Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/9085/23
Номер провадження 1-кс/711/2569/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2023 року

м.Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Придніпровського районного суду м. Черкаси клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу Черкаської обласної прокурати ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження №000091, за ознаками злочинів, передбачених ч.3 ст.146 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Макіївка, Донецької області, українця, громадянина України, з неповною вищою освітою, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.146 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в ОВС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , звернулася до слідчого судді із клопотанням подане в рамках кримінального провадження №000091, за ознаками злочинів, передбачених ч.3 ст.146 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби з 22.00 годин до 06.00 годин, в межах строку досудового розслідування, тобто до 25.01.2024 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання мотивоване тим, що СУ ГУНП в Черкаській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №000091, за ознаками злочинів, передбачених ч.3 ст.146 КК України,

Згідно з матеріалами кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_5 , маючи умисел на незаконне швидке збагачення за рахунок отримання грошової винагороди під виглядом надання реабілітації хворим від наркотичної та алкогольної залежностей, не пізніше 23.06.2018 року, точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, організував та забезпечив функціонування закладу закритого типу для примусового утримання в умовах ізоляції осіб вказаної категорії.

Так, враховуючи складність одноособового утримання великої кількості нарко- та алкозалежних осіб, ОСОБА_5 , послідовно, у невстановлений досудовим розслідуванням період часу, перебуваючи у невстановлених слідством населених пунктах Черкаської області, зустрічався з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , з метою реалізації свого злочинного плану, направленого на протиправне швидке збагачення, запропонував їм вступити в злочинну групу, яку б він очолив, які будучи поінформованими про злочинні наміри ОСОБА_5 , на його пропозицію погодилися.

Знаючи про мету створення групи діяльність якої направлена на незаконне позбавлення волі громадян, прагнучи мати засоби для існування шляхом отримання частини від отриманих доходів від такої діяльності, які складались із оплати, що надходили у готівці та на особистий рахунок ОСОБА_5 за попередньою змовою з іншими членами групи - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , брали участь у її діяльності та злочинах, які вчинялись. Усвідомлюючи, що розмір прибутку залежить від тривалості перебування, утримували потерпілих у «центрах» закритого типу протягом максимально тривалого часу.

Всі члени групи були об`єднанні єдиним планом, з розподілом функцій її учасників, спрямованих на досягнення цього плану, відомого всім її учасникам. Злочинна група, яку створив ОСОБА_5 , з метою здійснення незаконного позбавлення волі громадян характеризувалась стійкістю, що виражалось у її згуртованості та стабільності.

Так, між учасниками організованої групи були постійні ієрархічні внутрішні зв`язки на основі укладу, який виражався у спільному проживанні рядових членів групи, які безпосередньо обмеження волі та контроль за поведінкою осіб із категорії нарко- та алкозалежних у приміщенні створеного закладу закритого типу для примусового утримання в умовах ізоляції.

За час існування, члени організованої групи, з метою виконання узгодженого спільного плану, згідно відведених їм ролей, разом або у визначеному ОСОБА_5 складі брали участь у її діяльності: підшуковували осіб з кола нарко та алкозалежних в межах України, проводили з ними та їх близькими родичами та членами сімей агітацію, пропаганду під виглядом психологічної допомоги (програма 12 шагов).

При цьому, ОСОБА_5 підшукав для розміщення так званого «реабілітаційного центру» приватне домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 з власниками якого уклав письмові договори про оренду житлових та господарських приміщень за вказаною адресою, при цьому не розкриваючи перед орендодавцем протиправного характеру тримання осіб.

Отримавши доступ до вказаного об`єкту нерухомого майна, ОСОБА_5 діючи як керівник злочинної групи, реалізуючи узгодженний всіма членами групи план протиправної діяльності, з відома та за необхідності з участю членів організованої групи: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , з метою систематичного незаконного позбавлення волі людей, за грошову винагороду, отриману від їх близьких родичів, шляхом обману, зловживання довірою, під виглядом надання допомоги хворим від різного виду залежностей, організував на території м. Черкаси, так званий «реабілітаційний центр», який в дійсності був приватним закладом закритого типу для незаконного тримання осіб проти їх волі протягом тривалого часу.

