Справа № 366/609/22
Провадження № 1-кп/366/68/23
ВИРОК

Іменем України

24 жовтня 2023 смт. Іванків

Іванківський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представників потерпілого - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілого - ОСОБА_6 ,

свідків - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисника - адвоката ОСОБА_9 ,

обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000284 відносно

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с.Запрудка Іванківського району Київської області, пенсіонера, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, громадянина України, уродженця смт.Іванків Іванківського району Київської області, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого

який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

1.Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнаного судом доведеним

24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, у зв`язку з військовою агресією Російської федерації України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» на території України з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року, строком на 30 діб введено воєнний стан.

Вказаний вище Указ 24.02.2022 затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в України» № 2102-ІХ.

На підставі вказаних вище нормативно-правових актів з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 року на території України у зв`язку з введенням воєнного стану визначено умови та порядок тимчасового обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина, тимчасових обмежень прав та законних Інтересів ридичних осіб, а також діяльності органів державної влади та місцевого самоврядування.

14 березня 2022 року, в світлу пору доби, більш точний час досудовим розслідування не встановлено, ОСОБА_12 (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження) перебуваючи на території деревообробного підприємства, за адресою: АДРЕСА_2 , домовився з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 про таємне викрадення холодильників з території автомобільної стоянки, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

З метою реалізації своєї домовленості та злочинного умислу, діючи за попередньою змовою групою осіб, переслідуючи корисливий мотив та мету особистого збагачення, за рахунок чужого майна, разом з драбиною та садовим візком, які вони взяли собою, вони прибули до автомобільної стоянки, яка огороджена по своєму периметру та знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , та по черзі через огорожу проникли на її територію, де підійшли до тентованого напівпричепу з автомобілем марки DAF, який належить приватному підприємцю, ОСОБА_13 , та таємно викрали холодильники марки «Наіег», а саме: один холодильник марки «Наіег», модель «C2F636CRRG», вартістю 8 187 грн. 86 коп.; один холодильник марки «Наіег», модель «C2F637CGG», вартістю 8568 грн. 46 коп. та три холодильники марки «Наіег», модель «C2F636CFMV», вартістю 8 568 грн. 46 коп. за 1 шт.

В подальшому, ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та ОСОБА_10 вказані вище холодильники перемістили через огорожу автомобільної стоянки, та за допомогою садового візка, на який завантажували викрадене залишили місце вчинення злочину та розпорядились майном на власний розсуд, заподіявши своїми умисними та протиправними діями потерпілому ОСОБА_13 , матеріальну шкоду на загальну суму 42 461 грн. 70 коп.

Крім того, ОСОБА_10 , 20 березня 2022 року, в світлу пору доби, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, знаходячись на території станції технічного обслуговування транспортних засобів, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та обслуговується ФОП ОСОБА_6 , вирішив проникнути до приміщення останнього, з метою повторного таємного викрадення інструментів, в умовах воєнного стану, переслідуючи корисливий мотив та мету особистого збагачення, за рахунок чужого майна. З цією метою він підійшов до приміщення станції та через вхідні пошкодженні двері проник до приміщення останнього, звідки таємно викрав наступні речі: 4 мини марки «ROSAVA», розміром 175/70 R13, вартістю 1082 грн. за 1 шину, на суму 4328 грн.; 4 диски розміром R13 марки «R1 SPORT», вартістю 725 грн. за диск, на суму 2900 грн., 4 шини марки «ОРТІМО к406», розміром 185/55 R15, вартістю 1190 грн. за 1 шину, на суму 4760 грн.; 4 диски розміром R15 марки «League», вартістю 978 грн. за 1 диск, на загальну суму 3912 грн.; головку блоку циліндрів на автомобіль марки «Ланос 1.5» в зібраному стані, вартість якої під час досудового розслідування не встановлено; ліву фару на автомобіль «Ланос 1.5», вартість якої під час досудового розслідування не встановлено; газову рампу з форсунками, вартість якої під час досудового розслідування не встановлено; котушку запалення на автомобіль марки «Ланос 1.5», вартість якої під час досудового розслідування не встановлено; корпус повітряного фільтра на автомобіль марки «Ланос 1.5», вартість якої під час досудового розслідування не встановлено, чим потерпілому ОСОБА_6 спричинив матеріальну шкоду, на загальну суму 15 900 грн.

В подальшому ОСОБА_10 вказані вище речі, виніс за межі станції технічного обслуговування транспортних засобів та розпорядився останніми не власний розсуд.

2. Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом.

2.1. Допит потерпілих

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що після деокупації смт.Іванків він приїхав до СТО, яке належить йому, поруч з яким розташований автомагазин, який також належить йому, та побачив, що належне йому майно було розграбоване. Зі слів сторожа на імя ОСОБА_15 , магазин було відкрито та пошкоджено самими окупантами. А з приводу СТО, то коли він зібрав всіх свої працівників, його робітник ОСОБА_16 , повідомив, що 9 березня 2022 року СТО було зачинене та не розграбоване. Це підтвердив і його колега ОСОБА_17 . В подальшому, вони почали пошуки всіх викрадених речей з СТО, оскільки приходили люди та повідомляли, що в бік с.Обуховичі та в бік с.Сукачі, подекуди розкидані викрадені речі. Оскільки тоді ще не було відновлено мобільного зв`язку, він щоранку ходив до поліції та запитував, чи не знайшли викрадені у нього речі, а після обіду, разом зі своїми знайомими та працівниками, він займався пошуком викрадених речей особисто. 09 квітня він прийшов до поліції та побачив, що на вході до райвідділку лежать колеса. Це були вісім коліс, які було викрадено з його СТО. Він запитав у працівників поліції, у кого вони їх виявили, вони сказали «є такий ОСОБА_18 ». Сам ОСОБА_18 , тоді вже був в поліції, коли він підійшов до нього останній почав розповідати, що дані автомобільні колеса лежали на узбіччі дороги і він забрав їх до себе на тимчасове зберігання, якби він знав чиї це колеса, він одразу б їх повернув. Також ОСОБА_18 повідомив, що окрім коліс більш нічого не брав. В подальшому, йому стало відомо, що в ході проведення обшуку у ОСОБА_19 були виявлені і автозапчастини. Працівниками поліції йому було пред`явлено для впізнання виявлені у ОСОБА_18 автозапчастини і він впізнав їх, як такі, які було викрадено з території його СТО, а саме, з автомобіля марки «Ланос», який на той момент ремонтували. В подальшому, в ході розмови з ОСОБА_18 останній повідомив, що прийшов до його СТО, бо шукав балонний ключ, щоб відкрутити колеса в автомобілі, при цьому він побачив, що біля СТО лежали колеса і запчастини і вирішив забрати їх для зберігання. Про те, що ОСОБА_18 був на території СТО він сам розповідав. Коли він забрав з райвідділку вилучені у ОСОБА_18 автозапчастини, яких не вистачало, то він з працівниками СТО почали ставити їх на місце, в автомобіль «Ланос», який стояв на ремонті. В цей час, вони помітили, що не вистачає генератора. Його колега ОСОБА_17 , зателефував до тестя ОСОБА_20 і попросив повернути викрадений генератор, на що останній почав розповідати, що нічого в них немає, вони його не викрадали але через пару днів, ОСОБА_21 передав ОСОБА_17 даний генератор.

