ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 644/1498/17 Номер провадження 11-кп/814/939/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000406, за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_9 - захисника в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 27 березня 2020 року,

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

Вироком суду

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Велика Радошка, Болховського району, Орловської області, Російська Федерація, українця, громадянина України, не військовозобов`язаного, з вищою освітою, розлученого, офіційно не працюючого, інваліда ІІІ групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, визнано винуватим та засуджено:

- за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік;

- за ч. 3 ст. 190 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років;

- за ч. 4 ст. 190 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 7 років з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

На підставі ст. 70 КК України остаточно призначено ОСОБА_7 покарання за сукупністю призначених йому покарань шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у вигляді позбавлення волі строком на 7 років з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

Цивільні позови потерпілих задоволено частково і стягнуто з ОСОБА_7 у відшкодування заподіяної злочинами матеріальної та моральної шкоди на користь: ОСОБА_10 - 446593 грн. 09 коп.; ОСОБА_11 - 378208 грн. 96 коп.; ОСОБА_12 , - 273502 грн. 58 коп.; ОСОБА_13 - 331853 грн. 91 коп.; ОСОБА_14 - 132094 грн. 17 коп.; ОСОБА_15 - 438520 грн. 20 коп.; ОСОБА_16 - 369877 грн. 10 коп.; ОСОБА_17 - 584384 грн. 80 коп.; ОСОБА_18 - 399271 грн. 61 коп.; ОСОБА_19 - 582148 грн. 51 коп.; ОСОБА_20 - 344302 грн. 23 коп.; ОСОБА_21 - 304929 грн. 25 коп.

Зобов`язано фінансовий орган Індустріального району м. Харкова Управління Державної казначейської служби в Індустріальному районі м. Харкова повернути ОСОБА_18 судовий збір у розмірі 640 грн., сплачений нею 13.05.2017 через відділення АТ «Мегабанк» ББО № 34, платіж № 52, для чого вилучити з матеріалів справи та повернути ОСОБА_18 оригінал квитанції від 13.05.2017.

Вирішено порядок стягнення судових витрат та долю речових доказів.

Згідно з вироком суду, у травні 2015 року ОСОБА_7 (більш точна дата під час досудового розслідування не встановлена), маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, розробив злочинну схему, згідно з якою він пропонував раніше знайомим йому громадянам купити житлові квартири та будинки за низькою ціною, повідомляючи їм завідомо неправдиві відомості про перебування цього житла на балансі Харківської міської ради, та, під приводом оформлення документів на право власності на ці квартири та будинки, отримувати від громадян грошові кошти у якості передплати в розмірі повної вартості квартир та будинків, запевняючи громадян у законності та вигідності вказаних угод, не маючи при цьому намірів та можливостей вчинити дії, спрямовані на продаж цієї нерухомості.

1. На виконання вищевказаної злочинної схеми ОСОБА_7 , діючи умисно, із корисливих спонукань, з метою незаконного збагачення шляхом заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, користуючись давніми добропорядними відносинами зі своєю знайомою ОСОБА_10 та зловживаючи довірою з її боку, в травні 2015 року (більш точна дата під час досудового розслідування не встановлена) запропонував останній придбати за ціною, значно нижчою за ринкову, одну з квартир, що перебувають у комунальній власності міста Харкова та продаються Харківською міською радою, повідомивши ОСОБА_10 завідомо неправдиві відомості про це, та запропонував передати йому в якості завдатку за договором купівлі-продажу такої квартири грошові кошти у сумі 5000 доларів США, не маючи при цьому намірів та можливостей вчиняти будь-які дії, спрямовані на продаж цієї нерухомості. ОСОБА_10 , довіряючи ОСОБА_7 , знаючи його як компетентного ріелтора, будучи введеною останнім в оману щодо його дійсного злочинного наміру, погодилась на вказану пропозицію.

Згідно усної домовленості між ОСОБА_10 і ОСОБА_7 , останній зобов`язався показати ОСОБА_10 та її співмешканцю - ОСОБА_22 декілька квартир, з яких вони могли придбати собі квартиру за заниженою вартістю.

ОСОБА_10 , довіряючи ОСОБА_7 , погодилась на його умови і 15.05.2015, перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_2 , передала йому в якості завдатку за купівлю квартири 5000 доларів США, що на той час за офіційним курсом обміну валют, встановленим Національним банком України, становило 102846 грн. 66 коп.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, 04.06.2015 ОСОБА_7 показав ОСОБА_10 та її співмешканцю ОСОБА_22 квартиру АДРЕСА_3 , орендовану на декілька днів ОСОБА_23 , який не був обізнаний про злочинні наміри ОСОБА_7 , та вказав вартість оформлення документів для набуття права власності на неї в розмірі 13700 доларів США, не маючи при цьому намірів та можливостей вчиняти дії, необхідні для її продажу. ОСОБА_10 , погодившись на придбання цієї квартири, 06.06.2015 біля будинку АДРЕСА_2 передала ОСОБА_7 в якості остаточної доплати за придбання квартири ще 8700 доларів США, що на той час за офіційним курсом обміну валют, встановленим Національним банком України, становило 182819 грн. 30 коп.

В подальшому ОСОБА_7 , продовжуючи вводити ОСОБА_10 і ОСОБА_22 в оману відносно своїх злочинних намірів запевнив їх, що документи для набуття права власності на вказану квартиру вже оформлені та потребують реєстрації в державній реєстраційній службі, повідомивши їм таким чином завідомо неправдиві відомості про це, та, наприкінці липня 2015 року (точна дата під час досудового розслідування не встановлена), під вигаданим приводом про оплату державного збору при реєстрації документів додатково отримав від ОСОБА_10 грошові кошти у сумі 1000 грн.

