ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2023 Справа №607/13257/22

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000761 від 12 серпня 2022 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернопіль, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , судимого:

-22.07.2020 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у виді громадських робіт строком 150 годин, які не виконані;

-02.11.2023 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185, 70, 72 КК України до покарання у виді арешту на строк 3 місяці 18 днів,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

22.07.2020 вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді 150 годин громадських робіт, 25.08.2020 вирок суду відносно ОСОБА_3 набрав законної сили.

02.09.2020 ОСОБА_3 взято на облік Тернопільським районним відділом філії ДУ «Центр пробації» в Тернопільській області.

12.08.2021 працівниками Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області до Тернопільського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Тернопільській області було доставлено засудженого ОСОБА_3 , де з ним проведено бесіду, під час якої йому роз`яснено порядок та умови відбування покарання у виді громадських робіт, ознайомлено з встановленими законодавством вимогами, яких повинні дотримуватись особи, засуджені до громадських робіт, повідомлено про стягнення, які можуть бути накладені, про відповідальність за ухилення від відбування громадських робіт, зокрема, попереджено про кримінальну відповідальність за ч. 2 ст. 389 КК України. Також, 12.08.2021, ОСОБА_3 видано направлення до КП «Об`єднання парків культури та відпочинку» для відбування покарання у виді громадських робіт та зобов`язано приступити до роботи з 13.08.2021.

Статтею ст. 36 Кримінально-виконавчого кодексу України встановлений порядок виконання покарання у виді громадських робіт. Згідно положень зазначеної статті виконання покарання у виді громадських робіт здійснюється на основі участі засуджених у суспільно корисній праці і контролю за їхньою поведінкою відповідно до вимог цього Кодексу. Контроль за виконанням покарання у виді громадських робіт покладається на уповноважений орган з питань пробації. Уповноважений орган з питань пробації веде облік засуджених, роз'яснює порядок і умови відбування покарання, погоджує з органами місцевого самоврядування перелік об`єктів, на яких засуджені відбувають громадські роботи, здійснює контроль за додержанням умов відбування покарання засудженими і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом за місцем відбування засудженим громадських робіт, веде сумарний облік відпрацьованого засудженим часу.

Статтею ст. 37 Кримінально-виконавчого кодексу України визначено умови відбування покарання у виді громадських робіт. Так, згідно ч. 1 даної статті засуджені до покарання у виді громадських робіт зобов`язані додержуватися встановлених відповідно до законодавства порядку і умов відбування покарання, сумлінно ставитися до праці, працювати на визначених для них об`єктах і відпрацьовувати встановлений судом строк громадських робіт, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, з`являтися за викликом до уповноваженого органу з питань пробації. Поважними причинами неявки засудженого за викликом уповноваженого органу з питань пробації у призначений строк є несвоєчасне одержання виклику, хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і документально підтверджені.

Згідно ч. 3 ст. 40 Кримінально-виконавчого кодексу України ухиленням від відбування покарання у виді громадських робіт є: систематичне невиконання встановлених обов`язків, порушення порядку та умов відбування покарання, а також притягнення до адміністративної відповідальності за правопорушення, які були вчинені після письмового попередження; невихід більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин, а також допущення більше двох порушень трудової дисципліни протягом місяця, поява на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння.

Засуджений ОСОБА_3 , будучи ознайомлений працівником Тернопільського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Тернопільській області з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт, попереджений про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування даного виду покарання, з 13.08.2021 умисно ухилявся від відбування покарання у виді громадських робіт, призначеного вироком Тернопільського міськрайонного суду від 22.07.2020, без поважних на те причин, маючи реальну можливість виконати призначене судом покарання.

Так, 19.08.2021 актом перевірки виконання судового рішення щодо особи, засудженої до покарання у виді громадських робіт встановлено, що ОСОБА_3 на визначеному об`єкті відсутній, направлення не здав, а тому адміністрацією КП «Об`єднання парків культури та відпочинку» не складався наказ про прийняття засудженого ОСОБА_3 для відбування покарання та графік виходу засудженого на роботу для відбування покарання.

