Справа № 466/4998/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/985/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2023 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові, в режимі відеоконференції, кримінальне провадження №0000286 від 28.01.2015 року, №3833 від 11.11.2019 року, №0000614 від 18.06.2022 року за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 19.09.2023 року зокрема відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст.15-ч. 4 ст.185, ч.2 ст.186, ст. 187 ч.1 КК України, щодо продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави,

за участю:

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

встановила:

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 19.09.2023, якою ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 17 листопада 2023 року включно.

Визначено обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у розмірі 50 (п`ятдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

У разі внесення застави у вищевказаному розмірі покладено на обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки:

- прибувати до суду за кожною вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту (м. Львів), в якому він проживає, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну місця свого проживання;

- не спілкуватися зі свідками, потерпілим у даному кримінальному провадженні;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Роз`яснено обвинуваченому, що з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

З моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення визначеної судом застави, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави.

Роз`яснено ОСОБА_6 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі внесення застави покладено на ОСОБА_6 обов`язок прибувати до суду за першим викликом; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів паспорт для виїзду за кордон та інші наявні документи, що дають право перетину державного кордону України.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого просить скасувати ухвалу суду першої інстанції; змінити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт; у випадку відмови у зміні обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, зменшити розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу, з 50-ти розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб до 20- ти розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Апелянт покликається, що оскаржувана ухвала була винесена з порушенням норм матеріального права та процесуального права, а саме ст.ст. 177, 178, 183 та 194 КПК України, оскільки суд не об`єктивно дослідив обставини, що враховуються при застосуванні запобіжного заходу, не належно дав оцінку особі підозрюваного та ризикам на які посилався прокурор, а тому за своїм видом обраний запобіжний захід є несправедливим через суворість, а визначений судом розмір застави непомірним для обвинуваченого

Апелянт зазначає, що обвинуваченого наявні міцні соціальні зв`язки, оскільки такий має батька ОСОБА_8 (який має другу групу інвалідності) та матір ОСОБА_9 (яка є пенсіонером), брата ОСОБА_10 , двох малолітніх дітей, а саме ОСОБА_11 (20 жовтня 2009 року] та ОСОБА_12 (13 серпня 2016 року), що підтверджується долученими до даного клопотання документами. Батьки та малолітні діти ОСОБА_6 потребують від нього матеріальної допомоги та підтримки, проте в умовах тримання під вартою обвинуваченого це є неможливим.

Звертає увагу, що обвинувачений має постійне місце проживання та реєстрації, а зокрема такий зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Також зазначає, що у обвинуваченого відсутні інші повідомлення про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення та обвинувальні акти.

Апелянт стверджує, що вид запобіжного заходу, який обрано ОСОБА_6 , а саме у вигляді тримання під вартою є занадто суворим та тяжким і не відповідає особі обвинуваченого, обставинам справи та ризиками, а тому такий підлягає зміні на менш суровий запобіжний захід, який не буде пов`язаним із триманням під вартою, а зокрема цілодобовий домашній арешт.

Вважає, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту разом із покладання на обвинуваченого обов`язків передбачених ст. 178 КПК України забезпечить досягнення мети застосування запобіжного заходу - забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та уникнення ризиків передбачених ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_6 буде перебувати цілодобово в дома під наглядом працівників поліції.

Апелянт стверджує, що застава яка була визначена ОСОБА_6 ще ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 20 грудня 2022 року в розмірі прожиткових мінімумів для працездатних осіб, є непомірною для обвинуваченого зважаючи на те, що: з грудня 2022 року ця сума ОСОБА_6 не була сплачена; інформація з реєстру речових прав свідчить про відсутність майна у обвинуваченого, а тому розмір застави слід зменшити до 20-ти прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Відповідно до ч.4 ст.422-1 КПК України розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.

Відтак, враховуючи вимоги ст. 422-1 КПК України, колегія суддів ухвалила продовжити розгляд справи за відсутності прокурора, який був повідомлений про розгляд апеляційних скарг, оскільки його відсутність не є перешкодою для розгляду кримінального провадження.

Заслухавши доповідь судді, адвоката на підтримку апеляційної скарги обвинуваченого, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали контрольного провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

У відповідності до ч.1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу (його продовження) є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування (продовження) запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою з визначенням застави обвинуваченому ОСОБА_6 вищевказаних вимог кримінального процесуального закону дотримався.

У провадженні Шевченківського районного суду м. Львова перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст.15-ч. 4 ст.185, ч.2 ст.186, ст. 187 ч.1 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 19.09.2023 обвинуваченому ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів з визначенням застави в розмірі 130 000, 00 грн. (сто тридцять тисяч гривень).

Суд дійшов обґрунтованого й правильного висновку про необхідність продовження ОСОБА_6 строку тримання під вартою, врахувавши при цьому, особу обвинуваченого, який раніше притягався до кримінальної відповідальності за умисні злочини, оголошувався в розшук та те, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були підставою для застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявними та дають підстави вважати, що останній може переховуватися від органів досудового розслідування і суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином чи вчинити інші кримінальні правопорушення.

Відомостей, які б свідчили про зміну обставин, які стали підставою для обрання обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а також свідчили про зміну обстановки, що у своїй сукупності давало б суду підстави вважати, що обрання обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку, сторонами не надано.

При розгляді клопотання суд з`ясував усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу, й виклав їх у своєму рішенні.

Щодо розміру визначеної застави, з якою не погоджується обвинувачений, то на думку колегії суддів, при його визначенні судом першої інстанції належним чином надано оцінку відповідним обставинам, враховано особу обвинуваченого, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК, у зв`язку з чим обґрунтовано визначено заставу, розмір якої, на думку колегії суддів, всупереч доводам апеляційної скарги не є завідомо непомірним для обвинуваченого, та зможе гарантувати належне виконання ним процесуальних обов`язків, й визначена в межах, передбачених ч. 5 ст. 182 КПК України.

Покликання обвинуваченого ОСОБА_6 на те, що він має постійне місце проживання, у нього на утриманні є двоє неповнолітніх дітей та літні батьки, які потребують постійного догляду, є обставинами, які враховуються при застосуванні, зміні, продовженні запобіжного заходу, вирішенні питання покарання, однак такі не є безумовною підставою для зміни запобіжного заходу.

Крім того, колегія суддів вважає, що ці обставини, у даному випадку не можуть бути беззаперечними стримуючими факторами подальшої належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи, колегією суддів не встановлено.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість апеляційної скарги й підстав для скасування ухвали суду про продовження строку тримання під вартою з визначенням розміру застави щодо ОСОБА_6 не вбачає.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

постановила :

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 19 вересня 2023 року щодо ОСОБА_6 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає

Головуючий:

Судді: