Справа №463/8500/23
Провадження №1-кс/463/7095/23
У Х В А Л А

11 жовтня 2023 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на постанову слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_5 від 21.02.2023 року про закриття кримінального провадження№ 0000069 від 24.01.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185, ч.1 ст.365 КК України,

в с т а н о в и в :

адвокат ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_6 від 22.08.2023 про закриття кримінального провадження № 0000069 від 24.01.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185, ч.1 ст.365 КК України.

Скаргу мотивує тим, що першим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львовіпроводилося досудове розслідування кримінального провадження № 0000069 від 24.01.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185, ч.1 ст.365 КК України. 21.02.2023 слідчим Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_7 винесено постанову про закриття кримінального провадження. Вважає вказану постанову необгрунтованою та безпідставною, тому просить її скасувати.

Адвокат ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в судовому засіданні подану скаргу підтримали, просили таку задовольнити

Слідчий та представник органу досудового розслідування на розгляд скарги не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про час і місце судового засідання, про причини неявки слідчого суддю не повідомлено, їх неявка не є перешкодою для розгляду скарги. Окрім цього слідчим подано письмові заперечення на скаргу, відповідно до яких просив у задоволенні скарги відмовити.

Дослідивши матеріали скарги, приходжу до наступного висновку.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа «Ассенов та інші проти Болгарії»). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справах «Танрікулу проти Туреччини» та «Ґюль проти Туреччини»).

Згідно з ч. 4 ст. 284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Таким чином, закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силі наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

У п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13 січня 2011 року в справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Як вбачається з матеріалів скарги в провадженні слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_5 перебували матеріали кримінального провадження № 0000069 від 24.01.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185, ч.1 ст.365 КК України.

Постановою слідчого ОСОБА_6 від 21 лютого 2023 року вказане кримінальне провадження було закрито. Окрім цього слідчим до письмових заперечень долучено копію ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 29.06.2023, якою відмовлено ОСОБА_8 у задоволенні скарги про скасування постанови слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_6 від 21.02.2023 року про закриття кримінального провадження№0000069 від 24.01.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185, ч.1 ст.365 КК України. Вказана ухвала набрала законної сили.

Частини 1, 2 ст. 22 КПК України передбачають, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст.26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається з долученої до заперечень копії ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 29.06.2023 року у справі №463/5007/23, провадження №1-кс/463/4150/23 такою розглянуто по суті підстави законності поставнови слідчого від 21.02.2023 про закриття кримінального провадження№ 0000069 від 24.01.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч.1 ст.365 КК України та відмовлено у її скасуванні.

Відтак підстави для задоволення даної скарги у слідчого судді відсутні, в задоволенні такої слідчий суддя відмовляє

Керуючись вимогами ст.ст.303, 306, 307, 372 КПК України, -

п о с т а н о в и в:

в задоволенні скарги - відмовити.

Повний текст ухвали складено та підписано 13.09.2023.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1