувачений може бути причетним до руйнування пам`ятника, характеризує його як порядку людину, знає, що інші особи вчинили цей злочин, але вказаних осіб він не знає.

Покази даних свідків, суд визнає такими, що не мають доказової цінності, останні не вказують на причину, наслідок або умови вчинення інкримінованого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, не встановлюють наявність суспільно небезпечного діяння, винуватість обвинуваченого та інших обставин, що мають значення для кримінального провадження.

В ході судового розгляду, з метою забезпечення повноти дослідження всіх обставин справи, судом були застосовані всі можливі процесуальні заходи для забезпечення явки до суду та допиту свідків обвинувачення ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 . Судом неодноразово надсилалися судові виклики за адресами проживання свідків, зазначених в обвинувальному акті; з Міграційної служби затребувана інформація про місце реєстрації осіб; надіслані судові виклики за місцем реєстрації вищезазначених осіб; ухвалою суду, відповідно до ч.1 ст.114 КПК України встановлено процесуальний строк прокурору для забезпечення явки вищезазначених свідків обвинувачення. Через недбале ставлення до своїх процесуальних прав та обов`язків сторона обвинувачення не забезпечила у встановлений судом строк участь вказаних свідків та відмовилася від їх допиту.

Свідок ОСОБА_19 не був допитаний під час судового розгляду справи у зв`язку з його смертю (актовий запис про смерть № 365 від 04.05.2016 року).

Дослідивши безпосередньо під час судового розгляду визначений обсяг доказів, наданих стороною обвинувачення та стороною захисту, з`ясувавши обставини кримінального провадження, суд вирішуючи обвинувачення по суті, приходить до висновку про недоведеність вчинення ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення поза розумним сумнівом.

Обвинувачення ОСОБА_8 ґрунтується на показах свідків описаних вище та письмових доказах, під час дослідження яких було встановлено наступне.

Згідно з приписами частини першої статті 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини. При цьому пунктом 1 частини другої статті 87 КПК України регламентовано, що суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов.

Відповідно до ч.1 ст. 334 КПК України матеріали кримінального провадження можуть об`єднуватися в одне провадження або виділятися в окреме провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, згідно з правилами, передбаченими статтею 217 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст. 217 КПК України у разі необхідності в одному провадженні можуть бути об`єднані матеріали досудових розслідувань щодо декількох осіб, підозрюваних у вчиненні одного кримінального правопорушення, або щодо однієї особи, підозрюваної у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, а також матеріали досудових розслідувань, по яких не встановлено підозрюваних, проте є достатні підстави вважати, що кримінальні правопорушення, щодо яких здійснюються ці розслідування, вчинені однією особою (особами).

За відсутності вище зазначених підстав, використання для обвинувачення особи доказів, які збиралися в іншому кримінальному провадженні, є істотним порушенням норм КПК України та є підставою для визнання їх недопустимими. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 26 січня 2021 року (справа № 127/25394/18 № 51-2133км20).

Під час дослідження письмових доказів наданих стороною обвинувачення судом встановлено, що у кримінальному провадженні № 0000912 від 04.09.2014 (що розглядається судом) в основу обвинувачення ОСОБА_8 покладено докази, здобуті в результаті проведення слідчих дій під час досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0000123 від 24.06.2014 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2 ст. 110 КК України, а саме докази добуті:

-23.09.2014 під час обшуку в будинку АДРЕСА_2 , на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 18.09.2014;

-23.09.2014 під час обшуку в будинку АДРЕСА_3 , на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 18.09.2014;

-23.09.2014 під час обшуку в квартирі АДРЕСА_4 на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 18.09.2014;

-23.09.2014 під час обшуку житлових приміщень розташованих за адресою: АДРЕСА_5 ,51,52,53,54,56,57 на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 18.09.2014;

-23.09.2014 під час обшуку в будинку АДРЕСА_6 на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 18.09.2014;

-23.09.2014 під час обшуку в квартирі АДРЕСА_7 на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 18.09.2014;

-23.09.2014 під час пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками;

-23.09.2014 під час огляду Інтернет сторінки у соціальній мережі «Вконтакті»;

-18.09.2014 за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії, в ході спостереження, відбору, фіксації і прослуховування змісту телефонних розмов між особою, відносно якого матеріали виділено в інше провадження через розшук останнього та іншими абонентами;

-17.09.2014 за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії, в ході спостереження, відбору, фіксації і прослуховування змісту телефонних розмов між особою, відносно якого матеріали виділено в інше провадження через розшук останнього та іншими абонентами.