28.07.2015 ОСОБА_7 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, запропонував ОСОБА_10 за заниженою вартістю придбати ще одну квартиру та 29.07.2015 показав їй квартиру АДРЕСА_4 , яка була заздалегідь орендована на декілька днів ОСОБА_23 , який не був обізнаний про злочинні наміри ОСОБА_7 , та вказав вартість оформлення документів на право власності на квартиру розмірі 14000 доларів США, не маючи при цьому намірів та можливостей вчиняти будь-які дії, спрямовані на її продаж. ОСОБА_10 пояснила, що бажає придбати вказану квартиру, але в неї не вистачає грошових коштів, і тоді ОСОБА_7 запропонував ОСОБА_10 придбати квартиру разом з ним в рівних частках, завідомо не маючи наміру купувати зазначене житло, на що ОСОБА_10 , довіряючи ОСОБА_7 , погодилась.

01.08.2015 поблизу будинку АДРЕСА_2 ОСОБА_10 передала ОСОБА_7 в якості повної передплати за купівлю половини цієї квартири, для оформлення документів про право власності на неї, грошові кошти в сумі 7400 доларів США, що на той час за офіційним курсом обміну валют, встановленим Національним банком України, становило 159927 грн. 13 коп.

В подальшому ОСОБА_7 , продовжуючи вводити ОСОБА_10 і ОСОБА_22 в оману відносно своїх дійсних злочинних намірів запевнив їх, що документи, необхідні для набуття права власності на вказану квартиру, перебувають у процесі реєстрації в державних реєстраційних службах, повідомивши їм таким чином, про це завідомо неправдиві відомості.

Таким чином, реалізувавши свій злочинний намір, ОСОБА_7 шляхом обману та зловживання довірою заволодів належними потерпілим ОСОБА_10 і ОСОБА_22 грошовими коштами на загальну суму 446593 грн. 09 коп., які звернув на свою користь, чим завдав потерпілим ОСОБА_10 і ОСОБА_24 матеріальної шкоди в особливо великому розмірі.

2. Крім того, ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, із корисливих спонукань, з метою незаконного заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, користуючись давніми добропорядними відносинами із ОСОБА_25 і ОСОБА_11 , зловживаючи довірою з їх боку, в червні 2015 року (точна дата під час досудового розслідування не встановлена) запропонував останнім придбати за ціною, значно нижчою за ринкову, квартиру, яка перебуває у комунальній власності, повідомивши їм таким чином завідомо неправдиві відомості та не маючи наміру та можливості вчинити дії, необхідні для її придбання.

ОСОБА_25 і ОСОБА_11 , довіряючи ОСОБА_7 , знаючи його як компетентного ріелтера та будучи введеними в оману відносно його дійсних злочинних намірів, погодились на його пропозицію.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, 03.07.2015 ОСОБА_7 показав ОСОБА_25 і ОСОБА_11 квартиру АДРЕСА_5 , попередньо орендовану на декілька днів ОСОБА_23 , який не був обізнаний про злочинні наміри ОСОБА_7 , та вказав вартість оформлення документів на право власності на неї в розмірі 18000 доларів США, не маючи при цьому наміру та можливості здійснити дії, необхідні для продажі квартири.

ОСОБА_25 і ОСОБА_11 погодились придбати вказану квартиру та 03.07.2015, перебуваючи в ній, в якості повної передплати за купівлю квартири, передали ОСОБА_7 грошові кошти у сумі 18000 доларів США, що на той час за офіційним курсом обміну валют, встановленим Національним банком України, становило 378208 грн. 96 коп.

В подальшому ОСОБА_7 , продовжуючи вводити ОСОБА_25 і ОСОБА_11 в оману відносно своїх злочинних намірів запевнив їх, що документи на право власності на квартиру вже перебувають у стадії реєстрації в державних реєстраційних службах, чим повідомив їм завідомо неправдиві відомості про це.

Таким чином, реалізувавши свій злочинний намір, ОСОБА_7 шляхом обману та зловживання довірою заволодів належними ОСОБА_25 і ОСОБА_11 грошовими коштами у загальній сумі 378208 грн. 96 коп., які звернув на свою користь, чим завдав потерпілим ОСОБА_25 та ОСОБА_11 матеріальну шкоду в особливо великому розмірі.

3. 03.07.2015 року ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, із корисливих спонукань, користуючись давніми добропорядними відносинами із родиною ОСОБА_10 , зловживаючи довірою з боку цієї родини, запропонував доньці ОСОБА_10 - ОСОБА_12 подивитися квартиру, що перебуває у комунальній власності, яку вона може придбати за ціною, значно нижчою за ринкову, чим повідомив їй завідомо неправдиві відомості. При цьому ОСОБА_7 не мав наміру та можливості вчинити дії, необхідні для придбання квартири.

ОСОБА_12 , довіряючи ОСОБА_7 , знаючи його як компетентного ріелтера та будучи введеною в оману відносно його дійсних намірів, погодилась на дану пропозицію.

Реалізовуючи свій злочинний намір, 03.07.2015 ОСОБА_7 показав ОСОБА_12 квартиру АДРЕСА_6 , що була попередньо орендована на декілька днів ОСОБА_23 , який не був обізнаний про злочинні наміри ОСОБА_7 , і повідомив ОСОБА_12 вартість оформлення документів на право власності на цю квартиру в розмірі 13050 доларів США, не маючи при цьому наміру та можливості вчинити дії, необхідні для її купівлі - продажу. ОСОБА_12 погодилась придбати вказану квартиру і в той же день за адресою: АДРЕСА_7 , її свекор - ОСОБА_26 в якості завдатку за купівлю квартири передав ОСОБА_7 грошові кошти у сумі 5000 доларів США, що на той час за офіційним курсом обміну валют, встановленим Національним банком України, становило 105058 грн. 05 коп.

06.07.2015 за місцем мешкання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_8 , чоловік ОСОБА_12 - ОСОБА_27 у якості доплати за оформлення документів на придбання у власність вказаної квартири передав ОСОБА_7 грошові кошти у сумі 7050 доларів США, що на той час за офіційним курсом обміну валют, встановленим Національним банком України, становило 148178 грн. 64 коп.