Крім того, потерпілий ОСОБА_6 повідомив, що йому відомо, що за час пошуку викраденого майна на пилорамі ОСОБА_21 також було знайдено викрадене у нього майно: декілька ключів марки «Топтул», рихтувальну лінійку, яка лежала в колодязі на території пилорами. Оскільки не було зв`язку, то він та його колеги самі фотографували знайдені речі з СТО після чого вони їздили до райвідділку та повідомляли про знахідки працівників поліції.

На запитання сторони захисту потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що він ще до початку війни виїхав за межі району. На території належного йому СТО немає встановлених камер відеоспостереження. З 24 лютого на території, де розташоване СТО був сторож на імя ОСОБА_15 , в період окупації 3 доби, з 24 по 27 лютого на території бази, де розташоване СТО жили російські військові. Вони жили не в самому приміщенні СТО, а на базі. Російськими військовими сторожа було взято в полон, після чого, протримавши його пів дня, його відпустили і він на територію СТО вже не повертався, тобто до території СТО був вільний доступ. Магазин, розташований біля СТО був розстріляний, їжа, яка була в магазині, була повністю розграбована, ролети вирвані, а в СТО була лише трохи відігнута решітка, при цьому видно, що це зроблено було дуже обережно, тобто особа, яка проникла в СТО, залізла через вікно всередину і відкрила ворота. Дивлячись яким способом орки зайшли до магазину, можна дійти до висновку, що маючі всі знаряддя для цього, якби вони хотіли проникнути всередину СТО, вони б виламали ворота БТРом, а не діяли б обережно. Крім того, його працівник ОСОБА_16 , 9 березня з села Обуховичі, через ліс, приходив до СТО та бачив, що воно було закрите, а магазин вже був повністю розстріляний. Викрадені колеса йому повернули працівники поліції. Вони були в такому самому стані, як їх і залишали на території СТО. В частині повернутих йому речей до ОСОБА_19 претензій немає, але є багато речей, які й досі не повернуто, їх досі ніде не виявлено.

В судовому засідання представник потерпілого ТОВ «Асбіс-Україна» ОСОБА_4 пояснив, що з 23 лютого 2022 року в смт.Іванків на базі перевізника знаходився вантажний автомобіль, державний номерний знак НОМЕР_1 з імпортованим товаром - побутовою технікою, яка належала ТОВ «Асбіс-Україна». Вказаний товар чекав на розмитнення. 24 лютого, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України було введено воєнний стан, і у зв`язку з окупацією смт.Іванків, ні вони, ні перевізник не мали можливості вжити будь-яких заходів для збереження майна, яке перебувало в автомобілі, який був на автостоянці в смт.Іванків по вул.Поліський шлях. Після звільнення міста, ними, до Солом`янського управління поліції було подано заяву про зниклий товар, оскільки перевізник доповів, що їх матеріальні цінності були вкрадені військовими російської федерації саме в смт.Іванків. У даному випадку, перевізником була компанія «Астра». Їм, як власнику майна, знайдене майно, а саме холодильники повернуто не було, де вони знаходяться йому невідомо.

Крім того, на запитання сторони захисту, представник потерпілого повідомив, що компанія ТОВ «Асбіс-Україна» є замовником викраденого товару. Ними була оплачена вартість холодильників та вартість їх перевезення. 23 лютого придбане ними майно,холодильники, пральні машини та варильні поверхні, були привезені до смт.Іванків. Хто такий ОСОБА_13 йому невідомо, але скоріше за все, це водій. Крім того, йому не відомо, чи охоронялась якимось чином стоянка, де був розташований вантажний автомобіль із викраденим вантажем. Коли саме було викрадено майно йому теж невідомо. Після деокупації смт.Іванків, у зв`язку з тим, що ними раніше було подано заяву до Солом`янського управління поліції, з ними зв`язались працівники Іванківського відділення поліції та повідомили, що знайшли певну частину належних їм холодильників. Ці холодильники є великогабаритними.

В судовому засіданні представник потерпілого ТОВ «Підприємство з іноземними інвестиціями «АСБІС-Україна» ОСОБА_22 пояснила, що після деокупації Київської області ними було подано заяву до Солом`янського управління поліції, їй було повідомлено,що справа розглядається Іванківським районним судом Київської області. Наскільки їй відомо, на перші судові засідання їздив ОСОБА_4 самостійно, як представник, починаючи з другого чи третього засідання вона вже їздила в судові засідання, як юрист. Одного разу, після судового засідання до них підійшли обвинувачені ОСОБА_21 та ОСОБА_18 і запропонували укласти мирову угоду, зазначивши при цьому, що п`ять холодильників вони повернули, а за решту готові виплачувати кошти. На той момент окрім неї, під час цієї розмови, був присутній водій та ОСОБА_23 . За результатами тієї розмови, вона повідомила обвинувачених, що узгодить це питання з керівництвом і якщо не буде заперечень, зв`яжеться з їх адвокатом. Контакти адвоката ними було надано. Коли від керівництва вони отримали погодження, вона зв`язалась з адвокатом, однак він повідомив, що не працює з цими клієнтами, і у них є інший адвокат. Коли вони прийшли на наступне судове засідання і був інший адвокат, то вже питання про мирову угоду не піднімалося і обвинувачені почали заперечувати свою вину у тому, що вони викрали належний їм товар. В частині поданого ними цивільного позову то вони просять відшкодувати ним повну вартість усього товару, який на той час перевозився і знаходився в смт.Іванків та був пограбований. Є повний перелік товару, який був у фурі, тих п`яти холодильників, які нібито були повернуті вони не бачили, а тому, просять відшкодувати вартість всіх товарів, оскільки вина обвинувачених є доведеною.