Вказаний заклад представляв собою двоповерховий приватний будинок для тривалого чи короткострокового спільного проживання осіб з залежностями з обмеженням особистої свободи, а саме позбавлення права на самостійне залишення цього закладу, що забезпечувалось організованою системою охорони з кола інших членів злочинної групи, які здійснювали цілодобовий контроль за поміщенням до цих центрів так званих «реабілітантів».

При цьому, ОСОБА_5 як організатор та інші члени злочинної групи, незаконно створили для мешканців «реабілітаційного центру» режим позбавлення волі, обмеження прав на особисту недоторканність, невтручання в особисте життя, свободу пересування і права на вільний вибір місця проживання, а також пов`язаних з цим розпорядок у цьому закладі, систему покарань за їх порушення, в тому числі примушування проти волі до праці на прибиранні у приміщенні, при цьому порушивши їх Конституційні права.

Організатор злочинної групи ОСОБА_5 а також співорганізатор ОСОБА_7 здійснювали безпосереднє керівництво шляхом обману, зловживання довірою при проведенні перемовин із родичами та членами сім`ї громадян, з кола нарко- та алкозалежних осіб, повідомляли їм недостовірну інформацію про характер та методику реабілітації, замовчували про закриті умови, позбавлення волі.

Разом з тим, як самим так званим «реабілітантам», та і їх близьким родичам, ОСОБА_5 , та члени організованої ним злочинної групи до поміщення до «реабілітаційного центру», обіцяли повну добровільність запланованих заходів реабілітації, можливість на свій розсуд у будь-який момент залишити центри у разі незгоди з умовами та методами реабілітації. При цьому умовами перебування «реабілітантів» в такому центрі була грошова винагорода, яку на місяць сплачував так званий «реабілітант» або його близькі родичі в якості оплати, яка становила від 10 000 до 15 000 грн.

Так, для реалізації єдиного злочинного умислу на незаконне позбавлення волі осіб, учасники злочинної групи під керівництвом ОСОБА_5 забезпечили цілодобовий нагляд за потерпілими, облаштування приміщення «реабілітаційного центру» металевими гратами на вікнах, блокування їх шляхом демонтажу віконних ручок, встановлення металевих решіток в місцях, якими можна було залишити вказані будівлі, тобто пристосували засоби для незаконного позбавлення волі людей, які не могли фізично залишити приміщення за власною волею. Для встановлення контролю за поведінкою потерпілих, застосовувалась система правил поведінки під час перебування в «Центрі» заснованих на відносинах субординації, підпорядкування, ізоляції від навколишнього світу, які забезпечуватимуться системою покарань, обмежень прав потерпілих.

Крім того за потерпілими здійснювався цілодобовий нагляд, забезпечувалась реалізація встановлених правил поведінки, чинився психологічний тиск щодо осіб, які не бажали перебувати в «центрі» та підпорядковуватись вигаданій системі так званого лікування від залежностей.

За порушення встановлених в «центрі» правил, застосовувались покарання, що принижують честь і гідність осіб, завдаючи їм моральних страждань, а саме: примус до виконання принизливих дій перед іншими особами, які незаконно утримувались разом з потерпілими, носінні важких предметів, забороною курити, примушуванню до написання однієї фрази декілька сотень разів.

З метою максимально тривалого перебування осіб в «Центрі» передбачалось позбавлення утримуваних осіб доступу до інформації про події суспільного життя, можливості спілкуватися з людьми поза «Центром», що реалізувалось шляхом відсутності телебачення, радіо, газет, доступу до мережі «Інтернет», примусовому вилученні особистих речей, грошових коштів та, зокрема, будь яких засобів зв`язку, в тому числі мобільних телефонів.

Водночас розуміючи, що реалізація злочинного умислу не можлива без введення в оману членів сім`ї та близьких родичів потерпілих щодо умов перебування в «Центрі» та стану здоров`я утримуваних осіб було встановлено жорсткі обмеження побачень та телефонних розмов потерпілих з родичами та особистої присутності при таких розмовах представників центру.

Пошук осіб з залежностями здійснювався завдяки розміщенню інформації в мережі «Інтернет».

Учасники організованої злочинної групи за задумом ОСОБА_5 , мали неухильно дотримувалися правил поведінки, як між собою, так і у взаємовідносинах з потерпілими особами.

