Провадження № 1-кс/369/3029/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.09.2023 м. Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0003658 від 05.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

07.09.2023 року до суду надійшло клопотання прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0003658 від 05.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що у у провадженні слідчого відділу Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області перебувають матеріали досудового розслідування № 0003658 від 05.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 04.09.2023 року близько 12 години ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 (прож. АДРЕСА_1 , тверезий) керуючи автомобілем Acura MDX реєстраційний номер НОМЕР_1 рухався головною дорогою вул. Чорновола в м. Вишневе в напрямку вул. Леніградської на перехресті де головна дорога змінює напрямок в право до вул. Л. Українки відносно його руху, не надав перевагу в русі автомобілю Volkswagen Tiguan реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 (прож. АДРЕСА_2 , твереза), яка рухалась головною дорогою від вул. Л.Українки в напрямку вул. Чорновола. В результаті ДТП ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому лівої руки.

Слідчим слідчого відділу Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області з метою збереження майна, яке є речовими доказами у кримінальному провадженні проведено огляд місця дорожньо-транспортної події, під час якого, оглянуто автомобіль марки «Acura» модель «MDX " реєстраційний номер НОМЕР_1 , автомобіль марки «Volkswagen» модель «Tiguan" реєстраційний номер НОМЕР_2 , та зафіксовано сліди й пошкодження які утворились внаслідок ДТП. В подальшому транспортні засоби було поміщено на майданчик тимчасово затриманих транспортних засобів за адресою: Київська обл., Бучанський р-н., смт. Макарів вул. Василя Стуса, 37.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 автомобіль марки «Acura» модель «MDX " реєстраційний номер НОМЕР_1 належить на праві власності ОСОБА_6 , проживає в АДРЕСА_1 .

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_4 автомобіль марки «Volkswagen» модель «Tiguan" реєстраційний номер НОМЕР_2 належить на праві власності ОСОБА_7 , проживає в АДРЕСА_3 .

Автомобіль марки «Acura» модель «MDX " реєстраційний номер НОМЕР_1 та автомобіль «Volkswagen» модель «Tiguan" реєстраційний номер НОМЕР_2 визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки він є об`єктом, який зберіг на собі сліди, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин що встановлюються під час досудового розслідування.

На думку прокурора, для здобуття доказів у кримінальному провадженні необхідно провести ряд слідчих дій та експертних досліджень з використанням даних транспортних засобів, які мають суттєве значення для встановлення об`єктивних обставин вчинення дорожньо-транспортної пригоди та прийняття рішення за результатами досудового розслідування. Зокрема, у кримінальному провадженні необхідно провести ряд судових інженерно-транспортних експертиз, а саме: судову інженерно-транспортну експертизу за експертною спеціалізацією «Дослідження механізму і обставин дорожньо-транспортних пригод», інженерно-транспортна експертиза за експертною спеціалізацією «Дослідження технічного стану транспортного засобу», судову інженерно-транспортну експертизу за експертною спеціалізацією «Транспортно-трасологічні дослідження», та інших.

Повернення вказаного транспортного засобу та його зберігання за межами спеціального майданчику для утримання транспортних засобів може призвести до його видозмінення, ремонту та відновлювальних робіт, штучної зміни конструктивних властивостей, механічних слідів утворених внаслідок дорожньо-транспортної пригоди або відчуження на користь третіх осіб та як наслідок, це призведе до втрати технічних властивостей автомобіля та знищення або спотворення доказової інформації, яка має суттєве значення для кримінального провадження та об`єктивного дослідження всіх обставин справи. Пошкодження на транспортному засобі, які виникли внаслідок дорожньо-транспортної пригоди є унікальними по своїй суті та мають індивідуальні ознаки характерні лише для даної дорожньо-транспортної пригоди яка відбулася за участю вказаного автомобіля, мають суттєве значення для встановлення об`єктивних обставин дорожньо-транспортної пригоди, механізму його розвитку та в цілому для прийняття обґрунтованого та законного рішення у кримінальному провадженні.

Прокурор просив накласти арешт на автомобіль марки «Acura» модель «MDX» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_4 , який проживає в АДРЕСА_1 , шляхом тимчасового позбавлення його власника та інших осіб права відчуження, користування та розпорядження майном; накласти арешт на автомобіль марки «Volkswagen» модель «Tiguan» реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_7 , який проживає в АДРЕСА_3 , шляхом тимчасового позбавлення його власника та інших осіб права відчуження, користування та розпорядження майном.

В судове засідання слідчий та прокурор не з`явилися, про дату та час судового розгляду були повідомлені належним чином, прокурор надав заяву про розгляд клопотання без його участі.

Відповідно до ч. 1. ст. 172 КПК України неприбуття осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів на підставі ч.4 ст. 107 КПК України не здійснювалося.

Дослідивши клопотання та надані до нього матеріали, слідчий суддя вважає, що вимоги клопотання слід задовольнити з наступних підстав.

Стаття 170 КПК України визначає що арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

У даному випадку на вищевказані речі, необхідно накласти арешт для запобігання можливості його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Метою арешту є збереження вказаного майна як речового доказу в даному кримінальному провадженні, оскільки необхідно встановити чи є вказані речі знаряддям вчинення злочину, а також такі що зберегли на собі сліди вчинення злочину.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Необхідність в арешті вказаного майна зумовлена насамперед забезпеченням кримінального провадження, адже за результатами досудового розслідування необхідно буде вирішити подальшу долю вказаних речових доказів.

У відповідності із ст. 100 КПК України та нормами Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затверджених Постановою КМУ від 19 листопада 2012 року №1104 умовою зберігання речових доказів повинно бути забезпечення збереження їх істотних ознак та властивостей. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 98 Кримінального процесуального кодексу України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Вказані речі у відповідності до ст. 98 КПК України визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні та відповідають критеріям, зазначеним у вказаній статті та необхідність в арешті вказаного майна зумовлена насамперед забезпеченням кримінального провадження, адже за результатами досудового розслідування необхідно буде вирішити подальшу долю вказаного речового доказу.

У відповідності до ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

У відповідності до ч. 2 ст. 167 KПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Стаття 171 КПК України визначає що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Враховуючи вище викладене, та те що автомобіль марки «Acura» модель «MDX», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та автомобіль марки «Volkswagen» модель «Tiguan», реєстраційний номер НОМЕР_2 , визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні, вони є знаряддям кримінального правопорушення та в результаті дорожньо-транспортної пригоди на вказаних транспортних засобах утворилися механічні пошкодження й відобразилися сліди, вказаний автомобіль необхідно дослідити та провести ряд експертиз, тому арешт зазначених автомобілів для кримінального провадження буде мати доказове значення.

Крім того, без проведення експертиз із залученням зазначених автомобілів, неможливо іншим способом довести усі обставини, які стали причиною дорожньо-транспортної пригоди.

Враховуючи викладене, клопотання про арешт вказаного автомобіля слід задовольнити частково. При цьому слідчий суддя не вбачає за необхідне встановлювати додаткову заборону користування, відчуження та розпорядження вказаним майном.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на автомобіль марки «Acura» модель «MDX», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_4 .

Накласти арешт на автомобіль марки «Volkswagen» модель «Tiguan», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_7 .

В задоволенні іншої частини клопотання, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час її постановлення, в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1