На запитання сторони захисту представник потерпілого - ОСОБА_22 пояснила, що їй невідомо хто такий ОСОБА_13 , він не є працівником їх ТОВ, як і не є підрядником. Їй нічого не відомо про передачу йому виявлених холодильників, про це вона знає лише з матеріалів справи. Час, місце та спосіб у який було розграбовано вантажний автомобіль їй особисто невідомі. Місце розташування вантажного автомобіля, де він знаходився, вказувалось ними у заяві про вчинення кримінального правопорушення, оскільки про це повідомив перевізник - компанія «Астра». Що відбувалось після 23 лютого з вантажем, їй особисто відомо не було.

2.2.Допит свідків

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні дав суду показання, які зводяться до наступного.

Під час окупації смт.Іванків, ходили чутки про те, що належний його знайомому - ОСОБА_13 вантажний автомобіль було розграбовано. До нього, після деокупації селища приїхав його знайомий ОСОБА_13 , який повідомив, що дійсно розграбували його вантажний автомобіль, який був навантажений технікою, та попросив його бути свідком, повідомивши про те, що це лише формально під час проведення процесуальної дії, оскільки ще невідомо чи будуть працівники поліції шукати винних осіб, у вчиненні даної крадіжки. В свою чергу ОСОБА_13 запропонував йому поїхати з ним разом, він покаже де знайшли деякі речі. Він поїхав разом з ОСОБА_13 на територію автостоянки, де останній показав йому де що було розташоване. Фактично він взагалі нічого не бачив і навіть не розумів про які викрадені речі йшла мова. Після ознайомлення прокурором з протоколом огляду, він підтвердив, що підпис у ньому робив він, та пояснив що даний документ він підписував у приміщенні поліції, на прохання ОСОБА_13 , пояснивши при цьому слідчому, що він взагалі нічого не знає і не бачив.

Крім того, на запитання сторони захисту свідок ОСОБА_7 пояснив, що з ОСОБА_13 він знайомий давно. Під час окупації, він весь час був в Іванкові . Йому відомо де розташована автомобільна стоянка, на якій стояв вантажний автомобіль ОСОБА_13 . Під час окупації він там жодного разу не був. Зі слів односельців йому відомо, що на тій автостоянці, під час окупації було багато фур, у багатьох були пошкоджені вікна, було викрадено паливний бак на одній із фур. Коли саме він їздив з ОСОБА_13 на автостоянку йому невідомо. Коли вони приїхали з ОСОБА_13 , на автостоянку, останній повідомив, що підозрює у вчиненні даного кримінального правопорушення - ОСОБА_21 . Йому невідомо, які відносини були у ОСОБА_13 та ОСОБА_11 . Коли він підписував в приміщенні поліції протокол, він не ознайомлювався з ним, слідча сказала підписати, він і підписав.

Допитаний в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_13 пояснив, що він є фізичною особою - підприємцем. 1 квітня 2022 року він приїхав на автомобільну стоянку, де стояли належні йому вантажні автомобілі і побачив, що з причепа одного з автомобілів зникла вся техніка. Окрім техніки в автомобілі вкрали все, що там було: інструменти і решту речей. 1 квітня в поліції ще нікого не було, а 3 квітня зранку, він пішов до відділення поліції, у нього прийняли заяву про викрадення у нього майна, а ближче до після обіду,йому зателефонували з поліції і повідомили,що здається знайшли майно, яке перебувало у його автомобілі. Коли він приїхав в поліцію, то побачив там ОСОБА_19 , ОСОБА_21 , сторожа, який працював на пилорамі ОСОБА_21 та сторожа з ПМК2. Потім всі разом та свідки ОСОБА_25 та ОСОБА_7 поїхали на пилораму до ОСОБА_21 , там знайшли холодильники, потім в нього в будинку та на ПМК-2 теж знайшли холодильники, багато інструментів з автомагазину ОСОБА_26 , автозапчастини, мотори автомобільні, і ще дуже багато речей, перелік яких він на даний час не пам`ятає. В той момент ОСОБА_21 вину свою не визнав, при цьому сторож, який працює у нього на пилорамі, повідомив, що він ще грузив холодильники, а ОСОБА_21 і його зять ОСОБА_15 їх вивозили, як йому здалось, до ОСОБА_21 додому. Коли вони поїхали ще до ОСОБА_21 в Запрудку, то ще там знайшли холодильники та солярку чи бензин, які були наповнені в каністри.

На запитання прокурора свідок ОСОБА_13 пояснив, що він займається вантажними перевезеннями та перевозив цей товар з Росії в Україну. З цим товаром він приїхав ще 22 лютого, передзвонив до офіса, йому сказали, що до понеділка його не вигрузять, але оскільки на даному авто йому треба було розити наступний рейс, він приїхав на автостоянку, яка розташована за адресою: вул.Поліський шлях, 2а в смт.Іванків, залишив причеп з товаром, зачепив інший причеп до вантажного автомобіля і поїхав на Новгород-Сіверський. У його присутності у ОСОБА_21 на пилорамі було вилучено 2 холодильники, 3 в його будинку та 3 холодильника на складі ПМК -2. Під час вилучення холодильників ОСОБА_7 був присутнім.

На запитання представника потерпілого ОСОБА_5 свідок ОСОБА_13 пояснив, що загальна кількість холодильників, яка була виявлена та вилучена у його присутність становить вісім.