Усвідомлюючи вимоги законодавства щодо неможливості здійснення громадською організацією підприємницької діяльності, учасники групи документально оформлювали відносини з потерпілими у вигляді укладення письмових договорів благодійної допомоги у вигляді комплексу послуг з реабілітації та ресоціалізації осіб з хімічною залежністю а також договір про надання послуг між фізичною особою підприємцем ОСОБА_5 «Виконавцем» та потерпілими, які виступали «Замовниками. Крім того, задля уникнення притягнення до відповідальності учасники групи вимагали в залежних осіб, написання письмових розписок щодо добровільності поміщення їх до «центру» та добровільного припинення так званого лікування, однак дані розписки не можуть свідчити про усвідомлену згоду особи на їх написання так як написані під примусом (оскілки потерпілі перебували у стані, який позбавляв їх здатності усвідомлювати значення підписаних ними документів).

Таким чином, учасники організованої ОСОБА_5 злочинної групи свідомо порушували вимоги статей 28, 29, 32, 43 Конституції України, згідно яких кожен має право на повагу до його гідності. Ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському, або такому, що принижує його гідність поводженню чи покаранню. Кожна людина має право на особисту недоторканість. Ніхто не може зазнавати втручання в його особисте життя, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Організована ОСОБА_5 група діяла з червня 2018 року по 23 червня 2023 року, неодноразово вчиняючи незаконне позбавлення волі, яка була припинена у зв`язку з викриттям правоохоронними органами.

Так реалізуючи єдиний злочинний умисел на швидке збагачення за рахунок осіб з різного роду залежностями, утримували у «реабілітаційному центрі» що за адресою м. Черкаси, вул. Надпільна, 408 проти їх волі, під виглядом надання платних медичних послуг з лікування від різного виду залежностей, хоча фактично такого лікування не проводилось, за що отримувати щомісячну плату у розмірі від 10 000 грн. до 15 000 тисяч гривень з однієї особи. Усвідомлюючи, що розмір прибутку залежить від тривалості перебування, утримували потерпілих у центрах закритого типу протягом максимально тривалого часу.

Утворивши організовану злочинну групу ОСОБА_5 відвів собі роль організатора і керівника та в ході вчинення злочинних дій виконував наступні функції:

-організував та забезпечив функціонування «центру» для примусового утримання в умовах ізоляції наркозалежних та алкозалежних осіб;

-організовував рекламу діяльності «центру» та залучення нових клієнтів, зокрема в мережі «Інтернет»;

-підшукав та забезпечував утримання в користуванні житлового будинку, в якому розмістив «центр»;

-безпосередньо здійснював пошук осіб з залежностями, члени сім`ї чи близькі родичі яких мають змогу оплачувати їх утримання в «центрі»;

-надавав консультації щодо умов та оплати курсу реабілітації, повідомляв їм недостовірну інформацію щодо умов перебування;

-приймав рішення про поміщення осіб з залежностями до «центру»;

-надавав вказівки ОСОБА_7 щодо прийняття осіб, які мають бажання приїхати в «центр»;

-особисто або під час спілкування з використанням мобільного зв`язку, керував діями інших співучасників, шляхом надання вказівок керівнику центру та іншим учасникам;

-отримував на власний картковий рахунок кошти, які надходили в якості оплати за перебування потерпілих в «Центрі»

-здійснював продовольче забезпечення в «Центрі».

ОСОБА_7 , згідно відведеної йому організатором ролі співорганізатора здійснював наступні функції:

-виконував роль керівника «центру» в м. Черкаси, по вулиці Надпільна, 408;

-отримував дзвінки від осіб, з приводу поміщення до «центру»;

-надавав консультації щодо умов та оплати курсу реабілітації;

-проводив прийом та оформлення «клієнтів» на реабілітацію;

-отримував грошові кошти від родичів осіб, які оформлялись на лікування;

-організовував позмінний цілодобовий нагляд за поведінкою потерпілих та їх охорону;

-повідомляв членам сім`ї та близьким родичам потерпілих неправдиву інформацію щодо умов перебування останніх в «центрі» та стан їх здоров`я, переконуючи їх у необхідності продовження перебування потерпілих в «центрі»;

-організовував залучення потерпілих до примусової праці з прибирання будинку, готування їжі;

-виконував інші вказівки ОСОБА_5 .