07.07.2015 біля будинку АДРЕСА_2 співмешканцем матері ОСОБА_12 - ОСОБА_22 у якості остаточної оплати за оформлення документів на придбання ОСОБА_12 у власність квартири АДРЕСА_6 ОСОБА_7 були передані грошові кошти у сумі 1000 доларів США, що на той час за офіційним курсом обміну валют, встановленим Національним банком України, становило 21265 грн. 89 коп.

В подальшому ОСОБА_7 , продовжуючи вводити ОСОБА_12 та її родину в оману та реалізуючи свій злочинний намір запевнив їх, що документи для набуття права власності на вказану квартиру вже перебувають у стадії реєстрації у державних реєстраційних службах, повідомивши їм таким чином завідомо неправдиві відомості про це.

Таким чином, реалізувавши свій злочинний намір, ОСОБА_7 шляхом обману та зловживання довірою заволодів належними ОСОБА_12 грошовими коштами у загальній сумі 274502 грн. 58 коп., і звернув їх на свою користь, чим завдав потерпілій ОСОБА_12 матеріальну шкоду у великому розмірі.

4. У червні 2015 року (більш точна дата під час досудового розслідування не встановлена) ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, із корисливих спонукань, з метою незаконного заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, користуючись давніми добропорядними відносинами із ОСОБА_13 , зловживаючи довірою з її боку, запропонував останній придбати за ціною, значно нижчою за ринкову, квартиру, яка перебуває у комунальній власності, надавши їй таким чином завідомо неправдиві відомості про це, та, не маючи наміру та можливості вчиняти дії, необхідні для купівлі - продажу нерухомості, запропонував ОСОБА_13 передати йому грошові кошти в якості завдатку.

ОСОБА_13 , довіряючи ОСОБА_7 , знаючи його як компетентного ріелтера та будучи введеною в оману відносно дійсних злочинних намірів ОСОБА_7 , погодилась на його пропозицію та 25.06.2015 за місцем своєї роботи за адресою: АДРЕСА_9 , передала ОСОБА_7 13000 доларів США, що на той час згідно офіційного курсу Національного банку України складало 275314 грн. 26 коп.

Після отримання вказаних грошових коштів ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_13 про те, що цих грошових коштів недостатньо для придбання квартири, після чого, 26.06.2015 ОСОБА_13 за місцем своєї роботи за вищевказаною адресою передала ОСОБА_28 в якості доплати за купівлю квартири 2300 доларів США, що на той час за офіційним курсом обміну валют, встановленим Національним банком України, становило 48750 грн. 95 коп.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, наприкінці червня 2015 року (точна дата під час досудового розслідування не встановлена) ОСОБА_7 показав ОСОБА_13 квартиру АДРЕСА_10 , яка була попередньо орендована на декілька днів ОСОБА_23 , який не був обізнаний про злочинні наміри ОСОБА_7 , та повідомив ОСОБА_13 вартість оформлення документів на її право власності на цю квартиру в розмірі 15700 доларів США, не маючи при цьому наміру та можливості здійснити дії, необхідні для її купівлі - продажу. ОСОБА_13 погодилась придбати вказану квартиру та 09.07.2015 за місцем своєї роботи за адресою: АДРЕСА_9 , в якості остаточної оплати за купівлю квартири передала ОСОБА_7 грошові кошти у сумі 400 доларів США, що на той час за офіційним курсом обміну валют, встановленим Національним банком України, становило 8788 грн. 70 коп.

В подальшому ОСОБА_7 продовжив вводити ОСОБА_13 в оману і, реалізуючи свій злочинний намір запевнив її, що документи про її право власності на квартиру вже перебувають на стадії реєстрації у державних реєстраційних службах, повідомивши завідомо неправдиві відомості про це.

Таким чином, реалізувавши свій злочинний намір, ОСОБА_7 шляхом обману та зловживання довірою заволодів належними ОСОБА_13 грошовими коштами у загальній сумі 332853 грн. 91 коп., які звернув на свою користь, чим завдав потерпілій ОСОБА_13 матеріальну шкоду у великому розмірі.

5. На початку липня 2015 року (більш точна дата під час досудового розслідування не встановлена) ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, із корисливих спонукань, з метою незаконного заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, користуючись давніми добропорядними відносинами із ОСОБА_14 , зловживаючи довірою з його боку, запропонував останньому придбати спільно з ним за ціною, значно нижчою за ринкову, квартиру, що перебуває у комунальній власності, повідомивши ОСОБА_14 завідомо неправдиві відомості про це, не маючи наміру та можливості здійснити дії, необхідні для купівлі - продажі нерухомості.

ОСОБА_14 , довіряючи ОСОБА_7 , знаючи його як компетентного ріелтера та будучи введеним в оману відносно дійсних злочинних намірів ОСОБА_7 , погодився на цю його пропозицію.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, приблизно 07.07.2015 (більш точна дата під час досудового розслідування не встановлена) ОСОБА_7 показав ОСОБА_14 в якості варіантів для спільного придбання квартиру АДРЕСА_11 , а також квартиру АДРЕСА_6 , що були попередньо орендовані на декілька днів ОСОБА_23 , який не був обізнаний про злочинні наміри ОСОБА_7 . ОСОБА_14 , довіряючи ОСОБА_7 , погодився вкласти гроші для спільного придбання квартири, аналогічної оглянутим квартирам, та 24.07.2015 за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_12 , передав ОСОБА_7 грошові кошти у сумі 6000 доларів США,, що на той час за офіційним курсом обміну валют, встановленим Національним банком України, становило 132094 грн. 17 коп.

Таким чином, реалізувавши свій злочинний намір, ОСОБА_7 шляхом обману та зловживання довірою заволодів належними ОСОБА_14 грошовими коштами у загальній сумі 132 094 грн. 17 коп., які звернув на свою користь, чим завдав потерпілому ОСОБА_14 матеріальну шкоду в значному розмірі.