Крім того, на запитання сторони захисту свідок ОСОБА_13 повідомив, що на даний час виявлені та вилучені холодильники знаходяться на тимчасовому зберіганні у нього. На період окупації він був за межами смт.Іванків, однак приблизно в двадцятих числах березня, він до Іванкова приїжджав, він просив у росіян дозволу проїхати до автомобіля і подивитись що там на автостоянці, однак вони йому відмовили та не надали таку можливість. На тій стоянці були належні йому два автомобілі. Коли першого квітня після деокупації він приїхав на стоянку, то на ній були 2 його автомобіля, однак коли він залишав їх один з автомобілів був пустий, а інший завантажений, а коли повернувся, то виявив два автомобілі пусті, без вантажу. Охоронця на території автостоянки, на період коли Іванків був в окупації, не було. 17 та 22 березня він був в с.Обуховичі. ОСОБА_21 на місці вину свою взагалі не визнавав і добровільно ніяке майно не видавав. На момент, коли проводились процесуальні дії працівниками поліції він був визнаний потерпілою особою, оскільки писав заяву в поліцію про викрадення майна, з належному йому автомобіля. Коли вони приїхали на пилораму ОСОБА_21 , хтось, хто конкретно він не пам`ятає, відкрив замка дверей і там стояли два холодильника. Виявлені холодильники витягли на вулицю та пішли шукати його сторожа Москалика, який на запитання чи бачив він ще десь холодильники повідомив, що він бачив, як ОСОБА_21 з ОСОБА_18 вивозили ще холодильники до ОСОБА_21 додому в с.Запрудка, після чого, він, спільно з працівниками поліції, ОСОБА_27 , ОСОБА_7 всі разом поїхали до ОСОБА_21 додому. До ОСОБА_21 особисто він не застосовував жодного насильства. Щодо повернутих йому холодильників він має певні претензії до ОСОБА_21 та ОСОБА_18 , оскільки вони не запаковані, невідомо чи працюють, тобто не в належному стані, в якому були раніше. Коли вони приїхали додому до ОСОБА_21 , то родичі ОСОБА_18 та він, повідомили, що в новому будинку ОСОБА_21 стоїть решта холодильників. Де вони взяли ці холодильники вони не повідомляли.

2.3. Показання обвинуваченого ОСОБА_11 .

Обвинувачений ОСОБА_11 , після роз`яснення йому суті обвинувачення, визнавши себе винним, підтвердив вищезазначені обставини. При цьому, пояснив, що під час перебування смт.Іванкова в окупації він був з ОСОБА_12 , та його зятем ОСОБА_10 . Одного разу, точної дати він не пам`ятає, прийшов ОСОБА_12 та повідомив, що росіяни хочуть викрасти вантажні автомобілі, які розташовані на автомобільній стоянці по вул.Поліський шлях в смт.Іванків, при цьому один автомобіль вони вже викрали. Для того, щоб врятувати вантажний автомобіль та майно яке було у ньому, він, спільно з ОСОБА_10 та ОСОБА_12 пішли на автомобільну стоянку, підійшли до вантажного автомобіля та зняли з нього колеса, які в подальшому заховали. Зрозумівши, що більш нічого з даним автомобілем вони зробити не зможуть, ОСОБА_12 запропонував забрати холодильники, які були у ньому та теж заховати. Холодильників було п`ять, три холодильники, які були у цеху та два, які були в автомобілі. В подальшому, ці холодильники вони відвезли до його будинку в с.Запрудка, де ніхто не жив та заховали їх там. Рішення про те, щоб залишити вказані холодильники у даному будинку вони прийняли спільно, оскільки зберігати їх за місцем, де вони на той час проживали, було небезпечно.

На запитання суду обвинувачений ОСОБА_11 пояснив, що коли смт.Іванків було деокуповано він одразу не з`явився до працівників поліції, так як він невідкладно поїхав з ОСОБА_10 до м.Києва, оскільки у нього були проблеми із серцем. Коли вони повернулись з м.Києва, 07 квітня 2023 року то до них приїхали працівники поліції і вони добровільно віддали дані холодильники працівникам поліції. Наміру викрадати та привласнювати холодильники у них не було, оскільки за весь час перебування в окупації, вони могли якимось чином приховувати майно чи після де окупації знищити його, однак вони такого не зробили.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_11 повідомив, що у вчиненому щиро розкаюється та досі шкодує про вчинене.

2.4. Показання обвинуваченого ОСОБА_10 .

Обвинувачений ОСОБА_10 , після роз`яснення йому суті обвинувачення, визнав свою вину в інкримінованих йому злочинах і дав показання, аналогічні показанням обвинуваченого ОСОБА_11 . При цьому, пояснив, що 06.04.2023 року він та ОСОБА_11 повернулсь з міста Києва і на наступний день приїхали працівники поліції. Вони добровільно повернули все майно працівникам поліції. Щодо крадіжки майна з СТО, то він пояснив, що коли вони знімали колеса з вантажного автомобіля, їм знадобився домкрат. Оскільки поблизу розташоване СТО, вони пішли до його території. Там він виявив вісім автомобільних шин та вісім автомобільних дисків, головку блоку циліндрів в зібраному стані, фару автомобільну, які він забрав та вирішив заховати, щоб хто інший не викрав таке майно. В саме приміщення СТО він не заходив. Коли до нього приїхали працівники поліції, він добровільно видав дані речі працівникам поліції, які потім повернули їх власнику ОСОБА_6 . В подальшому, він деякі деталі, для того щоб повернути їх власнику, купував за власний рахунок. Він особисто спілкувався з потерпілим ОСОБА_6 останній до нього жодних претензій немає.

2.5. Дослідження письмових матеріалів кримінального провадження.

