Справа № 157/2241/23
Провадження 1-кп/166/15/24
про продовження строку тримання під вартою
02 лютого 2024 року смт Ратне
Ратнівський районний суд Волинської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,
встановив:
Прокурор Камінь-Каширської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про продовження застосованого щодо ОСОБА_5 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який закінчується 04 лютого 2024 року.
Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, що свідчить про його підвищену суспільну небезпечність.
ОСОБА_5 09 жовтня 2023 року об 11 год затриманий у порядку п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України, а 10 жовтня 2023 року повідомлений про підозру у вчинені злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України. Під час допиту ОСОБА_5 повністю визнав свою вину та причетність до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень.
Крім визнавальних показань самого обвинуваченого, його вина у скоєному повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.
Прокурор зазначив, що обвинувачений ОСОБА_5 на утриманні нікого не має, ніде не працює та не навчається, при цьому злочини вчинив повторно, в умовах воєнного стану, в минулому притягувався до кримінальної відповідальності за скоєння злочину, пов`язаного з незаконним обігом наркотичних засобів, за що відбував покарання, однак на шлях виправлення не став та належних висновків не зробив. Вищевказані факти свідчать про вперте небажання ОСОБА_5 дотримуватись правил та норм поведінки в суспільстві та про наявність передбачених ст. 177 КПК України ризиків вчинення інших кримінальних правопорушень, переховування від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, впливу на свідків, а також перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. Уважає, що лише вказаний захід може забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
Указав, що про наявність ризику незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні свідчить те, що ОСОБА_5 , усвідомлюючи свою причетність до вчинення інкримінованих йому тяжких кримінальних правопорушень, пов`язаних з можливим позбавленням волі, з метою уникнення покарання, може схиляти свідків до зміни наданих показань шляхом залякування чи іншого примусу. Про наявність ризику щодо вчинення іншого кримінального правопорушення свідчить той факт, що інкриміновані обвинуваченому кримінальні правопорушення скоєні повторно, в умовах воєнного стану в Україні, що свідчить про відсутність моральних якостей та психологічних установок на дотримання вимог діючого правопорядку, впевненості у безкарності своїх дій. Застосування інших, більш м`яких, запобіжних заходів, зокрема особистого зобов`язання, відносно обвинуваченого ОСОБА_5 не може запобігти вказаним у клопотанні ризикам та не може бути застосовано відносно останнього, оскільки він обвинувачується у вчинені тяжких кримінальних правопорушень, що дає підстави вважати, що обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, обвинуваченим виконані не будуть. Особиста порука не може бути застосована відносно обвинуваченого, тому що особа, яка б заслуговувала на довіру та яка зможе поручитися за виконання останнім обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, відсутня. Запобіжний захід у вигляді застави не може бути обраний, оскільки вказаний запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого з підстав, зазначених вище. Перебування під цілодобовим домашнім арештом за місцем проживання дозволить обвинуваченому зустрічатись та схиляти свідків до зміни наданих показань під приводом винагороди чи примусу, покинути місце проживання, вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Посилаючись на викладені обставини, прокурор просить продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 на 60 днів.
Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав з наведених у ньому підстав. Зазначив, що на цей час не зменшилися та продовжують існувати ризики, зазначені в клопотанні.
Обвинувачений та захисник проти задоволення клопотання заперечили, просили застосувати щодо обвинуваченого запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.
Прокурор заперечив проти заміни запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт.
Заслухавши думку учасників провадження, суд дійшов такого висновку.
Згідно з ухвалою слідчого судді Камінь-Каширського районного суду від 10 жовтня 2023 року ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, який востаннє продовжено згідно із ухвалою слідчого судді цього ж суду від 07 грудня 2023 року до 04 лютого 2024 року включно.
Аналізи матеріалів провадження свідчать про те, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, які відносяться до умисних тяжких злочинів та за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років із конфіскацією майна. Доказами, що підтверджують обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, є зокрема протоколи контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, протоколи негласних слідчих (розшукових) дій, висновки експертиз наркотичних засобів, протокол огляду місця події, протокол обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , протоколи допитів свідків: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, а також інші докази. На підставі перелічених вище доказів 10 жовтня 2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.
Суд, з огляду на дані про особу обвинуваченого, уважає доведеними стороною обвинувачення продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Так, соціальні зв`язки обвинуваченого не змінилися. ОСОБА_5 неодружений, офіційного місця роботи й постійного джерела доходу не мав, до затримання проживав із бабусею. Крім того, як свідчать матеріли кримінального провадження, протиправні дії ОСОБА_5 здійснював одразу ж після закінчення іспитового строку, призначеного йому судом за вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом наркотичних засобів. Наведене свідчить, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, матиме реальну можливість переховуватися від органу досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Відповідно до ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Тримання під вартою є виправданим, якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.
Непереконливими й на даний час є доводи сторони обвинувачення про можливість незаконного впливу на свідків. Так, прокурор не конкретизував, на яких саме свідків може вплинути обвинувачений, які їх показання він може намагатися змінити. Відтак недоведеним є твердження прокурора про продовження існування ризику, передбаченого п. 3 ч.1 ст.177 КПК України.
Ураховуючи, що на даний час кримінальне провадження не завершено, з огляду на продовження існування передбачених п.п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України ризиків, суд задовольняє клопотання прокурора, а підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який, як про це клопоче захисник, не вбачає.
При цьому, суд залишає незмінним розмір визначеної слідчим суддею застави та обсяг обов`язків у разі її внесення, а саме : 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб,що становить 80 520 грн, у разі внесення якої покласти на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені пунктами 1,2,3,4 ч.5 ст. 194 КПК України.
Керуючись статтями 183, 196, 197, 199 КПК України, суд,
постановив:
Клопотання прокурора Камінь-Каширської окружної прокуратури ОСОБА_3 задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, на строк 60 (шістдесят) днів до 01 квітня 2024 року включно.
У разі внесення застави покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до суду;
- не відлучатися з населеного пункту м. Камінь-Каширський без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну місця свого проживання та/або місця роботи, навчання;
- утримуватися від спілкування зі свідками в кримінальному провадженні.
Відмовити у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт.
Ухвала про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення, обвинуваченим у той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Суддя Ратнівського

районного суду ОСОБА_1