№ провадження 1-в/646/28/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.01.2024 м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань подання заступника начальника Основ`янського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_4 , про звільнення від відбування призначеного покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, засудженого: 03.10.2022Ленінським районним судом м. Полтави за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:

ОСОБА_5 засуджений 03.10.2022 Ленінським районним судом м. Полтави за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік.

Заступник начальника Основ`янського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_4 звернулася з поданням про звільнення від відбування призначеного покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку стосовно засудженого ОСОБА_5 . Відповідно до наявної в матеріалах особової справи довідки з УІАП ГУНП в Харківській області відомо, що на розгляді в Комінтернівському районному суді м. Харкова знаходиться кримінальне провадження, внесене до ЄРДР №0000303 від 22.07.2022, тобто вчинене до винесення вироку Ленінського районного суду м. Полтави від 03.10.2022. Таким чином ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності в період іспитового строку не притягувався.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення подання заперечував, оскільки 18.01.2023 у період іспитового строку за вчинений 22.07.2022 кримінальний проступок, до суду скерований обвинувальний акт за ч. 1 ст. 309 КК України.

Представник органу пробації та засуджений ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилися, про місце та час розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки не повідомили.

Згідно ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Судовим розглядом встановлено наступне.

ОСОБА_5 засуджений 03.10.2022Ленінським районним судом м. Полтави за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік.

Іспитовий строк станом на час розгляду клопотання закінчився.

Як вбачається з матеріалів клопотання, протягом іспитового строку засуджений обов`язки, покладені судом виконував.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про звільнення від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку.

Відповідно до ч.1 ст.78 КК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, звільняється судом від призначеного йому покарання.

Разом з тим, як встановлено судом, згідно інформації, що міститься в матеріалах доданих до клопотання органу пробації, на даний час кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000303 від 22.07.2022, за обвинуваченням ОСОБА_5 ,у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, розглядається Комінтернівським районним судом м. Харкова.

Відповідно до ч. 2 ст. 165 КВК України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.

Зі змісту ст.75КК України слідує, що звільнення від відбування покарання за даною нормою закону, полягає у відповідному випробуванні засудженої особи протягом чітко визначеного періоду шляхом покладення на неї певних обов`язків та застосування до неї відповідних пробаційних процедур. Метою такого випробовування є перевірка того чи може особа не відбувати вже визначене їй вироком суду покарання.

Наслідки такого випробовування чітко визначені в КК Україні, який передбачає лише два взаємовиключних варіанта.

В першому випадку, відповідно до ч.1 ст.78КК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, звільняється судом від призначеного йому покарання.

І навпаки, в протилежному випадку, згідно з ч.2-3 ст. 78 КК Україниякщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання. У разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

За такого, для того щоб вирішити питання про скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробовуванням необхідне надання доказів фактів, описаних в ч.2-3ст.78КК України (в частині факту вчинення особою нового кримінального правопорушення протягом іспитового строку відповідно до презумпції невинуватості таким доказом може бути виключно вирок суду, який набрав законної сили).

І навпаки, для того, щоб суд вирішив питання про звільнення особи від призначеного покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку необхідно встановити, що особа саме протягом вказаного іспитового строку не вчинила нового кримінального правопорушення, тобто однозначно та впевнено стверджувати, що особа витримала випробування та не потребує покарання, яке вже було їй призначене вироком суду, що набрав законної сили. В разі ж надання суду достатніх відомостей, які не дають змоги таке стверджувати звільнення засудженого від покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку буде передчасним, оскільки такі докази можуть спростовувати факт виправлення особи та те, що вона витримала призначене вироком суду випробовування.

В даному випадку, на думку суду, жодним чином не порушується презумпція невинуватості особи, оскільки відповідно до такої презумпції особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом; підозра, обвинувачення не можуть ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи; поводження з особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою (ст. 17 КПК України).

З аналізу вказаної презумпції слідує, що вона, головним чином, покликана забезпечити права особи, яка не має статусу засудженої особи, на належне поводження з нею як з невинуватою, на закріплення обов`язків саме держави довести вину такої особи, на визначення певних гарантій для такої особи від свавілля.

Проте, як вказано вище, випробування особи протягом іспитового строку стосується вже засудженої особи за вироком суду, який набрав законної сили, і відповідні визначені законом процедури по перевірці того, чи витримала така засуджена особа відповідне випробовування жодним чином не порушує презумпцію невинуватості.

Не порушує такої презумпції і рішення про відмову у звільненні від вже призначеного покарання по закінченню іспитового строку за наявності доказів того, що особа обвинувачується у вчиненні нового кримінального правопорушення в період іспитового строку (а, отже, доказів передчасності однозначного висновку що особа витримала визначене їй судом випробування), оскільки таке рішення жодним чином не стосується заборон та обов`язків, гарантованих презумпцією невинуватості та стосується інших обставин та іншого етапу кримінального переслідування, аніж ті обставини та той етап, на якому гарантується презумпція невинуватості.

Оскільки суду на час розгляду даного клопотання надані відомості, що засуджений обвинувачується у вчиненні нового кримінального правопорушення, то це на даному етапі унеможливлює прийняття рішення про звільнення такого засудженого від покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку, бо таке рішення буде передчасними без вирішення відповідним судом питання про вину або невинуватість особи у вчиненні інкримінованого йому злочину в період іспитового строку.

За таких обставин клопотання органу з питань пробаціїпро звільнення ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку не підлягає задоволенню.

Керуючись ч. 1 ст. 78 КК України, ст. ст. 107, 395, 537, 539 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заступника начальника Основ`янського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_4 , про звільнення від відбування призначеного покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Червонозаводський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1