Провадження 11-кп/824/1575/2024 Доповідач в суді 2 інстанції ? ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І м е н е м У к р ї н и

08 лютого 2024 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі суддів:

ОСОБА_2 (головуючий), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження № 0001502 від 24 липня 2023 року за апеляційною скаргою захисника обвинуваченої ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на вирок Шевченківського районного суду міста Києва від 28 липня 2023 року, -

в с т а н о в и л а :

Вироком Шевченківського районного суду міста Києва від 28 липня 2023 року,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українку, громадянку України, уродженку м. Херсон, з середньою освітою, офіційно не працевлаштовану, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючу за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судиму,

засуджено за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік;

вирішене питання про речові докази.

Відповідно до вироку, 24 липня 2023 року, приблизно о 13 год. 25 хв., перебуваючи за адресою: місто Київ, вул. Платона Майбороди, 8, ОСОБА_8 , побачивши раніше незнайому їй ОСОБА_9 , яка виходила з приміщення лікарні та підійшовши до потерпілої, попрохала надати їй грошові кошти та запевнила останню в правдивості своїх намірів для проведення відповідного обряду зняття прокляття. Оскільки ОСОБА_9 , будучи введеною в оману щодо дійсності намірів ОСОБА_8 та довіряючи останній, розраховуючи на повернення належних їй грошових коштів, дістала із гаманця 2 купюри номіналом 500 грн кожна та надала їх ОСОБА_8 , а остання у свою чергу почала читати молитву та гадати з цими купюрами. В подальшому, ОСОБА_8 продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на шахрайське заволодіння грошовими коштами потерпілої, шляхом обману, переслідуючи корисливий мотив, забрала 2 купюри номіналом 500 гривень та поклала їх до сумки одягнутої на останній. ОСОБА_8 , заволодівши грошовими коштами в сумі 1 000 гривень, шляхом обману, попрямувала в сторону вулиці Герцена, намагаючись зникнути з місця вчинення кримінального проступку, однак, 24.07.2023 року о 13 год. 30 хв., за адресою: місто Київ, вулиця Платона Майбороди, 8, була затримана працівниками поліції.

В апеляційній скарзі захисника указано на незаконність вироку у зв`язку із невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої внаслідок його суворості. В обґрунтування доводів скарги указав на те, що судом першої інстанції при призначенні покарання не було належним чином враховано дані про особу обвинуваченої, яка за місцем проживання характеризується позитивно, співпрацювала зі слідством, не переховувалась, щиро розкаялась та усвідомила свій неправомірний проступок. Окрім цього, обвинувачена проживає із чоловіком, який є інвалідом третьої групи, а у разі призначення покарання у виді обмеження волі обвинуваченій, буде позбавлений її нагляду та підтримки зі сторони обвинуваченої. Захисник звернув увагу на те, що за правилами ст.65 КК України, більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинення кримінального правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень. Просив вирок скасувати та постановити новий вирок, яким призначити покарання ОСОБА_8 у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення:

захисника та обвинуваченої, які апеляційну скаргу підтримали, підтвердили її доводи та просили її задовольнити;

прокурора, який апеляційну скаргу захисника вважав необґрунтованою, просив залишити її без задоволення, а вирок без змін;

вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції щодо обставин кримінального провадження, докази стосовно яких судом першої інстанції, за згодою учасників судового розгляду не досліджувались і щодо яких не надійшло апеляційних скарг, апеляційним судом не перевірялися. Підстав для виходу за межі апеляційної скарги відповідно до положень ч.2 ст. 404 КПК України колегія суддів не знаходить.

Щодо доводів апеляційної скарги в частині необґрунтованості вироку в частині призначеного покарання, то вони, на думку колегії суддів є обґрунтованими.

Відповідно до ч.1 і ч.2 ст. 65 КК України суд призначає покарання:

1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу;

2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу;

3)враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Цих вимог закону при призначенні обвинуваченій покарання судом першої інстанції у повній мірі дотримано не було.

Відповідно до вироку, при призначенні обвинуваченій ОСОБА_8 покарання суд врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а також дані про особу обвинуваченої, яка офіційно не працевлаштована, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше не судима. У якості обставини, яка з огляду на положення ст.66 КК України пом`якшувала покарання обвинуваченої, суд визнав - щире каяття, а обставин, що обтяжували покарання - не встановлено. Врахувавши викладене, місцевий суд призначив обвинуваченій ОСОБА_8 покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік.

Водночас, колегія суддів констатує те, що вид покарання, який суд першої інстанції визначив обвинуваченій є найбільш тяжким із тих, які передбачені санкцією ч.1 ст.190 КК України. Обґрунтованих мотивів призначення саме цього, найбільш тяжкого виду покарання, мотивувальна частина вироку не містить.

На переконання колегії суддів, сукупність встановлених обставин, із якими закон пов`язує призначення покарання, не дає підстав для висновку про необхідність призначення обвинуваченій покарання у виді обмеження волі.

Колегія суддів враховує також і те, що під час апеляційного розгляду стороною захисту надано дані, які впливають на призначення обвинуваченій ОСОБА_8 покарання. Зокрема, колегія суддів враховує те, що обвинувачена ОСОБА_8 з 04.09.2023 працевлаштована та обіймає посаду продавця продовольчих товарів. Проживає за місцем реєстрації з чоловіком ОСОБА_10 , який є особою з інвалідністю з дитинства третьої групи та за місцем проживання характеризується позитивно.

Наведене у своїй сукупності приводить колегію суддів до переконання, що суд першої інстанції при визначенні виду покарання, а також при встановленні даних, які характеризують особу обвинуваченої допустився помилки. Ці обставини дають підстави для пом`якшення призначеного ОСОБА_8 покарання.

Із урахуванням викладеного, колегія суддів вважає за необхідне вирок Шевченківського районного суду міста Києва від 28 липня 2023 року щодо ОСОБА_8 змінити в частині покарання, пом`якшити призначене ОСОБА_8 покарання до покарання у виді штрафу у розмірі 2 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Колегія суддів вважає, що таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження нових кримінальних правопорушень, за своїм видом та розміром відповідає як особі обвинуваченої, так і тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу захисника задовольнити.

Вирок Шевченківського районного суду міста Києва від 28 липня 2023 рокущодо ОСОБА_8 змінити.

Пом`якшити призначене ОСОБА_8 покарання за ч.1 ст. 190 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 2 000 (дві тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) грн.

Врешті вирок Шевченківського районного суду міста Києва від 28 липня 2023 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців із моменту проголошення.

СУДДІ

____________________ _________________________ _______________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4