Вина ОСОБА_11 та ОСОБА_10 у вчиненні ними злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України підтверджується письмовими доказами, наданими прокурорами:

- Витягом з ЄРДР (відомості до ЄРДР внесено за №0000284), з якого вбачається, що 07.04.2022 року надійшло повідомлення від ОСОБА_13 про те, що в період часу з 23.02.2022 по 01.04.2022 року в смт.Іванків невідомі особи, здійснили крадіжку техніку з автомобіля ОСОБА_13 ; (т.1 а.с.135);

- Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 06.04.2022 року прийнятої від ОСОБА_13 відповідно до якої останній повідомив, що в період часу з 23.02.2022 року по 01.04.2022 року в смт.Іванків по вул.Поліський шлях невідомі особи, здійснили крадіжку техніки з належного йому автомобіля (т.1 а.с.165);

- Протоколом огляду місця події від 08.04.2022 року (проведенного в період часу з 09 год. 00 хв. по 09 год. 30 хв.) з ілюстративною фото таблицею, встановлено, що в ході огляду місця події, за згодою ОСОБА_28 ( т.1, а.с.166) було оглянуто ділянку місцевості по вул.Поліський шлях, 3а в смт.Іванків в ході якого встановлено, що праворуч, від металевих вхідних воріт розміщено автомобіль марки «ДАФ XF», з державним номерним знаком НОМЕР_2 , з причепом, під час якого було виявлено пошкодження тентового покриття причіпу, а саме часткова відсутність тентованого покриття; ліворуч від данного автомобіля розиашований автомобіль марки «ДАФ», державний номерний знак НОМЕР_3 , з причепом, який мав пошкодження - часткову відсутність тентового покриття (т.1 а.с.167-170);

- Заявою про викрадення майна від ТОВ ПІІ «АСБІС-УКРАЇНА), відповідно до якої з 23 лютого у м.Іванків на базі перевізника знаходився автомобіль з імпортованим товаром (побутовою технікою ТМ Haier), який чекав на розмитнення, при цьому, після деокупації перевізником та представниками ТОВ ПІІ «АСБІС-Україна» було виявлено автомобіль з викраденим майном (холодильники марки Haier, у кількості 8 шт., пральні машнки марки Haier, у кількості 4 шт., варильні поверхні, марки Haier, у кількості 3 шт., праска марки Haier, у кількості 1 шт., мікрохвильова піч, у кількості 1 шт.), загальною вартістю 23825,48 дол.США (т.1 а.с.176-177);

- Письмовою заявою ОСОБА_11 від 08.04.2022 року про добровільну видачу працівникам поліції холодильників марки Haier, у кількості п`ять шт. (т.1 а.с.189);

- Протоколом огляду предметів від 09.04.2022 року, проведеного в період часу з 18 год. 40 хв. по 19 год.00 хв., з ілюстративною таблицею, в ході якого, в присутності свідків ОСОБА_27 , ОСОБА_7 та ОСОБА_11 по АДРЕСА_4 було проведено огляд добровільно виданих ОСОБА_11 : холодильника-морозильника марки Haier, модель C2F637CFMV, який знаходився в картонному ящику, під час якого було виявлено пошкодження ящика; холодильника-морозильника марки Haier, модель C2F637CFMV, який знаходився в картонному пакуванні; по вул.Шевченка в с.Запрудка, поблизу домоволодіння 118: холодильника-морозильника марки Haier, модель C2F637CFMV, який перебував в картонному пакуванні; холодильника-морозильника марки Haier, модель C2F636CFMV, в картонному пакуванні; холодильника-морозильника марки Haier, модель C2F637CFMV, який перебував в картонному пакуванні (т.1 а.с.190-199);

- Протоколом проведення слідчого експерименту від 11.04.2022 року з відеозаписом за участю ОСОБА_10 в ході якого останній показав, яким чином він, ОСОБА_12 та ОСОБА_11 виносили з автомобільної стоянки, розташованої по АДРЕСА_5 холодильники, у кількості 5 шт. (т.1, а.с.207-209);

- Протоколом проведення слідчого експерименту від 11.04.2022 року з відеозаписом за участю ОСОБА_11 в ході якого останній показав, яким чином він, ОСОБА_12 та ОСОБА_10 виносили з автомобільної стоянки, розташованої по АДРЕСА_5 холодильники, у кількості 5 шт. (т.1, а.с.210-212);

- Висновком експерта №СЕ-19/11-22/10205-ТВ від 18.04.2022 року, за результатами проведення якої встановлено ринкову вартість холодильників марки «Haier» моделі C2F636CRRG, марки «Haier» моделі C2F637CGG (т.1, а.с.203-205).

Крім того, вина ОСОБА_10 у вчиненні ним злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України підтверджується письмовими доказами, наданими прокурорами:

- Витягом з ЄРДР (відомості до ЄРДР внесено за №0000284), з якого вбачається, що 09.04.2022 року 20.03.2022 року ОСОБА_10 , з приміщення СТО, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 таємно викрав автомобільну резину, диски та запчастини до автомобіля марки «Ланос», чим спричинив ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму викраденого майна (т.1 а.с.135);

- Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 08.04.2022 року прийнятої від ОСОБА_6 відповідно до якої останній повідомив, що в період часу з 23.02.2022 року по час звернення із заявою, невстановлені особи проникли до СТО, що розташоване по АДРЕСА_5 а також з автомагазину, що розташований за тією ж адресою, звідки викрали товари та речі (т.1 а.с.223);

- Протоколом огляду місця події від 09.04.2022 року (проведенного в період часу з 17 год. 10 хв. по 18 год. 00 хв.) з ілюстративною фото таблицею, в ході якого, за згодою ОСОБА_6 ( т.1, а.с.224) було оглянуто приміщення автомайстерні, яка розташована в АДРЕСА_2 . Під час огляду було зафіксовано матеріальну обстановку в приміщенні автомайстерні (т.1 а.с.225-231);

- Письмовою заявою ОСОБА_6 від 10.04.2022 року про добровільну видачу працівникам поліції речей, які в період з 07.04.2022 року по 14.04.2022 року він знайшов та вилучив з території деревообробного підприємства, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_4 та на території деревообробного підприємства, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_5 (т.1 а.с.232);