6. 05 липня 2015 року ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, із корисливих спонукань, з метою незаконного заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, запропонував ОСОБА_15 , з яким його познайомив ОСОБА_29 , придбати за ціною, значно нижчою за ринкову, квартиру, що перебуває у комунальній власності, надавши йому таким чином завідомо неправдиві відомості про це, не маючи наміру та можливості здійснити дії, необхідні для її купівлі - продажу.

ОСОБА_15 , довіряючи ОСОБА_7 та будучи введеним в оману відносно дійсних злочинних намірів останнього, погодився на пропозицію ОСОБА_7 і 13.07.2015 за місцем своєї роботи за адресою: АДРЕСА_13 , передав ОСОБА_7 в якості завдатку за купівлю квартири 8000 доларів США, що на той час за офіційним курсом обміну валют, встановленим Національним банком України, становило 175331 грн. 86 коп.

20 липня 2015 року ОСОБА_7 , реалізовуючи свій злочинний умисел, запропонував ОСОБА_15 на продаж квартиру АДРЕСА_14 , та вказав загальну вартість оформлення документів на право власності на квартиру в розмірі 20000 доларів США, не маючи при цьому наміру та можливості здійснити дії, необхідні для її купівлі - продажу. При цьому ОСОБА_7 пояснив ОСОБА_15 , що на даний час немає можливості оглянути вказану квартиру. ОСОБА_15 , оглянувши розташування вказаної квартири ззовні, погодився її придбати і 25.07.2015 біля будинку АДРЕСА_2 в якості оплати за купівлю квартири передав ОСОБА_7 грошові кошти у сумі 12000 доларів США, що на той час за офіційним курсом обміну валют, встановленим Національним банком України, становило 264188 грн. 34 коп.

В подальшому ОСОБА_7 продовжив вводити ОСОБА_15 в оману, та реалізуючи свій злочинний намір, запевнив його, що документи на право власності на вказану квартиру вже перебувають на стадії реєстрації у державних реєстраційних службах, повідомивши останньому завідомо неправдиві відомості про це.

Таким чином, реалізувавши свій злочинний намір, ОСОБА_7 шляхом обману та зловживання довірою заволодів належними ОСОБА_15 грошовими коштами у загальній сумі 439520 грн. 20 коп., які звернув на свою користь, чим завдав потерпілому ОСОБА_15 матеріальну шкоду в особливо великому розмірі.

7. На початку липня 2015 року (більш точна дата під час досудового розслідування не встановлена) ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, із корисливих спонукань, з метою незаконного заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, користуючись давніми добропорядними відносинами із ОСОБА_16 , зловживаючи довірою з її боку, запропонував останній придбати за ціною, значно нижчою за ринкову, квартиру, що перебуває у комунальній власності, надавши їй таким чином завідомо неправдиві відомості про це, не маючи при цьому наміру та можливості здійснити дії, необхідні для її купівлі - продажу.

ОСОБА_16 , довіряючи ОСОБА_7 , знаючи його як компетентного ріелтора та будучи введеною в оману відносно його дійсних злочинних намірів, погодилась на цю пропозицію.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, 07.07.2015 ОСОБА_7 показав ОСОБА_16 квартиру АДРЕСА_15 , що була попередньо орендована на декілька днів ОСОБА_23 , який не був обізнаний про злочинні наміри ОСОБА_7 , та повідомив ОСОБА_16 вартість оформлення документів на її право власності на цю квартиру в розмірі 17000 доларів США, не маючи при цьому наміру та можливості здійснити дії, спрямовані на її купівлю - продаж.

ОСОБА_16 погодилась придбати вказану квартиру та 08.07.2015 за місцем мешкання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_8 , в якості завдатку за купівлю квартири передала йому грошові кошти у сумі 9500 доларів США,, що на той час за курсом обміну валют, встановленим Національним банком України, становило 206153 грн. 62 коп.

10.07.2015 за місцем мешкання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_8 , ОСОБА_16 у якості доплати за оформлення документів для придбання у власність вказаної квартири передала ОСОБА_7 грошові кошти у сумі 6690 доларів США, що на той час за курсом обміну валют, встановленим Національним банком України, становило 146164 грн. 27 коп.

17.07.2015 за місцем мешкання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_8 , ОСОБА_16 , у якості остаточної оплати за оформлення документів для придбання у власність квартири АДРЕСА_15 , передала ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 810 доларів США, що на той час за курсом обміну валют, встановленим Національним банком України, становило 17809 грн. 21 коп.

10.08.2015 у приміщенні магазину, розташованого за адресою: АДРЕСА_16 , ОСОБА_7 під вигаданим приводом внесення оплати за реєстрацію документів про право власності на квартиру у державних реєстраційних службах, повідомив ОСОБА_16 завідомо неправдиві відомості щодо здійснення ним такої реєстрації, та отримав від ОСОБА_16 грошові кошти у сумі 750 грн.

В подальшому ОСОБА_7 продовжив вводити ОСОБА_16 в оману та реалізовувати свій злочинний намір і запевняв ОСОБА_16 , що документи про її право власності на вказану квартиру вже перебувають на стадії реєстрації у державних реєстраційних службах, чим повідомив останній завідомо неправдиві відомості.

Таким чином, реалізувавши свій злочинний намір, ОСОБА_7 шляхом обману та зловживання довірою заволодів належними ОСОБА_16 грошовими коштами у загальній сумі 370877 грн. 10 коп., які звернув на свою користь, чим завдав потерпілій ОСОБА_16 матеріальну шкоду в особливо великому розмірі.

