Справа № 127/1378/24
Провадження №11-сс/801/92/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

заінтересованої особи ОСОБА_7 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці апеляційну скаргу директора КЗ "Заклад дошкільної освіти № 21ВМР" ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 16.01.2024 про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні №00000010 від 12.01.2024, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 271 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Оскаржуваною ухвалою задоволено клопотання дізнавача СД Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_8 та накладено арешт на майно, яке 11.01.2024 було вилучено під час огляду місця події у приміщенні кухні ДНЗ № 21, що за адресою м. Вінниця, вулиця Міліційна 8, а саме: робоча частина електричної м`ясорубки та дерев`яна палиця для проштовхування продуктів, які упаковані до спец-пакета експертної служби НПУ СУ PSP4251807.

Постановляючи рішення про арешт майна, слідчий суддя врахував, що вказане майно є предметом кримінального правопорушення, може бути використаний як доказ під час досудового розслідування кримінального провадження з метою з`ясування дійсних обставин події кримінального правопорушення, а тому є необхідність в унеможливленні подальшого відчуження вказаного майна на час досудового розслідування та забезпеченні його схоронності.

Директор КЗ "Заклад дошкільної освіти № 21ВМР" ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 16.01.2024, в якій просила скасувати судове рішення та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання про арешт майна. Посилається на порушення її процесуального права на участь в розгляді клопотання та права на вільне користування майном. Зазначає, що арештоване майно необхідне для його щоденного використання у діяльності закладу.

Заслухавши доповідача, виступ ОСОБА_7 на підтримку апеляційної скарги, прокурора ОСОБА_6 , яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апелянта, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ст. 98 КПК України, матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом є речовими доказами по справі.

Згідно ст. 173 ч. 2 п.5 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або для відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

З ухвали слідчого судді вбачається, що наведені в клопотанні слідчого доводи про накладення арешту на майно, яке 11.01.2024 було вилучено під час огляду місця події у приміщенні кухні ДНЗ № 21, що за адресою м. Вінниця, вулиця Міліційна 8, а саме: робоча частина електричної м`ясорубки та дерев`яна палиця для проштовхування продуктів, перевірялись судом першої інстанції, при цьому були досліджені матеріали справи, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя, обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на вказане майно.

Слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту.

Відомості, які містяться в матеріалах провадження свідчать про те, що вказане майно, має істотне значення у даному кримінальному провадженні, оскільки є предметом кримінального провадження та вiдповiдає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

З наданих суду матеріалів вбачається, що в провадженні СД Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області перебувають матеріали кримінального провадження №00000010 від 12.01.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 271 КК України, за фактом отримання ОСОБА_9 тілесних ушкоджень із власної необережності під час приготування їжі, використовуючи електром`ясорубку в дитячому садочку №21, працюючи поваром.

Слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі прийшов до обґрунтованого висновку про наявність передбачених законом правових підстав для накладення арешту на робочу частину електричної м`ясорубки та дерев`яну палицю для проштовхування продуктів.

Доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає необґрунтованими та такими, що не спростовують висновок слідчого судді.

Участь власників майна чи їх представників при вирішенні питання про арешт майна не є обов`язковою та неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

В даному випадку втручання у права власності здійснено відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства та зважаючи на відповідність майна критеріям речового доказу.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.

Слідчим суддею прийняте правильне рішення щодо необхідності накладання арешту на майно.

За обставин викладених в матеріалах провадження, існує ризик втрати, пошкодження зазначеного в клопотанні слідчого майна, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, а тому наявні обґрунтовані підстави вважати, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, як застосування арешту майна, оскільки безпосередньо містить відомості щодо обставин злочину та може бути використане під час проведення судових експертиз та iнших слідчих дій для з`ясування дійсних обставин справи.

Застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та необхідним у кримінальному провадженні, оскільки сприятиме досягненню мети щодо швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування, а також запобігатиме настанню будь-яких негативних наслідків.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу директора КЗ "Заклад дошкільної освіти № 21ВМР" ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 16.01.2024 про накладення арешту на майно залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4