- Протоколом огляду предметів від 10.04.2022 року, проведеного в період часу з 10 год. 10 хв. по 10 год.50 хв., з ілюстративною таблицею, в ході якого, в присутності свідків ОСОБА_29 та ОСОБА_30 по АДРЕСА_2 було проведено огляд добровільно виданих ОСОБА_6 речей, а саме: кейса чорного кольору з написом «Measuring» з вмістом, набір кузовної лінійки синього кольору, зарядного пристрою для акумулятора «PULS», модель «CD-30L», зеленого кольору, кейсу зеленого кольору з вмістом, набору ключів з написом «TOPTUL», рихтувальника «DNIPRO-M» модель "GS-1005", маски зварювальної чорного кольору з написом «DNIPRO-M», модель WM-46, мікрометра в кейсі червоного кольору з позначками «МТ-3043 Intertool», металевих цепів з гачками, в кількості 2 шт. з позначками «HIGH TEST», деталей для знімання підшипників в кількості 2 шт., масльонки зеленого кольору з написом «TOPTUL», ноутбука «HP» моделі «HSTNN-105C» чорного кольору, гайкових ключів різного діаметру (т.1 а.с.233-244);

- Письмовою заявою ОСОБА_10 від 10.04.2022 року про надання дозволу на проведення огляду домоволодіння АДРЕСА_3 та добровільну видачу працівникам поліції запчастин до автомобіля та подовжувача (т.1 а.с.245);

- Протоколом огляду предметів від 10.04.2022 року, проведеного в період часу з 11 год. 10 хв. по 11 год. 45 хв., з ілюстративною таблицею, в ході якого, в присутності свідків ОСОБА_31 та ОСОБА_32 по АДРЕСА_3 було проведено огляд добровільно виданих ОСОБА_10 речей, а саме: електроподовжувача у мотку та автозапчастин: пластикової фари, гумового патрубка, пластикового корпусу повітряного фільтра, газових форсунок, хомутатора з бронепроводами, металевої головки блоку циліндрів (т.1 а.с.246-251);

- Протоколом пред`явлення речей для впізнання за фотознімками від 10.04.2022 року, разом з довідкою до нього, який було проведено в період час з 13 год. 10 хв. по 13 год.40 хв. відповідно до якого потерпілий ОСОБА_6 впізнав річ - ліву фару на автомобіль «Ланос 1.5» під фото №2, як таку, яку було викрадено у нього з СТО. Автомобільна фара, зображена під фото №2 є тією, що була добровільно виданою ОСОБА_10 (т.2 а.с.4-8);

- Протоколом пред`явлення речей для впізнання за фотознімками від 10.04.2022 року, разом з довідкою до нього, який було проведено в період час з 14 год. 00 хв. по 14 год. 30 хв. відповідно до якого потерпілий ОСОБА_6 впізнав річ - автомобільне колесо під фото №4, як таке, що було викрадено у нього з СТО. Автомобільне колесо, зображене під фото №4 є тим, що було добровільно видане ОСОБА_10 (т.2 а.с.9-13);

- Висновком експерта №1257/22 від 24.05.2022 року, за результатами проведення якої встановлено ринкову вартість шин марки «ROSAVA», розміром 175/70 R13, в кількості 4 шт.; дисків, розміром R13 марки «R1 SPORT», в кількості 4 шт.; шин марки «OPTIMO K406», розміром 185/55 R15 , в кількості 4 шт.; дисків розміром R15 марки «League», в кількості 4 шт.(т.2, а.с.19-22).

3.Кваліфікація дій обвинувачених судом

Відповідно до ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Суд, дослідивши матеріали справи, допитавши потерпілих, свідків, обвинувачених, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого та речових доказів, дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_11 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України (таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попереднью змовою групою осіб, поєднане із проникненням у сховище, вчинене в умовах воєнного стану) та про доведеність винуватості ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України (таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попереднью змовою групою осіб, поєднане із проникненням у сховище, вчинене в умовах воєнного стану).

Підстав для зміни обвинувачення судом не встановлено

4. Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_11 , у відповідності до ст.66 КК України, судом визнано його щире каяття.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_10 , у відповідності до ст.66 КК України, судом визнано його щире каяття.

Обставин, які згідно із ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченим ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , судом не встановлено.

Відповідно до досудової доповіді складеної провідним інспектором Вишгородського РВ відділу №2 філії ДУ «Центр пробації» в м.Києві та Київській області ОСОБА_33 відносно обвинуваченого ОСОБА_11 , останній до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, при цьому неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності. Підстав вважати що він може вчинити насильницькі дії в сім`ї чи на роботі - немає, згідно характеристики Іванківської селищної ради, скарг на його поведінку до селищної ради не надходило, на обліку у лікаря-нарколога чи лікаря-психіатра він не перебуває. Таким чином, оцінка ризику вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній ризик, при цьому, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_11 є можливим без позбавлення чи обмеження волі на певний строк, що буде достатнім для виправлення та запобігання вчиненню ним повторних кримінальних правопорушень у майбутньому.

Відповідно до досудової доповіді складеної провідним інспектором Вишгородського РВ відділу №2 філії ДУ «Центр пробації» в м.Києві та Київській області ОСОБА_33 відносно обвинуваченого ОСОБА_10 , останній до кримінальної чи адміністративної відповідальності раніше не притягувався.Підстав вважати що він може вчинити насильницькі дії в сім`ї чи на роботі - немає, згідно характеристики Іванківської селищної ради, проживає разом з дитиною та дружиною, не працює, спиртними напоями не зловживає, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря-нарколога чи лікаря-психіатра він не перебуває. Таким чином, оцінка ризику вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній ризик, при цьому, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_10 є можливим без позбавлення чи обмеження волі на певний строк, що буде достатнім для виправлення та запобігання вчиненню ним повторних кримінальних правопорушень у майбутньому.

5. Мотиви призначення покарання.

5.1. Позиції учасників провадження щодо покарання.

Прокурор у судовому засіданні зазнаив, що відомості відображені в обвнувальному акті повністю знайшли своє підтвердження, дії обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_10 вірно кваліфіковано. Крім того, безсумнівно, судом встановлено, що ОСОБА_11 було вчинене інкриміноване кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачене ч.4 ст.185 К України, а тому просив призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, із застосуванням ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання встановивши йому іспитовий строк 2 роки. Крім того, прокурором також зазначено, що дії ОСОБА_10 інкриміновані вірно, він обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, а тому, йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, із застосуванням ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання встановивши йому іспитовий строк 3 роки.