8. У серпні 2015 року (більш точна дата під час досудового розслідування не встановлена) ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, із корисливих спонукань, з метою незаконного заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, запропонував ОСОБА_17 , який на той час підшукував житло для купівлі, придбати за ціною, значно нижчою за ринкову, квартиру, що перебуває у комунальній власності, надавши йому, таким чином, завідомо неправдиві відомості про це, та, не маючи наміру та можливості здійснити дії, необхідні для купівлі - продажу нерухомості. ОСОБА_17 , довіряючи ОСОБА_7 і будучи введеним в оману відносно його дійсних намірів, погодився на цю пропозицію.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, 10.08.2015 ОСОБА_7 показав ОСОБА_17 квартиру АДРЕСА_17 , що була попередньо орендована на декілька днів ОСОБА_23 , який не був обізнаний про злочинні наміри ОСОБА_7 , та повідомив ОСОБА_17 вартість оформлення документів на право власності на цю квартиру в розмірі 25000 доларів США, не маючи при цьому наміру та можливості здійснити дії, необхідні для її купівлі - продажу. ОСОБА_17 погодився придбати вказану квартиру та 13.08.2015 у приміщенні агентства нерухомості, розташованого за адресою: АДРЕСА_18 , в якості повної передплати за купівлю квартири передав ОСОБА_7 грошові кошти у сумі 25000 доларів США, що на той час за курсом обміну валют, встановленим Національним банком України, становило 534634 грн. 80 коп.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, спрямованого на заволодіння шляхом обману та зловживання довірою грошовими коштами ОСОБА_17 , 14.08.2015 ОСОБА_7 під вигаданим приводом внесення оплати за реєстрацію документів про його право власності на квартиру у державних реєстраційних службах, повідомивши останньому завідомо неправдиві відомості щодо здійснення ним такої реєстрації, отримав від ОСОБА_17 грошові кошти у сумі 750 грн.

В подальшому ОСОБА_7 продовжив вводити ОСОБА_17 в оману та реалізовувати свій злочинний намір і запевнив його, що документи на право власності на вказану квартиру вже перебувають на стадії реєстрації у державних реєстраційних службах, чим повідомив останньому завідомо неправдиві відомості.

Таким чином, реалізувавши свій злочинний намір, ОСОБА_7 шляхом обману та зловживання довірою заволодів належними ОСОБА_17 грошовими коштами у загальній сумі 535384 грн. 80 коп., які звернув на свою користь, чим завдав потерпілому ОСОБА_17 матеріальну шкоду в особливо великому розмірі.

9. На початку червня 2015 року (більш точна дата під час досудового розслідування не встановлена) ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, із корисливих спонукань, з метою незаконного заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, користуючись давніми добропорядними відносинами з ОСОБА_18 , зловживаючи довірою з її боку, запропонував останній придбати за ціною, значно нижчою за ринкову, квартиру, що начебто перебуває у комунальній власності, надавши, таким чином, ОСОБА_18 завідомо неправдиві відомості про правове положення квартири, та не маючи при цьому наміру та можливості вчиняти будь-які дії, спрямовані на її купівлі - продаж.

ОСОБА_18 , довіряючи ОСОБА_7 , знаючи його як компетентного ріелтора та будучи введеною в оману відносно його дійсних злочинних намірів, погодилась на цю пропозицію.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, 08.06.2015 ОСОБА_7 показав ОСОБА_18 квартиру АДРЕСА_19 , що була попередньо орендована на декілька днів ОСОБА_23 , який не був обізнаний про злочинні наміри ОСОБА_7 , і повідомив ОСОБА_18 вартість оформлення документів на право власності на цю квартиру в розмірі 16000 доларів США, не маючи при цьому наміру та можливості здійснити будь-які дії, необхідні для її купівлі - продажу. ОСОБА_18 погодилась придбати вказану квартиру та 10.06.2015 біля будинку АДРЕСА_20 в якості завдатку за купівлю квартири передала ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 5000 доларів США, що на той час за курсом обміну валют, встановленим Національним банком України, становило 105846 грн. 49 коп.

17.06.2015 біля будинку АДРЕСА_20 ОСОБА_18 у якості доплати за оформлення документів для придбання у її власність вищевказаної квартири передала ОСОБА_7 грошові кошти у сумі 11000 доларів США, що на той час за курсом обміну валют, встановленим Національним банком України, становило 243625 грн. 12 коп.

29.08.2015 біля станції метро «Героїв Праці» у м. Харкові ОСОБА_7 під вигаданим приводом внесення оплати за отримання документів на право власності на квартиру у державних реєстраційних службах, отримав від ОСОБА_18 грошові кошти у сумі 800 грн.

В подальшому ОСОБА_7 продовжив вводити ОСОБА_18 в оману відносно своїх злочинних намірів і запевнив її, що документи на її право власності на вказану квартиру вже перебувають на стадії реєстрації у державних реєстраційних службах, повідомивши останній завідомо неправдиві відомості.

Таким чином, реалізувавши свій злочинний намір, ОСОБА_7 шляхом обману та зловживання довірою заволодів належними ОСОБА_18 грошовими коштами у загальній сумі 350271 грн. 61 коп., які звернув на свою користь, чим завдав потерпілій ОСОБА_18 матеріальну шкоду у великому розмірі.

10. 17 вересня 2015 року ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, із корисливих спонукань, з метою незаконного заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, користуючись давніми добропорядними відносинами із ОСОБА_19 і зловживаючи довірою з його боку, запропонував останньому придбати за ціною, значно нижчою за ринкову, будинок, що перебуває у комунальній власності, повідомивши йому, таким чином, завідомо неправдиві відомості та не маючи при цьому наміру та можливості здійснити будь-які дії, спрямовані на продаж вказаної нерухомості. ОСОБА_19 , довіряючи ОСОБА_7 , знаючи його як компетентного ріелтора, будучи введеним в оману відносно його дійсних намірів, погодився на цю пропозицію.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння шляхом обману та зловживання довірою належними ОСОБА_19 грошовими коштами, ОСОБА_7 у той же день - 17.09.2015 показав ОСОБА_19 будинок АДРЕСА_21 та повідомив вартість оформлення документів на право власності на нього в розмірі 27000 доларів США, не маючи при цьому наміру та можливості здійснити будь-які дії, необхідні для його купівлі - продажу. ОСОБА_19 погодився придбати вказаний будинок та 18.09.2015 біля будинку АДРЕСА_2 передав ОСОБА_7 в якості повної передплати за купівлю зазначеного будинку грошові кошти у сумі 27000 доларів США, що на той час за курсом обміну валют, встановленим Національним банком України, становило 583148 грн. 51 коп.