ОСОБА_8 , згідно відведеної йому організатором ролі виконавця, виконуючи роль так званого «старшого зміни», наглядача ,

-забезпечував цілодобовий нагляд за поведінкою потерпілих, про що вносив відомості до відповідного журналу, їх охорону та самостійно здійснював такий нагляд;

-організовував залучення потерпілих до примусової праці з прибирання, готування їжі та визначав конкретні види покарань до потерпілих за порушення правил «центру»;

-виконував інші вказівки ОСОБА_5 та ОСОБА_7 .

ОСОБА_9 , згідно відведеної йому організатором ролі виконавця, виконуючи роль так званого «старшого зміни», наглядача ,

-забезпечував цілодобовий нагляд за поведінкою потерпілих, про що вносив відомості до відповідного журналу, їх охорону та самостійно здійснював такий нагляд;

-організовував залучення потерпілих до примусової праці з прибирання, готування їжі та визначав конкретні види покарань до потерпілих за порушення правил «центру»;

-виконував інші вказівки ОСОБА_5 та ОСОБА_7 .

Так, маючи корисливий умисел на протиправне збагачення шляхом незаконного позбавлення волі ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в денний час, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено виконуючи вказівку організатора ОСОБА_5 , ОСОБА_7 як співорганізатор провів прийом та консультацію щодо умов та оплати курсу реабілітації, повідомивши ОСОБА_10 та його матері ОСОБА_11 недостовірну інформацію щодо умов перебування у «центрі» та в подальшому здійснив оформлення ОСОБА_10 на так зване «лікування», таким чином незаконно позбавивши волі ОСОБА_10 у період часу з 31.08.2022 по 31.10.2022 року де забезпечили ізоляцію останнього від навколишнього світу протягом двох місяців

Так, у зазначений період часу ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_7 ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , діючи опосередкованого через них, шляхом психологічного примусу, внаслідок нелюдського та такого, що принижує гідність поводження, утримували потерпілого ОСОБА_10 за адресою АДРЕСА_2 , який не мав змоги його покинути, завдяки системі незаконного утримання осіб, здійснювали постійний нагляд за його поведінкою, примушували до здійснення господарських робіт, що охоплювались умислом ОСОБА_5 .

Зазначені заходи мали на меті запобігання спробам покинути центр та вживалися як безпосередньо ОСОБА_5 а також шляхом віддання останнім вказівок ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

В якості оплати за так зване лікування ОСОБА_10 його близькі родичі оплатили 9000 гривень через застосунок «Приват 24» на картковий рахунок відкритий на ім`я ОСОБА_5 , за місяць перебування. 31.10.2023 по завершенню періода, за який було здійснено оплату, у зв`язку з відмовою родичі ОСОБА_10 оплачувати його подальше так зване «лікування», тим самим втратою основної мети протиправного утримання його в «центрі», членами злочинної групи ОСОБА_10 відпущено додому.

Продовжуючи своє протиправне діяння, маючи корисливий умисел на протиправне збагачення шляхом незаконного позбавлення волі ОСОБА_12 08.03.2023 року, в денний час, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено виконуючи вказівку організатора ОСОБА_5 , ОСОБА_7 як співорганізатор провів прийом та консультацію щодо умов та оплати курсу реабілітації, повідомивши ОСОБА_12 та його батькові ОСОБА_13 недостовірну інформацію щодо умов перебування у «центрі» та в подальшому здійснив оформлення ОСОБА_12 на так зване «лікування», незаконно позбавивши волі ОСОБА_12 у період часу з 08.03.2023 по 07.04.2023 року, та забезпечили ізоляцію останнього від навколишнього світу протягом одного місяця.

Так, у зазначений період часу ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 діючи опосередкованого через них, шляхом психологічного примусу, внаслідок нелюдського та такого, що принижує гідність поводження, утримували потерпілого ОСОБА_12 за адресою АДРЕСА_2 , який не мав змоги його покинути, завдяки системі незаконного утримання осіб, здійснювали постійний нагляд за його поведінкою, примушували до здійснення господарських робіт, що охоплювались умислом ОСОБА_5 .

Зазначені заходи мали на меті запобігання спробам покинути центр та вживалися як безпосередньо ОСОБА_5 а також шляхом віддання останнім вказівок ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

В якості оплати за так зване «лікування» ОСОБА_12 , його близькі родичі оплатили 12 000 гривень готівкою ОСОБА_7 , за місяць перебування. 07.04.2023 по завершенню періоду, за який було здійснено оплату, у зв`язку з відмовою родичі ОСОБА_12 оплачувати його подальше так зване лікування, тим самим втратою основної мети протиправного утримання його в «центрі», членами злочинної групи ОСОБА_12 відпущено додому.

