Провадження №11-кп/801/1198/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем: ОСОБА_5 ,

за участі: прокурора ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченої ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченої ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 17 жовтня 2023 року, якою продовжено ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів,

в с т а н о в и в :

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2,3 ст. 307 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2,3 ст. 307 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2,3 ст. 307 КК України та ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307 КК України.

В ході судового розгляду прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_6 було заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_7 , яке мотивоване тим, що вона обвинувачується у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів та ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, продовжують мати своє місце на даний час.

Суд знайшов обґрунтованими доводи прокурора, а тому ухвалою від 17 жовтня 2023 року продовжив ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів - до 15 грудня 2023 року включно.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченої ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора задовольнити частково та обрати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту та зменшити розмір раніше визначеної застави з 80 до 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що прокурором у клопотанні не наведено фактів неналежної процесуальної поведінки обвинуваченої, суд не врахував, що його підзахисна має на утриманні двох неповнолітніх дітей, одноособово займається їх вихованням, крім того, має важкі хронічні захворювання, має постійне джерело доходів, здійснюючи роботу оператором торгівельної мережі, позитивно характеризується за місцем проживання. Судом не обґрунтовано в чому саме недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, не вказано, які саме докази доводять існування кожного з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, захисника обвинуваченої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , який, не заявляючи клопотання про розгляд апеляційної скарги з участю обвинуваченої, підтримав її та просив задовольнити, прокурора ОСОБА_6 , який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши її доводи, а також надані судом першої інстанції копію клопотання прокурора та копію ухвали суду від 17.10.2023, апеляційний суд дійшов висновку, що вона задоволенню не підлягає.

При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II КПК України.

У відповідності до вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі, вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей тощо.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу, дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.

Так, судом першої інстанції встановлено, що ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, не зникли та виправдовують продовження обраного відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зокрема, наявні ризики переховування обвинуваченої від суду та продовження вчинення інших кримінальних правопорушень.

При цьому судом враховано тяжкість кримінальних правопорушень, у яких обвинувачується ОСОБА_7 , які є тяжкими та особливо тяжкими злочинами, відсутність у обвинуваченої достатніх соціально-стримуючих факторів та соціальних зв`язків, зокрема, відсутність у неї постійного законного джерела доходів.

Відомостей, які б свідчили про неможливість перебувати обвинуваченої під вартою, у тому числі за станом здоров`я, немає.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність продовження обвинуваченій ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою для запобігання ризикам, передбаченим ч.1 ст. 177 КПК України.

Встановлені ризики є надзвичайно високими, що в сукупності з тяжкістю можливого покарання, яке відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків, свідчать про недостатність застосування іншого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Щодо прохання захисника в апеляційній скарзі зменшити розмір застави, то воно задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні; рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Визначений слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою мінімальний розмір застави відповідає встановленим п.3 ч.5 ст. 182 КПК України межам із врахуванням тяжкості кримінальних правопорушень, вчинених у сфері незаконного обігу особливо небезпечних наркотичних засобів та психотропних речовин у складі організованої злочинної групи, у яких обґрунтовано підозрювалась ОСОБА_7 .

Колегія суддів зауважує, що ч.4 ст. 183 КПК України дає право суду взагалі не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Таким чином визначена слідчим суддею сума застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб не порушує права обвинуваченої та не є завідомо непомірна для неї.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 422-1 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченої ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 17 жовтня 2023 року в частині продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів до 15 грудня 2023 року, - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4