Таким чином, вище перелічені докази були добуті в результаті проведення слідчих дій в іншому кримінальному провадженні, з яким провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_8 не об`єднувалось, не виділялось, ухвала слідчого судді про надання дозволу на використання матеріалів з іншого провадження не приймалася. Протилежне стороною обвинувачення під час забезпеченого судом змагального процесу доведено не було. Підтверджуючі процесуальні документи суду не надано.

З урахуванням викладеного, суд констатує порушення ст. 87 КПК України, у зв`язку з чим, подальше використання та оцінку цих доказів в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_8 вважає не можливим, оскільки встановлені обставини є безумовною підставою для визнання таких доказів недопустимими.

При дослідженні інших письмових доказів, а саме:

-протоколу прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення (або таке, що готується) від 04.09.2014, згідно якого головою Комінтернівської сільради ОСОБА_19 повідомлено про пошкодження невстановленою особою пам`ятного знаку «Небесної сотні» на території меморіального комплексу жертвам голодомору та політичних репресій в смт. Комінтерново Одеської області;

-протоколу огляду місця події від 04.09.2014 з фототаблицями, згідно якого на території меморіалу пам`яті голодомору по вул. Ветеринарній в смт. Комінтерново виявлено встановлений пам`ятний знак у вигляді гранітної плити, яка на момент огляду була зруйнована у верхній частині. Поряд з плитою на тротуарній плитці лежать чотири осколка граніту чорного кольору, які складали одне ціле з гранітною плитою пам`ятного знаку;

-листів Комінтернівської селищної ради № 0215/620 від 04.09.2014 та 0215/619 від 04.09.20214 про пошкодження пам`ятного знаку «Небесній сотні», розташованого на Меморіальному комплексі жертвам голодомору та політичних репресій в смт. Комінтернівське, який знаходиться на балансі Комінтернівської селищної ради за балансовою вартістю 10 800, 00 грн.;

-протоколу огляду місця події від 30.10.2014, згідно якого місцем огляду була ділянка місцевості біля будинку № 5 по вул. Серенєвій в с. Олександрівка Комінтернівського району Одеської області, присутня в ході огляду особа, відносно якого справа виділена в окреме провадження через його розшук, вказав, що 04.09.2014, він вночі вийшов з а/м ДЕУ разом з молотом, яким розбив пам`ятний знак «Небесної сотні» в смт. Комінтернівське, при цьому вказав напрямок в сторону ставка, куди він з молотком пішов та викинув останній. За результатом проведеного огляду молот або інший предмет, схожий на молот виявлено не було;

-заяви осіб, відносно яких справи виділені в окреме провадження через їх розшук, на ім`я начальника СО Комінтернівського РВ УМВС України в Одеській області від 23.09.2014 за № 6248 та № 6249 в яких викладені обставини події, що мала місце 04.09.2014 року, не приймаються судом на дослідження через неможливість проведення допиту вказаних осіб та порушення принципу безпосередності дослідження показань передбаченого ст. 23 КПК України;

-протоколу огляду предметів від 25.09.2014 вилучених в ході обшуків, які проводилися в межах кримінального провадження № 0000123 від 24.06.2014, які було долучено до матеріалів провадження та повернуто на відповідальне зберігання власникам;

-протоколу огляду предметів від 04.09.2014, а саме оптичного диску з відеозаписами з камер відеоспостереження, встановлених на території меморіального комплексу жертвам голодомору та політичних репресій, який розташований по вул. Ветеринарній в смт. Комінтернівське Одеської області, під час дослідження якого в ході судового розгляду встановлено пошкодження носія через тривалість зберігання, що не дозволило відтворити всі відеозаписи. Відтворені відеозаписи за своєю якістю не дозволили встановити учасників події їх кількість та зовнішність.

Дослідженні вищезазначені письмові докази також не мають доказового значення, останні не вказують на причину, наслідок або умови вчинення інкримінованого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, не встановлюють наявність у нього суспільно небезпечного діяння, винуватість обвинуваченого та інші обставини, що мають значення для кримінального провадження по його обвинуваченню.