Продовжуючи своє протиправне діяння, маючи корисливий умисел на протиправне збагачення шляхом незаконного позбавлення волі ОСОБА_14 01.04.2023 року, в денний час, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено виконуючи вказівку організатора ОСОБА_5 , ОСОБА_7 як співорганізатор провів прийом та консультацію щодо умов та оплати курсу реабілітації, повідомивши ОСОБА_14 та його сестрі ОСОБА_15 недостовірну інформацію щодо умов перебування у «центрі» та в подальшому здійснив оформлення ОСОБА_14 на так зване «лікування», незаконно позбавивши волі ОСОБА_14 у період часу з 01.04.2023 по 23.06.2023 року, де забезпечили ізоляцію останнього від навколишнього світу протягом трьох місяців.

Так, у зазначений період часу ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 діючи опосередкованого через них, шляхом психологічного примусу, внаслідок нелюдського та такого, що принижує гідність поводження, утримували потерпілого ОСОБА_14 за адресою АДРЕСА_2 , який не мав змоги його покинути, завдяки системі незаконного утримання осіб, здійснювали постійний нагляд за його поведінкою, примушували до здійснення господарських робіт, що охоплювались умислом ОСОБА_5 .

Зазначені заходи мали на меті запобігання спробам покинути центр та вживалися як безпосередньо ОСОБА_5 а також шляхом віддання останнім вказівок ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

В якості оплати за так зване лікування ОСОБА_14 його близькі родичі оплатили 30 000 гривень готівкою ОСОБА_7 , та 23.06.2023 у зв`язку з припиненням працівниками правоохоронних органів протиправної діяльності ОСОБА_14 було звільнено.

Продовжуючи своє протиправне діяння, маючи корисливий умисел на протиправне збагачення шляхом незаконного позбавлення волі ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в денний час, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено виконуючи вказівку організатора ОСОБА_5 , ОСОБА_7 як співорганізатор провів прийом та консультацію щодо умов та оплати курсу реабілітації, повідомивши ОСОБА_16 та її чоловіку ОСОБА_17 недостовірну інформацію щодо умов перебування у «центрі» та в подальшому здійснив оформлення ОСОБА_16 на так зване «лікування», незаконно позбавивши волі ОСОБА_16 у період часу з 24.05.2023 по 23.06.2023 та забезпечили ізоляцію останньої від навколишнього світу протягом одного місяця.

Так, у зазначений період часу ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 діючи опосередкованого через них, шляхом психологічного примусу, внаслідок нелюдського та такого, що принижує гідність поводження, утримували потерпілу ОСОБА_16 за адресою АДРЕСА_2 , яка не мала змоги його покинути, завдяки системі незаконного утримання осіб, здійснювали постійний нагляд за її поведінкою, примушували до здійснення господарських робіт, що охоплювались умислом ОСОБА_5 .

Зазначені заходи мали на меті запобігання спробам покинути центр та вживалися як безпосередньо ОСОБА_5 а також шляхом віддання останнім вказівок ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

В якості оплати за так зване лікування ОСОБА_16 її близькі родичі оплатили 10000 гривень готівкою особисто в руки ОСОБА_7 за місяць перебування. 23.06.2023 у зв`язку з припиненням працівниками правоохоронних органів протиправної діяльності створеної та очоленої ОСОБА_5 . ОСОБА_16 було звільнено.

Продовжуючи своє протиправне діяння, маючи корисливий умисел на протиправне збагачення шляхом незаконного позбавлення волі ОСОБА_18 31.05.2023 року, в денний час, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено виконуючи вказівку організатора ОСОБА_5 , ОСОБА_7 як співорганізатор провів прийом та консультацію щодо умов та оплати курсу реабілітації, повідомивши ОСОБА_18 та його матері ОСОБА_19 недостовірну інформацію щодо умов перебування у «Центрі» та в подальшому здійснив оформлення ОСОБА_18 на так зване «лікування», тим самим незаконно позбавивши волі ОСОБА_18 у період часу з 31.05.2023 по 23.06.2023 року та забезпечив ізоляцію останнього від навколишнього світу протягом місяця.

