КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №372/2509/23 Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/5256/2023 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Обухівського районного суду від 14 вересня 2023 року про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Обухівського районного суду від 14 вересня 2023 року клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу задоволено. Продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 12 листопада 2023 року включно. Обвинувачений, не погодившись з ухвалою суду, подав апеляційну скаргу, в якій просить замінити йому запобіжний захід на домашній арешт, вважає, що суд не врахував його вік.

Відповідно до ч. 4 ст. 422-1 КПК України розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін. Враховуючи, що обвинуваченим не заявлено такого клопотання, яке б узгоджувалося з наведеним положенням ч. 4 ст. 422-1 КПК України щодо участі саме сторін кримінального провадження, а не його окремих учасників, розгляд даної апеляційної скарги здійснюється без участі сторін. Вислухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд першої інстанції, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст. ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Органом досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України. Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу. Згідно ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті. Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу щодо обвинуваченого, суд першої інстанції посилався на існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Зазначив, що станом на цей час завершити судове провадження до спливу продовженого строку тримання обвинуваченого під вартою неможливо. Враховуючи зміст пред`явленого обвинувачення, а саме інкримінування ОСОБА_6 вчинення злочину, передбаченого ч 3 ст. 114-2 КК України, колегія судів погоджується з висновками місцевого суду, викладеними в оскаржуваній ухвалі. Санкція інкримінованого злочину передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років. Злочин посягає на основи національної безпеки, що вказує на його особливу суспільну небезпечність, а його вчинення під час воєнного стану суттєво підвищує негативні наслідки для обороноздатності країни в особливий період. З огляду на специфічні обставини вчиненого злочину ризик вчинення обвинуваченим дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, збільшений, а тому застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу в даному випадку не буде достатнім. Крім того, як вбачається з клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 здійснював поширення відповідної інформації співробітнику Управління Федеральної служби безпеки РФ по Алтайському краю з корисливих мотивів.

Продовження тримання під вартою зумовлене тим, що особа може вдатися до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. В даному випадку існує певна ймовірність того, що обвинувачений з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину можевдатися до відповідних дій, тому потреба у продовженні такого виняткового заходу не відпала. Ізоляція обвинуваченого від суспільства дозволяє найбільш продуктивно забезпечити мету, яка досягається запобіжними заходами, зокрема для запобігання спробам ухилитися від суду, враховуючи, що судовий розгляд у даному кримінальному проваджені не завершений. Апеляційні доводи обвинуваченого не спростовують висновків місцевого суду щодо неможливості застосування іншого запобіжного заходу.Завдання шкоди обороноздатності держави в умовах воєнного стану є особливо небезпечним злочином, що об`єктивно вказує на існування встановлених ризиків, а враховуючи, що обвинуваченому інкримінується дії, що полягають у спілкуванні з представником іноземної держави, такі ризики є підвищеними. З урахуванням наведеного апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційних вимог обвинуваченого.

Таким чином, колегія суддів, вважаючи законною і обґрунтованою ухвалу про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не вбачає підстав для її зміни чи скасування.

Керуючись ст.ст.405, 407 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Обухівського районного суду від 14 вересня 2023 року про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

____________ _______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3