В подальшому ОСОБА_7 продовжив вводити ОСОБА_19 в оману і реалізовувати свій злочинний намір і запевняв його, що документи на його право власності на вказаний будинок перебувають на стадії реєстрації у державних реєстраційних службах, повідомивши останньому завідомо неправдиві відомості.

Таким чином, реалізувавши свій злочинний намір, ОСОБА_7 шляхом обману та зловживання довірою заволодів належними ОСОБА_19 грошовими коштами у загальній сумі 583148 грн. 51 коп., які звернув на свою користь, чим завдав потерпілому ОСОБА_19 матеріальну шкоду в особливо великому розмірі.

11. У середині вересня 2015 року (більш точна дата під час досудового розслідування не встановлена) ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, із корисливих спонукань, з метою незаконного заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, користуючись давніми добропорядними відносинами із ОСОБА_20 , зловживаючи довірою з його боку, запропонував останньому придбати спільно з ним за ціною, значно нижчою за ринкову, квартиру, що перебуває у комунальній власності, надавши ОСОБА_20 таким чином завідомо неправдиві відомості про правове положення і можливість придбання квартири, не маючи при цьому наміру та можливості здійснити будь-які дії, спрямовані на її купівлю - продаж.

ОСОБА_20 , довіряючи ОСОБА_7 , знаючи його як компетентного ріелтера та будучи введеним в оману відносно його дійсних злочинних намірів, погодився на цю пропозицію.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, приблизно в середині вересня 2015 року (точна дата під час досудового розслідування не встановлена) ОСОБА_7 показав ОСОБА_20 в якості варіанту для спільного придбання квартиру АДРЕСА_22 , яка була попередньо орендована на декілька днів ОСОБА_23 , який не був обізнаний про злочинні наміри ОСОБА_7 ОСОБА_20 , довіряючи ОСОБА_7 , погодився вкласти гроші для спільного придбання квартири, аналогічної квартирі за вищевказаною адресою, та 19.09.2015 за місцем мешкання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_8 , передав ОСОБА_7 грошові кошти у сумі 14000 доларів США, що на той час за курсом обміну валют, встановленим Національним банком України, становило 302373 грн. 30 коп.

26.09.2015 ОСОБА_7 запропонував ОСОБА_20 доплатити 2000 доларів США для спільного придбання квартири, на що ОСОБА_20 погодився та 26.09.2015 за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_23 , передав ОСОБА_7 в якості доплати за спільне придбання квартири грошові кошти у сумі 2000 доларів США, що на той час за курсом обміну валют, встановленим Національним банком України, становило 42928 грн. 93 коп.

Таким чином, реалізувавши свій злочинний намір, ОСОБА_7 шляхом обману та зловживання довірою заволодів належними ОСОБА_20 грошовими коштами у загальній сумі 345302 грн. 23 коп., які звернув на свою користь, чим завдав потерпілому ОСОБА_20 матеріальну шкоду у великому розмірі.

12. 02 вересня 2015 року ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, із корисливих спонукань, з метою незаконного заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, запропонував ОСОБА_21 придбати за ціною, значно нижчою за ринкову, квартиру, що перебуває у комунальній власності, повідомивши їй завідомо неправдиві відомості, не маючи при цьому наміру та можливості здійснити будь-які дії, спрямовані на її купівлю - продаж. ОСОБА_21 , довіряючи ОСОБА_7 , знаючи його як компетентного ріелтора, будучи введеною в оману відносно його дійсних намірів, погодилась на цю пропозицію.

В той же день - 02.09.2015 ОСОБА_7 показав ОСОБА_21 квартиру АДРЕСА_11 , яка була попередньо орендована на декілька днів ОСОБА_23 , який не був обізнаний про злочинні наміри ОСОБА_7 , та повідомив вартість оформлення документів на право власності на цю квартиру в розмірі 14000 доларів США, не маючи при цьому наміру та можливості здійснити дії, необхідні для її купівлі - продажу. ОСОБА_21 погодилась придбати вказану квартиру та в той же день за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_24 , передала ОСОБА_7 в якості повної передплати за купівлю квартири грошові кошти у сумі 14000 доларів США, що на той час за курсом обміну валют, встановленим Національним банком України, становило 305179 грн. 25 коп.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, спрямованого на заволодіння шляхом обману та зловживання довірою грошовими коштами ОСОБА_21 , на початку жовтня 2015 року (більш точна дата досудовим розслідуванням не встановлена) ОСОБА_7 , перебуваючи на території ринку «ХТЗ», розташованого по вул. Бекетова, 21, в м. Харкові, під вигаданим приводом здійснення оплати за реєстрацію документів на право власності на квартиру у державних реєстраційних службах, повідомив останній завідомо неправдиві відомості щодо здійснення ним такої реєстрації, і отримав від ОСОБА_21 грошові кошти в сумі 750 грн.

В подальшому ОСОБА_7 продовжив вводити ОСОБА_21 в оману та реалізовувати свій злочинний намір і запевнив її, що документи для набуття права власності на вказану квартиру вже перебувають на стадії їх реєстрації у державних реєстраційних службах, повідомивши останній завідомо неправдиві відомості про це.

Таким чином, реалізувавши свій злочинний намір, ОСОБА_7 шляхом обману та зловживання довірою заволодів грошовими коштами ОСОБА_21 у загальній сумі 305929 грн. 25 коп., які звернув на свою користь, чим завдав ОСОБА_21 матеріальну шкоду у великому розмірі.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_9 - захисник в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просить вирок суду скасувати та закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

На обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що місцевим судом не була надана оцінка всім встановленим обставинам.