05.01.2022 працівниками Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області до Тернопільського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Тернопільській області в друге було доставлено засудженого ОСОБА_3 , якому було винесено застереження у виді письмового попередження про притягнення до кримінальної відповідальності за порушення умов відбування покарання у виді громадських робіт. Того ж дня, ОСОБА_3 повторно видано направлення до КП «Об`єднання парків культури та відпочинку» для відбування покарання у виді громадських робіт та зобов`язано приступити до роботи з 06 січня 2022 року.

Так, 11.01.2022 актом перевірки виконання судового рішення щодо особи, засудженої до покарання у виді громадських робіт встановлено, що ОСОБА_3 на визначеному об`єкті відсутній, направлення не здав, а тому адміністрацією КП «Об`єднання парків культури та відпочинку» не складався наказ про прийняття засудженого ОСОБА_3 для відбування покарання та графік виходу засудженого на роботу для відбування покарання.

Таким чином, засуджений ОСОБА_3 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, з метою ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, призначених вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22.07.2020, маючи реальну можливість виконати призначене судом покарання, шляхом порушення порядку та умов відбування покарання у виді громадських робіт, невиконання обов`язку щодо відбування покарання (бездіяльності), умисно ухилився від відбування призначеного судом покарання без поважних на те причин.

На даний час засуджений ОСОБА_3 не відбув 150 годин покарання у виді громадських робіт, із призначених вироком суду 150 годин.

Внаслідок умисної злочинної бездіяльності ОСОБА_3 допустив порушення ч. 2 ст. 36, ч. 1 ст. 37, ч. 3 ст. 40 Кримінально-виконавчого кодексу України.

Вказаними діями, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 389 КК України - ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, визнав повністю та підтвердила зазначені в обвинувальному акті обставини, пояснив, що дійсно не відбув 150 годин покарання у виді громадських робіт, призначених вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22.07.2020. У вчиненому щиро розкаюється, просить його суворо не карати.

Обвинувачений ОСОБА_3 визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує її дії за ч.2 ст. 389 КК України, тобто ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до кримінальних проступків, особу винного, який раніше судимий та має невідбуте покарання, має постійне зареєстроване місце проживання, його вік, сімейний стан та стан здоров`я; обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, зокрема до обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення. Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Суд приймає до уваги те, що покарання є заходом примусу, від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого, має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими так і іншими особами.

На підставі наведеного суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання за даним кримінальним правопорушенням у межах санкції частини статті обвинувачення, а саме у виді арешту.

При цьому суд враховує те, що ОСОБА_3 засуджений вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02.11.2023 за ч.3 ст.15 ч. 2 ст. 185, 70, 72 КК України до покарання у виді арешту на строк 3 місяці 18 днів. Правопорушення у даній справі за ч. 2 ст. 389 КК України вчинено ОСОБА_3 до постановлення попереднього вироку.

За вказаних обставин, у відповідності до ч.4 ст.70 КК України слід призначити остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного за даним вироком більш суворим призначеним за вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02.11.2023 (справа 607/14552/18

), у виді арешту, оскільки саме таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з дня звернення вироку до виконання.

Речові докази, а саме особову справу № 12 від 02.09.2020 в трьох томах на 511 аркушах, яку визнано доказом у справі та яка згідно постанови від 26.12.2022 зберігається при матеріалах кримінального провадження, суд вважає, слід повернути ТРВ Філії ДУ «Центр пробації» в Тернопільській області, після набрання вироком законної сили.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України, та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді арешту на строк 2 (два) місяці.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України призначити покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного за даним вироком більш суворим - призначеним за вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 листопада 2023 року, яким ОСОБА_3 засуджений за ч.3 ст.15 ч. 2 ст. 185, 70, 72 КК України до покарання у виді арешту на строк 3 (три) місяці 18 (вісімнадцять) днів та остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді арешту на строк 3 (три) місяці 18 (вісімнадцять) днів.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з дня звернення вироку до виконання.

Речові докази - особову справу № 12 від 02.09.2020 в трьох томах на 511 аркушах, яка зберігається при матеріалах кримінального провадження - повернути ТРВ Філії ДУ «Центр пробації» в Тернопільській області, після набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Головуючий суддяОСОБА_1