УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2023 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 дослідивши клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0001136 від 17.08.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з поданого клопотання, СУ ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 17.08.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001136, розпочатого за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189 КК України за фактом вимоги передачі чужого майна чи права на майно з погрозою насильства над потерпілим, вчинене під час військового стану.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 17.08.2023 року до СУ ГУНП в Одеській області надійшов рапорт працівників УСБУ в Одеській області про те, що на території м. Одеси та Одеської області під час дії воєнного стану, невстановленими особами здійснюється вимагання грошових коштів у громадянина ОСОБА_4 , під загрозою застосування відносно нього насильства, що виражається у заподіянні тяжких тілесних ушкоджень йому та членам його сім`ї, у разі не сплати неіснуючої заборгованості.

В ході проведення досудового розслідування було встановлено, що до вчинення вказаного кримінального правопорушення може бути причетний громадянин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 та має у фактичному користуванні транспортний засіб марки «BMW X5», в кузові чорного кольору, державний реєстраційний знак НОМЕР_1 .

Відповідно до інформації з автоматизованої бази даних АМТ (МВС) транспортний засіб марки «BMW X5», в кузові чорного кольору, державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , на праві приватної власності належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Так, 26.09.2023 року старшим слідчим слідчого управління ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 , на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси було проведено обшук транспортного засобу марки «BMW X5», в кузові чорного кольору, державний реєстраційний знак НОМЕР_1 ,який на праві приватної власності належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проте перебуває у фактичному користуванні у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якого виявлено та вилучено:

-транспортний засіб марки «BMWX5», в кузові чорного кольору, державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , який було поміщено до штраф майданчику тимчасово затриманих транспортних засобів №8;

-ключ-брелок від запалювання до транспортного засобу марки «BMWX5», в кузові чорного кольору, державний реєстраційний знак НОМЕР_1 .

Після цього, 26.09.2023 року ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , було повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189КК України та затримано в порядку ст. 615 КПК України.

Слідчий у клопотанні зазначає, що вказане вилучене майно є речовими доказами, які відносяться до речей, які містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зокрема підтвердження або спростування факту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, а також зв`язків ОСОБА_5 з іншими фігурантами кримінального провадження, а тому слідчий з метою забезпечення збереження вилученого майна в якості речових доказів звертається до слідчого судді із клопотанням про його арешт.

Дослідивши клопотання та матеріали додані в його обґрунтування, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність повернення даного клопотання прокурору для усунення недоліків з наступних підстав.

Згідно ч. 3 ст. 132 КПК України - застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно положень ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ст. 98 КПК країни речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження № 0001136, розпочатого за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189 КК України за фактом вимоги передачі чужого майна чи права на майно з погрозою насильства над потерпілим, вчинене під час військового стану.

В рамках вказаного кримінального провадження, 26.09.2023 року старшим слідчим слідчого управління ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 , на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси було проведено обшук транспортного засобу марки «BMW X5», в кузові чорного кольору, державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проте перебуває у фактичному користуванні у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якого виявлено та вилучено:

-транспортний засіб марки «BMWX5», в кузові чорного кольору, державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , який було поміщено до штраф майданчику тимчасово затриманих транспортних засобів №8;

-ключ-брелок від запалювання до транспортного засобу марки «BMWX5», в кузові чорного кольору, державний реєстраційний знак НОМЕР_1 .

Слідчий у клопотанні визначив метою накладення арешту на вказане вилучене майно його збереження як речових доказів, хоча при цьому конкретно мету та правову підставу арешту майна не обґрунтував, а лише поверхово послалася на положення ст. 170 КПК України, які загалом визначають поняття арешту майна.

На переконання слідчого судді клопотання слідчого про арешт майна не відповідає вимогам ст. 171 КПК України, з огляду на наступні обставини.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень ст. 170 Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до ч. 6 ст. 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

В порушення зазначених вимог кримінального процесуального закону, слідчим не було зазначене відповідне обґрунтування необхідності накладення арешту на вилучене майно, зокрема, не було доведено його відношення до розслідуваного к/п № 0001136 розпочатого за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189 КК України за фактом вимоги передачі чужого майна чи права на майно з погрозою насильства над потерпілим, вчинене під час військового стану та яким чином зазначене у клопотанні майно відповідає критеріям, передбаченим ч. 1 ст. 98 КПК України для речових доказів.

Слідчим у клопотанні зазначено, що вилучене майно є речовими доказами та відносяться до речей, які містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зокрема підтвердження або спростування факту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, а також зв`язків ОСОБА_5 з іншими фігурантами кримінального провадження.

Проте, слідчому судді не зрозуміло яким чином вилучений транспортний засіб може підтвердити зв`язки ОСОБА_5 з іншими фігурантами кримінального провадження.

Більш того, до клопотання слідчого про арешт майна, окрім витягу з ЄРДР, рапортів (процесуальних документів), копії ухвали слідчого судді Київського райсуду м. Одеси про надання дозволу на проведення обшуку та постанови про визнання речовими доказами, жодного доказу на обґрунтування необхідності та підстав для накладення арешту на вилучене майно додано не було.

Слідчий суддя позбавлений можливості встановити з яких причин наразі вилучене майно необхідне органу досудового розслідування для огляду та чому орган досудового розслідування вважає, що при його огляді буде можливе виявлення інформації, яка може мати значення для встановлення обставин імовірного вчинення кримінального правопорушення в рамках кримінального провадження.

Також відповідно до вимог ст. 171 КПК України слідчий належним чином не мотивував своє клопотання стосовно того, який зв`язок є між кримінальним правопорушенням яке розслідується та майном яке належить третій особі.

Вказані обставини позбавляють слідчого суддю можливості в повній мірі дослідити обставини, якими обґрунтовані доводи клопотання та прийняти рішення по суті.

Згідно з ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

З урахуванням вищенаведеного, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність повернення клопотання про арешт майна прокурору для усунення вказаних в ухвалі слідчого судді недоліків, надавши для цього прокурору строк 72 години з моменту отримання копії цієї ухвали.

На підставі викладеного, керуючись ст. 170-172, 372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0001136 від 17.08.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України повернути прокурору.

Встановити строк для усунення недоліків в сімдесят дві години.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1