ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/2378/23 Справа № 194/1293/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ :

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Дніпровського апеляційного суду апеляційну скаргу заявника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 20 вересня 2023 року про відмову у задоволенні скарги на бездіяльність прокурора Павлоградської окружної прокуратури щодо невнесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР, -

В С Т А Н О В И Л А :

31 серпня 2023 року до Тернівського міського суду Дніпропетровської області, в порядку ст.303 КПК, надійшла скарга ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора Павлоградської окружної прокуратури щодо невнесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 20 вересня 2023 року у задоволенні скарги відмовлено.

В апеляційній скарзі заявник порушує питання про скасування рішення слідчого судді у зв`язку з незаконністю, необґрунтованістю та просить направити справу до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області для розгляду по суті.

В обґрунтування зазначає, що в поданій ним скарзі йдеться про те, що прокурор Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області, всупереч вимогам ч.1 ст.214 КПК України, не вніс до ЄРДР повідомлення про вчинення кримінального правопорушення начальником слідства ВП №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , яке полягало у невиконанні ухвали Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 17.11.2021 року (справа №194/1717/21). Крім того, згідно витягу з ЄРДР №0000262 від 05.10.2021 року, який було долучено прокурором в судовому засіданні вбачається, що відомості за ч.1 ст.125 КК України внесені 05.10.2021 року, в той час як мова йде про невиконання судового рішення від 17.11.2021 року.

Разом з тим, вказує, що у повідомленні про злочини від 15.11.2021 року та ухвалі суду від 17.11.2021 року мова йде про декілька кримінальних злочинів та проступків, які були вчинені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 відносно нього 04.11.2021 року, а саме: нанесення легких тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , незаконне позбавлення волі, катування, замах на вбивство (отруєння) ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , крадіжка великої суми грошей ОСОБА_9 , залишення в безпорадному стані ОСОБА_9 та ОСОБА_8 ..

Таким чином, заявник стверджує, що до ЄРДР не було внесено відомості про кримінальні правопорушення за повідомленням від 15.11.2021 року та ухвалою Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 17.11.2021 року, у зв`язку з чим є всі підстави для внесення до ЄРДР повідомлення про вчинення кримінального правопорушення та невиконання судового рішення начальником слідства ВП № 1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 .

Одночасно просить поновити йому строк на апеляційне оскарження. В обґрунтування зазначає, що повний текст ухвали слідчого судді він отримав 25.09.2023 року, а до цього часу не розумів мотивів суду та не мав можливості підготувати апеляційну скаргу. Тому, на переконання заявника, вказані обставини свідчать про поважність причин пропуску ним строку на апеляційне оскарження рішення суду.

В судове засідання апеляційного суду прокурор ОСОБА_10 та заявник ОСОБА_6 не з`явилися, надавши суду заяви про розгляд справи без їх участі, що, відповідно до приписів ст.406 КПК України, не перешкоджає розгляду справи без участі сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно з п.3 ч.2 ст.395 Кримінального процесуального кодексу України (далі- КПК) апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на ухвали слідчого судді - протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Правило дотримання строку на оскарження ухвали слідчого судді з дня її оголошення, передбачене п.3 ч.2 ст. 395 КПК, надає потенційному заявникові достатньо часу для роздумів стосовно подачі апеляційної скарги, чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції. Це правило чітко визначає як для осіб, так і для органів влади період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.

Процедура визначення строків для подання скарги має на меті забезпечити належне відправлення правосуддя і дотримання принципу правової визначеності.

За змістом ч.1 ст.117 КПК строк виконання процесуальних дій поновлюється лише у тому випадку, якщо його пропущено з поважних причин.

Під поважними причинами пропущення процесуального строку слід розуміти неможливість особи подати скаргу у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала апеляційну скаргу, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Зазначені обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

З цього питання Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у своїй постанові від 27.05.2019 (справа № 461/1434/18, провадження № 51-6470 кмо 18) зробила правовий висновок про те, що у випадку, коли слідчий суддя з посиланням на ч.2 ст.376 КПК постановив ухвалу та оголосив її резолютивну частину, а повний текст ухвали оголосив в інший день, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з дня оголошення резолютивної частини ухвали.