Вказує, що судом не були прийняті до уваги доводи ОСОБА_7 з приводу того, що будь-якого усвідомленого заздалегідь наміру не виконувати взяті на себе зобов`язання він не мав. Навпаки, на підтвердження фактів отримання грошових коштів від потерпілих, ОСОБА_7 добросовісно складав необхідні розписки про отримання вказаних грошових коштів та брав на себе зобов`язання щодо їх повернення. Доказів на підтвердження протилежного стороною обвинувачення не надавалося, а висновок щодо оформлення розписок винятково з метою завуалювати злочинний умисел обвинуваченого є лише припущенням суду, який було покладено в основу судового рішення, що є неприпустимим.

Крім того вказує, що ОСОБА_7 активно надавав показання суду та намагався сприяти встановленню істини у даному провадженні. Проте, без будь-якої мотивації судом першої інстанції дана обставина не була врахована як пом`якшуюча.

Зазначає, що місцевим судом зазначено, що позиція ОСОБА_7 щодо його винятково посередницької ролі у відносинах між покупцями квартир та ОСОБА_30 не знайшла свого підтвердження. Вказаний висновок суд мотивував тим, що ОСОБА_31 ці показання не визнав, категорично проти них заперечував, а також відсутністю доказів передачі обвинуваченим ОСОБА_32 грошових коштів за придбання квартир для потерпілих.

Також вказує, що судом першої інстанції не наведено жодних мотивів з приводу неврахування показань таких свідків як колишньої дружини, зятя та дочки ОСОБА_7 , які пояснили, що дійсно ОСОБА_7 мав намір придбати квартиру для своєї дочки та передав грошові кошти у розмірі 16 000 доларів США ОСОБА_32 , після чого ОСОБА_32 зник, а ОСОБА_7 звернувся до поліції, проте, через погане самопочуття, заяву до правоохоронних органів писав його зять.

Зазначає, що відомостей щодо визнання показань вказаних вище свідків неналежними або недопустимими оскаржуване судове рішення не містить, тому вважає незрозумілим твердження суду щодо відсутності підтвердження показань обвинуваченого про факт посередництва під час придбання квартир та про факт наявності збитків від незаконних дій ОСОБА_33 .

Також вказує, що у вироку не наведено мотивів щодо неприйняття до уваги показань свідків, зокрема, зятя, колишньої дружини та дочки ОСОБА_7 та беззаперечної довіри показам ОСОБА_34 , за наявності суперечності у їх показаннях.

Крім того зазначає, що в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які належні допустимі докази наявності у розпорядженні безпосередньо ОСОБА_7 грошових коштів, які нібито були ним отримані від потерпілих.

Також вказує, що місцевим судом не було враховано як обставину, що пом`якшує покарання факт добровільного відшкодування ОСОБА_7 шкоди, яка була завдана потерпілим. Крім того, обвинувачений протягом всього досудового розслідування та судового провадження давав показання, приймав участь у всіх необхідних процесуальних діях, чим активно сприяв розкриттю даного злочину.

На переконання захисника, в діях ОСОБА_7 відсутній склад інкримінованого йому кримінального правопорушення, через недостатність доказів наявності у нього умислу вчинення шахрайських дій стосовно потерпілих та заздалегідь сформованого наміру не виконувати взяті на себе цивільно-правові зобов`язання.

Позиції учасників судового провадження.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_7 підтримав скаргу свого захисника. Одночасно заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 190 КК України по епізоду ОСОБА_14 , оскільки спливли строки притягнення до кримінальної відповідальності та просив застосувати до нього положення ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України №838-VIII і звільнити з-під варти у зв`язку з повним відбуттям покарання. Захисник у судовому засіданні також висловила аналогічну позицію. Прокурор не заперечував проти зарахуванню обвинуваченому у строк відбуття покарання час утримання його під вартою з розрахунку, що одному дню утримання під вартою відповідає два дні позбавлення волі та вважав ОСОБА_7 таким, що відбув покарання повністю. Прокурор також наголосив на необхідності застосування положень ст. 49 КК України.

Мотиви суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченого цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, у якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3, 4 ст. 190 КК України є правильним, оскільки ґрунтується на зібраних у кримінальному провадженні і перевірених у суді належних і допустимих доказах та детально наведених у вироку, як того вимагає ст. 374 КПК України.

Так, будучи допитаними у судовому засіданні всі потерпілі ОСОБА_10 , ОСОБА_22 , ОСОБА_11 , ОСОБА_25 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та ОСОБА_21 повідомили суду, що з питання придбання квартир вони контактували лише із ОСОБА_7 , і лише йому передавали кошти в тих розмірах, які він повідомляв. Крім цього суд у вироку послався на розписки, наявні у матеріалах кримінального провадження, відповідно до яких ОСОБА_7 брав кошти у потерпілих. При цьому суд правильно дійшов висновку про те, що обвинувачений завуальовував свою злочинну діяльність, оскільки в розписках не зазначав про отримання коштів саме за придбання квартир, а вказував, що отримані ним кошти від потерпілих є нічим іншим як тимчасова позика. Свідок ОСОБА_31 також спростував показання ОСОБА_7 про отримання від нього коштів та вказав, що саме на вимогу ОСОБА_7 він прохав знайомого таксиста ОСОБА_23 винаймати тимчасово житло на один-дна дні, яке не було оголошено для продажу, інколи квартири винаймалися повторно.

Твердження обвинуваченого про те, що ОСОБА_31 ввів його в оману, забравши гроші потерпілих, не підтверджується матеріалами кримінального провадження. Так, обвинуваченим не надано документального підтвердження того, що він передавав ОСОБА_32 кошти, які отримував від потерпілих за придбання квартир/будинку у м. Харків. Сам ОСОБА_31 цю обставину категорично заперечував. Колегія суддів вважає висновки суду правильними, а доводи обвинуваченого неспроможними ще й з тих підстав, що ОСОБА_7 у минулому був досвідченим ріелтором, який користувався повагою і авторитетом у своїх знайомих, яких у подальшому і ввів в оману. Обвинувачений як особа, яка постійно мала справу із чужими коштами, була обізнана із правилами та умовами придбання квартир. Є малоймовірним, що будучи досвідченим у цій сфері діяльності, ОСОБА_7 віддав великі суми коштів мало знайомому ОСОБА_32 навіть не взявши з нього розписок.