За змістом кримінального процесуального закону при вирішенні питання щодо достатності встановлених під час змагального судового розгляду доказів для визнання особи винуватою суди мають керуватися стандартом доведення (стандартом переконання), визначеним частинами другою та четвертою статті 17 КПК, що передбачають: «ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом…Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Згідно з частиною першою статті 92 КПК, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 КПК, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК випадках, - на потерпілого.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення винуватості поза розумним сумнівом (Avsar v. Turkey). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою.

Аналогічну позицію Європейського суду з прав людини викладено у справі «Капо проти Бельгії» (Capeau v Belgium) №2914/98 від 13 січня 2005 року, де зазначено, що у кримінальних справах питання доказів належить досліджувати загалом у світлі п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, і вимагає воно, крім іншого, щоб тягар доказування лежав на стороні обвинувачення.

За результатом дослідження наданих стороною обвинувачення доказів, суд приходить до переконання, що жодний із наданих стороною обвинувачення доказів як сам по собі, так і в сукупності з іншими, з точки зору достатності та взаємозв`язку, не дає достатніх підстав стверджувати поза розумним сумнівом про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. Вину обвинуваченого ОСОБА_8 не доведено поза розумним сумнівом, обвинувачення ґрунтується на недопустимих доказах та доказах, що не мають доказової цінності.

Згідно зі ст. 17 КПК особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому КПК, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Відповідно до вимог ст.62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину, доки її вину не буде доведено в законному порядку та обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 373 КПК України, обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Перед початком судових дебатів прокурор Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_5 відмовився від підтримання державного обвинувачення через недоведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 та на виконання вимог ст. 340 КПК України просив надати час на викладення мотивів своєї відмови у постанові з погодженням відповідного процесуального документу з прокурором вищого рівня. У зв`язку з усуненням прокурора Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_5 від участі в судовому розгляді справи, відповідно до приписів ч. 2 ст. 341 КПК України, прокурор Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_7 в судових дебатах обвинувачення ОСОБА_8 підтримав, просив визнати його винним за ч. 2 ст. 296 КК України та призначити покарання у вигляді 4 років позбавлення волі зі звільненням від призначеного покарання з випробуванням строком на 2 роки. З урахуванням вимог ст. 49 КК України обвинуваченого від покарання звільнити у зв`язку із завершенням строків притягнення до кримінальної відповідальності. Сторона захисту наполягала на виправданні обвинуваченого за недоведеністю його вини.

Таким чином, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом та оцінюючи кожний доказ з точки зору його належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів через їх достатність та взаємозв`язок, дійшов переконливого висновку, що через недбале ставлення органу досудового розслідування та сторони обвинувачення до своїх посадових обов`язків з якісного проведення слідства, збору та збереження доказів по справі, дотримання закону та принципу рівності щодо збирання як доказів обвинувачення особи так і доказів які доводять невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, допущення процесуальної дефектності доказової бази по справі, через що прокурор не зміг довести поза розумним сумнівом вчинення ОСОБА_8 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

Згідно ст. 370 КПК України, судове рішення ухвалюється судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду.

Враховуючи викладені обставини, на підставі ретельного дослідження наданих доказів, суд приходить до висновку про те, що вина ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення не доведена, у зв`язку з чим обвинувачений ОСОБА_8 підлягає виправданню.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.100, 118, 174, 331, 373-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_8 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст. 296 КК України та виправдати його у зв`язку з недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення.

Речові докази по справі, а саме:

-цифровий фотоапарат Nikon L100, носій інформації жорсткий диск від комп?ютеру марки Seagate, мобільний телефон марки Samsung Duos модель GT 19082 в корпусі білого кольору на 2 сім-карти, з сім-картою мобільного оператора Лайф, візитка з надписом синього кольору, чохол сірого кольору для зберігання компакт-дисків на змійці в якому 24 диски, стартовий пакет МТС з мобільним номером НОМЕР_3 ; системний блок в корпусі чорного кольору з сірою лицевою стороною Скайлайн № 20061021, ноутбук АСУС, молот з дерев`яною ручкою довжиною 41 см - вважати повернутими власникові ОСОБА_8

-DVD диск залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1