Натомість у випадку необізнаності у заінтересованих осіб з мотивами прийнятого слідчим суддею рішення, вказане за їх клопотанням може бути визнано поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження та підставою для його поновлення в порядку, передбаченому ч.1 ст.117 КПК.

Свою правову позицію щодо тлумачення поняття поважності причин, які можуть бути підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження, неодноразово висловлював у своїх рішеннях Верховний Суд. Зокрема у Постанові Першої судової палати ККС ВС від 30 жовтня 2018 року (справа №299/2987/15-к провадження № 51-4594 км18) зазначено наступне.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, оскільки в кожній справі національні суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності) (див.: рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року; рішення у справі «Устименко проти України» (Ustimenko v. Ukraine), заява №32053/13, п. 47, від 29 жовтня 2015 року).

Частиною 1 статті 117 КПК передбачено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється лише у тому випадку, якщо його пропущено з поважних причин. Отже, в ініційованому учасником кримінального провадження клопотанні про поновлення процесуального строку має бути наведено причини, через які цей строк пропущено.

При цьому Суд визначив, що під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали можливість своєчасного звернення до суду у вищезазначений законом строк.

Як убачається з матеріалів судового провадження розгляд скарги ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора Павлоградської окружної прокуратури щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та ухвалення слідчим суддею оскаржуваного рішення відбулися 20 вересня 2023 року. Натомість слідчим суддею цього дня було оголошено лише вступну та резолютивну частину свого рішення (а.с.20).

У свою чергу, згідно розписки (а.с.29) ОСОБА_6 отримав повний текст оскаржуваної ухвали 25 вересня 2023 року. Строк подання апеляційної скарги спливав 25 вересня 2023 року, що свідчить про відсутність у заявника достатнього часу для ознайомлення з мотивами прийнятого слідчим суддею рішення та підготовки і подання апеляційної скарги.

Враховуючи приписи п.3 ч.2 ст.395 КПК та вищенаведені правові позиції, як Об`єднаної палата ККС ВС, так і Першої судової палати ККС ВС, суд апеляційної інстанції вважає, що у даній справі наявні поважні причини, які унеможливили заявника ОСОБА_6 своєчасно звернутися з апеляційною скаргою до суду у визначений законом строк, а тому цей строк підлягає поновленню відповідно до приписів ч.1 ст.117 КПК.

Згідно з положеннями ч.1 ст.404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що слідчим суддею дотримано зазначених вимог закону у повному обсязі.

Відповідно ст.55 Конституції України, права і свободи громадянина України захищаються судом. Суть такого захисту полягає в тому, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, а порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора під час досудового розслідування регламентовано главою 26 КПК.

До повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому КПК, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні (п.18 ч.1 ст.3 КПК), а згідно п.1 ч.1 ст.303 КПК на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

У межах процедури оскарження бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий, дізнавач, прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого, дізнавача або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР. При цьому, аналіз положень КПК дає підстави для висновку, щодо до ЄРДР вносяться не будь-які заяви чи повідомлення, які надходять до органів досудового розслідування (прокуратури), а лише відомості про конкретне кримінальне правопорушення, коли такі відомості чітко викладені особою в заяві чи повідомленні про кримінальне правопорушення (ч.5 ст.214 КПК), тобто внесенню до ЄРДР підлягають відомості на підставі заяв чи повідомлень, в яких міститься виклад обставин, що об`єктивно можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Мотивуючи своє рішення про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора Павлоградської окружної прокуратури щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, слідчий суддя у своєму рішенні, посилаючись на положення ст. 214 КПК, зазначив, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості не з будь-якої поданої заяви, а саме із заяви чи повідомлення, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. Тобто, для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР повинні існувати докази, які б підтверджували реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

Слідчий суддя, дослідивши подану скаргу, встановив, що у своєму повідомленні про злочин від 29.08.2023 року ОСОБА_6 просив невідкладно внести відомості до ЄРДР про кримінальне правопорушення, вчинене начальником слідства ВП №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_11 , яке полягало у невиконанні судового рішення, а саме ухвали слідчого судді Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 17.11.2021 року (справа №194/1717/21).