В ході судового слідства також було встановлено, що квартири, які винаймав ОСОБА_23 , не були заявлені на сайтах нерухомості для продажу, а лише на по добову оренду. Також суд у вироку послався на показання свідків - власників квартир, які мали намір придбати потерпілі, та вказали, що наміру продавати квартири у них не було. Слід зазначити, що ОСОБА_7 сам показував квартири потерпілим. Деякі з них були в охайному вигляді, мали нові меблі та жилий вигляд. Проте саме ОСОБА_7 повідомляв потерпілим неправдиву інформацію про те, що квартирами ніхто не користується, а прибирання здійснює працівник райради.

Таким чином, вина ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень доведена належними та допустимими доказами, на які суд послався у вироку.

Поміж тим, дії обвинуваченого ОСОБА_7 за епізодом потерпілого ОСОБА_14 кваліфіковані за ч.2 ст.190 КК України. вказані події мали місце 24 липня 2015 року. Останнє за часом кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим датоване 19.09.2015. Отже із дня вчинення останнього за часом злочину на момент перегляду оскаржуваного вироку судом апеляційної інстанції минуло більше восьми років.

Санкція ч. 2 ст. 190 КК України (в ред. закону станом на 24.07.2015) передбачала такі види покарання штраф від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк від одного до двох років, або обмеження волі на строк до п`яти років, або позбавлення волі на строк до трьох років. В редакції КК станом на час апеляційного перегляду максимальний строк покарання також становить три роки позбавлення волі.

Отже відповідно до ст. 12 КК України, кримінальні правопорушення, що підпадають під кваліфікацію за ч.2 ст.190 КК є нетяжкими злочинами.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років у разі вчинення нетяжкого злочину.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності за епізодом ОСОБА_14 .

Колегією суддів було роз`яснено ОСОБА_7 наслідки звільнення від кримінальної відповідальності за нереабілітуючою підставою, який наполягав на застосуванні до нього положень ст. 49 КК України

Оскільки із дня вчинення інкримінованого ОСОБА_7 правопорушення 19.09.2015, минуло понад 5 років, обвинувачений протягом цього періоду не ухилявся від слідства або суду, а тому може бути звільнений від кримінальної відповідальності на підставі п.3 ч. 1 ст. 49 КК України.

Враховуючи наведене, клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 підлягає до задоволення, а вирок суду щодо нього скасуванню в частині визнання винуватим та призначення покарання за ч. 2 ст. 190 КК України із закриттям кримінального провадження.

Враховуючи наведене, вирок суду в частині задоволення цивільного позову ОСОБА_14 до ОСОБА_7 підлягає скасуванню із залишенням його без розгляду.

Є слушними доводи учасників провадження про необхідність зарахування ОСОБА_7 у строк відбуття покарання часу його утримання під вартою з розрахунку, що одному дню тримання під вартою відповідають два дні позбавлення волі.

Відповідно до правової позиції, яка викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 року (справа № 663/537/17 провадження №13-31кс18) щодо застосування норми права, передбаченої ч. 5 ст. 72 КК України (зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання):

- якщо особа вчинила злочин в період з 24 грудня 2015 року до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (пряма дія Закону № 838-VIII);

- якщо особа вчинила злочин в період до 23 грудня 2015 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (зворотна дія Закону № 838-VIII як такого, який «іншим чином поліпшує становище особи» у розумінні ч. 1 ст. 5 КК України);

- таким чином, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі;

- якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається;

- якщо особа вчинила злочин, починаючи з 21 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII (пряма дія Закону № 2046-VIII).

Як вбачається із вироку суду, всі кримінальні правопорушення вчинені обвинуваченим до 20.06.2017, а отже під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання, застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (зворотна дія Закону № 838-VIII як такого, який «іншим чином поліпшує становище особи» у розумінні ч. 1 ст. 5 КК України).

Оскільки після здійснення перерахунку ОСОБА_7 є особою, яка відбула покарання, обвинувачений підлягає звільненню з-під варти.

Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого не знайшли свого підтвердження. Натомість судом апеляційної інстанції встановлені обставини, які іншим чином поліпшують становище обвинуваченого та підлягають застосуванню кримінальний закон інститутів звільнення від кримінальної відповідальності та зарахування строків попереднього ув`язнення.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду ,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу адвокат ОСОБА_9 - захисника в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Клопотання ОСОБА_7 про звільнення від кримінальної відповідальності задовольнити.

Звільнити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 190 КК України на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності.

Вирок Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 27 березня 2020 року щодо ОСОБА_7 в частині засудження ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 190 КК України скасувати, а кримінальне провадження за ч. 2 ст. 190 КК України за епізодом вчинення шахрайських дій відносно потерпілого ОСОБА_14 закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Вирок Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 27 березня 2020 року в частині вирішення цивільного позову потерпілого ОСОБА_14 скасувати.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_14 залишити без розгляду.

Вважати ОСОБА_7 засудженим:

- за ч. 3 ст. 190 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років;

- за ч. 4 ст. 190 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

Відповідно до ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в ред. Закону Закону № 838-VIII) зарахувати ОСОБА_7 у строк відбуття покарання період його утримання під вартою з 27.03.2020 по 28.09.2023 з розрахунку, що 1 дню попереднього ув`язнення відповідає 2 дні позбавлення волі.

Вважати ОСОБА_7 таким, що відбув покарання у виді позбавлення волі та звільнити його з-під варти.

В іншій частині вирок районного суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4