Захисник - адвокат ОСОБА_9 просив суд, при визначенні міри покарання обвинуваченим ОСОБА_11 та ОСОБА_10 врахувати, що інкриміновані ним злочини вони вчинили вперше, раніше до кримінальної відповідальості не притягувались, фактично, своїми діями, вони зберегли майно потерпілих від розкрадання та добровільно повернули його власникам. Крім того, захисник просив врахувати, що у ОСОБА_10 та ОСОБА_11 є на утриманні неповнолітні діти, ОСОБА_11 є інвалідом ІІ групи, а тому, просив призначити їм покарання, не повязане із позбавленням волі.

Обвинувачений ОСОБА_11 в судовому засіданні просив суворо його не карати, при цьому повідомив, що більше вчиняти кримінальних правопорушень не буде.

Обвинувачений ОСОБА_10 також просив його суворо не карати та повідомив, що щиро розкаюється у вчиненному.

5.2. Висновки суду щодо покарання.

Суд, призначаючи обвинуваченим ОСОБА_11 та ОСОБА_34 покарання, враховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності.

Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч.1 ст.368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

Згідно з приписами ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з дотриманням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

За змістом статей 50,65 КК України, особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості злочину.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинений злочин, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових злочинів як самим засудженим, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченим покарання, суд керується вимогами ст.ст.65-67 КК України, роз`ясненнями, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», та враховує позицію Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання, як втручання держави в приватне життя особи, повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, воно має бути законним, тобто несвавільним, пропорційним, тобто не становити надмірного тягаря для особи, виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно зп. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання»досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину, як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

Абзацом 2 п. 2 вищевказаної постановивизначено, що відповідно доп. 1 ч. 1 ст. 65 ККсуди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом менш суворого особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.

Обираючи вид та строк покарання обвинуваченому ОСОБА_11 , суд виходить із положень статті 65 КК України, а саме з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для виправлення та попередження у вчиненні ним нових злочинів, тому, суд приймає до уваги ті обставини, що ОСОБА_11 раніше не судимий, являється інвалідом 2 групи, вчинив кримінальне правопорушення, яке у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів в сфері проти власності, його працездатний вік, наявність постійного місця проживання, має дружину, яка теж є інвалідом ІІ групи та двох неповнолітніх дітей, які перебувають на його утриманні, що в сукупності свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків. ОСОБА_11 на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, а тому суд вважає, за доцільне призначити йому покарання в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України, при цьому суд вважає за можливе на підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням, встановши йому іспитовий строк з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Крім того, судом враховано, що у досудовій доповіді орган з питань пробації також дійшов висновку про можливість виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_11 без ізоляції від суспільства.

Суд обираючи вид та строк покарання обвинуваченому ОСОБА_10 приймає до уваги те, що він раніше не судимий, вчинив кримінальне правопорушення, яке у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів в сфері проти власності, є працездатною особою, має постійне місце проживання, дружину, двох неповнолітніх дітей, що в сукупності свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра він не перебуває, при цьому за місцем роботи та проживання він характеризується позитивно, крім того, наявна обставина що помякшує його покарання та відсутні обтяжуючі обставини, а тому вважає, за доцільне призначити йому покарання в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України, при цьому суд вважає за можливе на підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням, встановши йому іспитовий строк з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. У досудовій доповіді орган з питань пробації також дійшов висновку про можливість виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_10 без ізоляції від суспільства.

Призначення обвинуваченим ОСОБА_11 та ОСОБА_10 саме такого покарання відповідає принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року, не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України, адже ефективність покарання залежить не лише і не в першу чергу від суворості санкції кримінально-правової норми, а і від спроможності не допустити безкарності злочинних діянь, саме така міра покарання буде необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

6. Вирішення питання про долю речових доказів, заходів забезпечення кримінального провадження, інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Строк відбування покарання слід рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Вирішення питання щодо запобіжного заходу

Запобіжний захід під час досудового розслідування, відносно обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_10 не обирався, клопотань про обрання запобіжного заходу на момент закінчення розгляду справи від сторін не надходило, відтак, підстав для такого обрання до набрання вироком законної сили, суд не вбачає.

Вирішення питання щодо заявленого цивільного позову

25.07.2022 року представником позивача (потерпілого) ТОВ «Підприємство з іноземними інвестиціями «Асбіс-Україна» - адвокатом ОСОБА_5 було заявлено цивільний позов, відповідно до якого вона просила стягнути з обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 на користь ТОВ «Підприємство з іноземними інвестиціями «АСБІС-Україна» матеріальну шкоду у розмірі 871 297 грн. 80 коп.

Відповідно до відзиву на позовну заяву поданного захисником - адвокатом ОСОБА_9 07.10.2022 року останній вважає цивільний позов необгрунтованим та таким який не підлягає задоволенню з тих підстав, що досудовим розслідуванням було встановлено факт викрадення ОСОБА_11 та ОСОБА_10 лише п`яти холодильників, на загальну суму 42 461 грн. 70 коп., які були повернуті під розписку, на відповідальне зберігання потерпілому (на той момент ОСОБА_13 ) у належному товарному стані, жодних претензій щодо їх зовнішного вигляду потерпілим заявлено не було. Щодо відшкодування вартості решти майна - 39 холодильників, 28 пральних машин, 5 варочних поверхонь, 2 прасок та 2 мікрохвильовок, на які вказує цивільний позивач, то обвинувальний акт не містить взагалі ніяких підтверджень їх заволодіння у незаконний спосіб ОСОБА_10 чи ОСОБА_11 .

Відповідно до ч.5 ст.128 КПК цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 91 КПК вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, належить до обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Вказані обставини можуть бути елементами складу відповідних злочинів, а також впливати на визначення міри відповідальності винної особи.

У п. 7 ч. 1 ст. 368 КПК зазначено, що ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про те, чи підлягає задоволенню пред`явлений цивільний позов і, якщо так, на чию користь, в якому розмірі та в якому порядку.