Разом з тим, слідчий суддя, дослідивши долучений в судовому засіданні прокурором витяг з ЄРДР за №0000262 від 05.10.2021 року, встановив, що до ЄРДР були внесені відомості за ознаками ч.1 ст.125 Кримінального кодексу України (далі- КК) та на підставі ухвали Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 17.11.2021 року (№194/1717/21) внесені відомості до ЄРДР за ознаками ч.1 ст.139 КК, та кримінальне провадження 29.09.2022 року було закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК.

З огляду на вищенаведене, слідчий суддя дійшов висновків, що відомості за заявою ОСОБА_6 від 15.11.2021 року фактично були внесені до ЄРДР на підставі ухвали слідчого судді Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 17.11.2021 року (справа №194/1717/21), визначення кваліфікації діяння і внесення короткого викладу обставин відомостей до ЄРДР є обов`язком слідчого/прокурора, а не слідчого судді чи особисто заявника, а також, що чинним законодавством не передбачено порядку повторного зобов`язання слідчого або прокурора внесення за тією ж самою заявою про скоєння кримінальних правопорушень відомостей до ЄРДР або зміни формулювання вже здійсненої дії щодо внесення відомостей до ЄРДР, у зв`язку з чим, заява ОСОБА_6 від 29.08.2023 року не є повідомленням про злочин.

З такими висновками слідчого судді погоджується й колегія суддів апеляційного суду.

Як убачається з матеріалів судового провадження ухвалою слідчого судді Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 17.11.2021 року (справа №194/1717/21), було зобов`язано слідчого СВ ВП №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області внести відомості до ЄРДР відповідно до заяви ОСОБА_6 від 15.11.2021 року, про що надати йому витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань (а.с.15).

Відповідно до листа Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області від 31.08.2023 року за №04/63-90-5-22 було повідомлено ОСОБА_6 про те, що на підставі ухвали слідчого судді Тернівського міського суду Дніпропетровської області (справа №194/1717/21 від 17.11.2021 року) працівниками СД ВП №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000024 від 19.01.2022 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 139 КК (а.с.14).

Згідно витягу з ЄРДР за №0000262 від 05.10.2021 року (а.с.12-13) вбачається, що 05.10.2021 року було внесено відомості за ч.1 ст.125 КК, а 19.01.2022 року на підставі ухвали Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 17.11.2021 року (справа №194/1717/21) відомості за ч.1 ст.139 КК, провадження в яких 29.09.2022 року були закриті на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК.

Таким чином, вищенаведені обставини свідчать про те, що уповноваженими посадовими особами СВ ВП №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області фактично було виконано ухвалу слідчого судді Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 17.11.2021 року. Разом з тим, положеннями чинного КПК. Як правильно зазначив слідчий суддя, не передбачено порядку повторного зобов`язання слідчим суддею слідчого або прокурора внести відомості до ЄРДР за тією ж самою заявою про скоєння кримінальних правопорушень або зміни формулювання вже здійсненої дії щодо внесення відомостей до ЄРДР.

Відтак, на переконання апеляційного суду, висновки слідчого судді про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора Павлоградської окружної прокуратури щодо невнесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР, належним чином мотивовані, ґрунтуються на змістовному дослідженні усіх обставин кримінального провадження та доводів апелянта.

Водночас, апеляційний суд зауважує, що право звернення ОСОБА_6 до слідчого або прокурора в порядку ст.220 КПК в рамках даного об`єднаного кримінального правопорушення є іншою формою реалізації його прав як заявника.

Інші доводи апеляційної скарги, на які посилається заявник, не впливають на правильність прийнятого місцевим судом рішення.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновків, що апеляційна скарга заявника ОСОБА_6 є безпідставною та задоволенню не підлягає, а ухвала слідчого судді Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 20.09.2023 року є законною, обґрунтованою, належним чином вмотивованою та відповідає вимогам ст.370 КПК.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.117 та ст.ст.404, 405, 407 та 418, 419, 422 КПК, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Клопотання заявника ОСОБА_6 - задовольнити та поновити йому строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 20 вересня 2023 року про відмову у задоволенні скарги на бездіяльність прокурора Павлоградської окружної прокуратури щодо невнесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР.

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_6 - залишити без задоволення, ухвалу слідчого судді Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 20 вересня 2023 року про відмову у задоволенні скарги на бездіяльність прокурора Павлоградської окружної прокуратури щодо невнесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4