Справа № 567/2023/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.12.2023 м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю

прокурора ОСОБА_3

захисника - адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000292 по обвинуваченню ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Хорів Острозького району Рівненської області, зареєстрованого за місцем проживання в АДРЕСА_1 , громадянина України, не судимого, РНКОПП НОМЕР_1

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України,

встановив:

08.10.2023 близько 08:00 год. ОСОБА_5 , перебуваючи неподалік сміттєвих баків, які знаходяться за житловим будинком АДРЕСА_2 , маючи умисел на незаконне привласнення офіційного документа, керуючись корисливим мотивом, із метою власного матеріального збагачення, скориставшись відсутністю спостереження, шляхом привласнення знайденого придбав та незаконно привласнив безконтактну платіжну картку АТ КБ «Приватбанк» видану на ім`я ОСОБА_6 , яка у розумінні положень ст.1 Закону України «Про інформацію», п.п.1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст.1, п.15.2 ст.15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ч.4 ст.51 Закону України «Про банки та банківську діяльність» є офіційним документом, після чого розпорядився наявними на її рахунку грошовими коштами шляхом розрахунку за придбані товари у закладах торгівлі.

08.10.2023 в період часу з 08:13 год. по 11:34 год., тобто в умовах воєнного стану, введеного в дію Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022, яким введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, та після чого неодноразово продовжено, в тому числі Указом Президента України №451/2023 від 26.07.2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України №3275- IX від 27.07.2023, яким продовжено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 18.08.2023 строком на 90 діб, ОСОБА_5 , перебуваючи по пр-ту Незалежності, що у м.Острог Рівненської області, за допомогою банківської картки, виданої АТ КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, керуючись єдиним умислом, шляхом вільного доступу, здійснив крадіжку на загальну суму 757 грн. 71 коп., належних ОСОБА_6 , шляхом оплати за придбані товари в мережі магазинів « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (м.Острог, вул.Ярмаркова, 4а), «Крамниця» (м.Острог, вул.Вишенського, 9), «М`ясний майстер» (м.Острог, вул.Гальшки Острозької, 2в), АЗС «ОККО» (м.Острог, вул.Гальшки Острозької, 30), «Продукти» (м.Острог, пр-кт Незалежності, 1), ФОП ОСОБА_7 ( АДРЕСА_3 ).

Під час досудового розслідування між начальником Острозького відділу Здолбунівської окружної прокуратури, якій на підставі ст.36, 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000292 від 14.10.2023 та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_5 , за участі захисника ОСОБА_4 31.10.2023 було укладено угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст.468, 469, 470, 472 КПК України. Потерпілою надано письмову згоду на укладення такої угоди.

Згідно умов вказаної угоди прокурор ОСОБА_3 та підозрюваний ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України, щодо обставин, викладених в обвинувальному акті від 31.10.2023, ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, вчинення яких ставиться йому у провину.

Сторони угоди за взаємною згодою визначили вид та міру покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 у разі затвердження такої угоди, а саме за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком 5 років, за ч.1 ст.357 КК України у виді обмеження волі строком 1 рік. На підставі ч.1 ст.70 КК України покарання ОСОБА_5 призначити за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком п`ять років. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги КК України та КПК України, просить угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Обвинувачений в підготовчому судовому засіданні підтримавши угоду, повністю визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України в обсязі обвинувачення, підтвердив фактичні обставини вчинення кримінальних правопорушень та пояснив, що розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом та дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання. Зазначив, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Захисник в підготовчому судовому засіданні проти затвердження угоди про визнання винуватості не заперечив, зазначивши, що його підзахисний свою вину у вчинені кримінальних правопорушень як під час досудового розслідування, так і в судовому засіданні визнає, угоду про визнання винуватості уклав добровільно, зауважень до правильності кваліфікації дій обвинуваченого немає.

Потерпіла ОСОБА_6 угоду підтримала та надала свою згоду прокурору на укладення такої угоди.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Відповідно до ч.4 ст.468 КПК України, укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винуватим, відносяться до тяжкого злочину, санкція якого не передбачає інших видів покарання, окрім позбавлення волі та кримінального проступку, санкція якого передбачає альтернативу видів покарань.

Міра покарання, узгоджена сторонами угоди, відповідає санкції, яка передбачена ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України.

Потерпілою надано письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості.

Відповідно до ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Відповідно до ст.66 КК України, суд враховує, що обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст.67 КК України, обставин, які обтяжують покарання не встановлено.

З врахуванням викладеного, приймаючи до уваги наявність обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 та відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу обвинуваченого, а також те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення та запобігання вчиненню інших кримінальних правопорушень, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства, але в умовах нагляду за ним та постійного контролю за його поведінкою з боку уповноваженого органу з питань пробації, та вважає за необхідне призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді позбавлення волі із застосуванням положень ст.75, 76 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням - встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Водночас, з врахуванням зазначених обставин, при призначенні покарання слід застосувати вимоги ч.1 ст.70 КК України та призначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Одночасно, при визначенні тривалості іспитового строку суд враховує характер та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, виду і строку призначеного покарання, обставин, що характеризують особу обвинуваченого, середовище, в якому він перебуває та вважає за необхідне встановити його строком на 1 рік.

Міра покарання, яка узгоджена сторонами є достатньою для виправлення обвинуваченого та відповідає загальним засадам призначення покарання.

Оцінюючи зміст угоди та суб`єктивне сприйняття угоди сторонами, судом встановлено, що ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, які передбачено ст.476 КПК України.

При цьому судом з`ясовано, що укладення угоди сторонами є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом також встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України, КК України та інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди відповідають вимогам КПК України, КК України та інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, суд, враховуючи заслухані доводи сторін кримінального провадження, прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України та про наявність правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог п.7 ч.9 ст.100 КПК України, згідно якої документи, що є речовими доказами, залишаються а матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання та до вимог п.5 ч.9 ст.100 КПК України, згідно якого гроші, цінності та інше майно, які були об`єктом кримінального правопорушення, повертаються законним володільцям.

Керуючись ст.100, 314, 374, 475 КПК України, суд

з а с у д и в:

затвердити угоду від 31.10.2023 про визнання винуватості, укладену між начальником Острозького відділу Здолбунівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України і призначити йому покарання

за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком п`ять років,

за ч.1 ст.357 КК України у виді обмеження волі строком один рік.

На підставі ч.1 ст.70 КК України покарання ОСОБА_5 призначити за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком п`ять років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік.

Покласти на ОСОБА_5 , відповідно до п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Речові докази у справі диски для лазерних систем зчитування зберігати при матеріалах кримінального провадження протягом всього часу їх зберігання, гаманець із банківською карткою відкритою у АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_2 , які належать потерпілій ОСОБА_6 та зберігаються у камері схову речових доказів ВП №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області після набрання вироком законної сили повернути ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд Рівненської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_1