Як передбачено у ч. 1 ст. 1166 ЦК, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Водночас, відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК, до складу реальних збитків як одного з елементів майнової шкоди входять втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які вона зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

При цьому, згідно зі ст. 1192 ЦК, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Судом встановлено, що ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 (матеріали щодо якого виділено в окреме провадження) інкриміновано заволодіння лише п`ятьмя холодильниками, які належать ТОВ «Підприємство з іноземними інвестиціями «АСБІС-Україна», з вантажного автомобіля марки DAF, який належить ОСОБА_13 , який перебував на автомобільній стоянці за адресою: вул.Поліський шлях, 3а в смт.Іванків. Саме ці холодильники ОСОБА_11 було добровільно видано. Про решту належного ТОВ «Підприємство з іноземними інвестиціями «АСБІС-Україна» майна в обвинувальному акті взагалі нічого не вказано.

Постановою слідчого відділення рзслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СВ Вишгородського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_35 від 07.04.2022 року холодильник марки Haier, модель C2F636CRRG, холодильник марки Haier, модель C2F637CFMV, холодильник марки Haier, модель C2F636CFMV в кількості 3 шт. визнано речовими доказами у кримінальному провадженні та передано на зберігання під розписку потерпілому ОСОБА_13 .

Відповідно до розписки потерпілого (на той момент) ОСОБА_13 він отримав від працівників поліції на зберігання пять холодильників марки Haier. Жодних претензій про їх неналежний стан від ОСОБА_13 не надходило.

Фактично, належне ТОВ «Підприємство з іноземними інвестиціями «АСБІС-Україна» майно було повернуто потерпілій (на той момент ОСОБА_13 ) особі. Стан такого майна ніким із сторін не оспорювався, заперечень щодо його неналежного стану, під час розгляду справи в суді не надходило.

Крім того, вироком Іванківського районного суду Київської області від 29.03.2023 року, яким засуджено ОСОБА_12 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, речові докази: холодильник марки «HAIER», модель «C2F636CRRG», холодильник марки «HAIER», модель «C2F637CGG», три холодильники марки «HAIER», модель «C2F636CFMV», які передані на відповідальне зберігання ОСОБА_13 , було повернуто власнику, ТОВ «Підприємство з іноземними інвестиціями «АСБІС -Україна».

Таким чином, суд приходить до висновку, що фактично, належне ТОВ «Підприємство з іноземними інвестиціями «АСБІС-Україна» майно, 5 холодильників у викраденні яких обвинувачуються ОСОБА_11 та ОСОБА_10 було повернуто, а тому, заявлений представником ТОВ «Підприємство з іноземними інвестиціями «АСБІС-Україна» цивільний позов не підлягає задоволенню.

Питання щодо стягнення процесуальних витрат на користь держави.

У разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Судом встановлено, що в межах кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 (матеріали щодо якого виділено в окреме провадженя) було проведено судову товарознавчу експеризу №СЕ-19/11-22/10205-ТВ) від 18.04.2022 року, вартість проведення якої, відповідно до довідки про витати на проведення експертизи (т.1 а.с.202) становить 514 грн. 86 копійок.

Вироком Іванківського районного суду Київської області від 29.03.2023 року, яким засуджено ОСОБА_12 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, з останнього стягнуто 171 грн. 62 коп. за проведення даної експертизи, таким чином, з обвинувачений ОСОБА_11 та ОСОБА_10 слід стягнути решту від загальної вартості проведеної експертизи, що становить 343 грн. 24 коп., тобто по 171 грн. 62 коп. з кожного.

Крім того, в межах кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_10 було проведено судову товарознавчу експертизу №1257/22 від 24.05.2022 року вартість якої, відповідно до наявного в матерілах справи звіту про фактичні затрати на проведення судово-товарознавчої експертизи становить 200 грн., яку слід стягнути з ОСОБА_10 .

Вирішення питання щодо долі речових доказів.

Ч.1 ст.100 КПК України визначено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Судом встановлено, що вироком Іванківського районного суду Київської області від 29.03.2023 року, яким засуджено ОСОБА_12 (в межах виділеного кримінального провадження) за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, речові докази: холодильник марки «HAIER», модель «C2F636CRRG», холодильник марки «HAIER», модель «C2F637CGG», три холодильники марки «HAIER», модель «C2F636CFMV», які передані на відповідальне зберігання ОСОБА_13 , було повернуто власнику, ТОВ «Підприємство з іноземними інвестиціями «АСБІС -Україна».

Крім того, відповідно до розписки потерпілого ОСОБА_6 від 10.04.2022 року, йому було повернуто викрадене у нього майно (т.2 а.с.14), що сам потерпілий ОСОБА_6 підтвердив у судовому засіданні.

Таким чином, оскільки виявлене та вилучене під час досудового розслідування майно, яке було визнане речовими доказами, було повернуто власникам, доля речових доказів у данному кримінальному провадженні є вирішеною.

Керуючись ст.ст. 100, 368, 370, 374, 395, 532 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_11 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_11 від відбування покарання з випробуванням, призначивши іспитовий строк на 2 (два) роки.

Покласти на засудженого ОСОБА_11 , згідно ст.76 КК України, наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання,

-виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

ОСОБА_10 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_10 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, призначивши іспитовий строк на 3 (три) роки.

Покласти на засудженого ОСОБА_10 , згідно ст. 76 КК України, наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання,

-виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Стягнути з ОСОБА_11 та ОСОБА_10 на користь держави процесуальні витрати: вартість проведеної судово-товарознавчої експертизи (висновок експерта №СЕ-19/11-22/10205-ТВ) від 18.04.2022 року у розмірі 171 грн. 62 коп. з кожного ( відшкодування вартості експертизи здійснюється на рахунки, відкриті в органах Державної казначейської служби по коду доходів 24060300 «Інші надходження»).

Стягнути з ОСОБА_10 на користь держави процесуальні витрати: вартість проведеної судово-товарознавчої експертизи (висновок експерта №1257/22) від 24.05.2022 року у розмірі 200 грн.

В задоволенні цивільного позову відмовити.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим, прокурору та потерпілим.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Іванківський районний суд Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1