Так, у зазначений період часу ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 діючи опосередкованого через них, шляхом психологічного примусу, внаслідок нелюдського та такого, що принижує гідність поводження, утримували потерпілого ОСОБА_18 за адресою АДРЕСА_2 , який не мав змоги його покинути, завдяки системі незаконного утримання осіб, здійснювали постійний нагляд за його поведінкою, примушували до здійснення господарських робіт, що охоплювались умислом ОСОБА_5 .

Зазначені заходи мали на меті запобігання спробам покинути центр та вживалися як безпосередньо ОСОБА_5 а також шляхом віддання останнім вказівок ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

В якості оплати за так зване лікування ОСОБА_18 його близькі родичі оплатили 12300 гривень через застосунок «Приват 24» на картковий рахунок відкритий на ім`я ОСОБА_5 за місяць перебування та 23.06.2023 у зв`язку з припиненням працівниками правоохоронних органів протиправної діяльності ОСОБА_18 було звільнено.

Продовжуючи своє протиправне діяння, маючи корисливий умисел на протиправне збагачення шляхом незаконного позбавлення волі ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в денний час, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено виконуючи вказівку організатора ОСОБА_5 , ОСОБА_7 як співорганізатор провів прийом та консультацію щодо умов та оплати курсу реабілітації, повідомивши ОСОБА_20 та його матері ОСОБА_21 недостовірну інформацію щодо умов перебування у «Центрі» та в подальшому здійснив оформлення ОСОБА_20 на так зване «лікування», незаконно позбавивши волі ОСОБА_20 у період часу з 31.05.2023 по 23.06.2023 року та забезпечив ізоляцію останнього від навколишнього світу протягом місяця.

Так, у зазначений період часу ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , діючи опосередкованого через них, шляхом психологічного примусу, внаслідок нелюдського та такого, що принижує гідність поводження, утримували потерпілого ОСОБА_20 за адресою АДРЕСА_2 , який не мав змоги його покинути, завдяки системі незаконного утримання осіб, здійснювали постійний нагляд за його поведінкою, примушували до здійснення господарських робіт, що охоплювались умислом ОСОБА_5 .

Зазначені заходи мали на меті запобігання спробам покинути центр та вживалися як безпосередньо ОСОБА_5 а також шляхом віддання останнім вказівок ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

В якості оплати за так зване лікування ОСОБА_20 його близькі родичі оплатили 10000 гривень готівкою ОСОБА_7 за місяць перебування та 23.06.2023 у зв`язку з припиненням працівниками правоохоронних органів протиправної діяльності створеної та очоленої ОСОБА_5 . ОСОБА_20 було звільнено.

30.11.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.146 КК України, тобто незаконне позбавлення волі, вчинене з корисливих мотивів, щодо двох чи більше осіб вчинене організованою групою.

У вчиненні кримінального правопорушення підозрюється:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Макіївка, Донецької області, українець, громадянин України, з неповною вищою освітою, проживаючий за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

Причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

-показаннями потерпілого ОСОБА_10 ;

-впізнанням з потерпілим ОСОБА_10 ;

- показаннями свідка ОСОБА_22 ;

-показаннями потерпілого ОСОБА_12 ;

-впізнанням з потерпілим ОСОБА_12 ;

-показаннями свідка ОСОБА_13 ;

-показаннями потерпілого ОСОБА_14 ;

-впізнанням з потерпілим ОСОБА_14 ;

-показаннями свідка ОСОБА_15 ,

-показаннями потерпілої ОСОБА_16 ;

-впізнанням з потерпілою ОСОБА_16 ;

-показаннями свідка ОСОБА_17 ;

-показаннями потерпілого ОСОБА_18 ;

-впізнанням з потерпілим ОСОБА_18 ;

-показаннями свідка ОСОБА_19 ;

-показаннями потерпілого ОСОБА_20 ;

-впізнанням з потерпілим ОСОБА_20 ;

-показаннями свідка ОСОБА_21 ;

-показаннями свідка ОСОБА_23 ;

-протоколом огляду сайту;

-протоколом обшуку за адресою АДРЕСА_2 ;

-протоколом обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , ОСОБА_7 ;

-протоколами за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій та іншими матеріалами.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.146 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити вищевказані дії, що зазначені в п.п.1-4 ст.177 КПК України.

Так, відповідно до п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» суд вказав, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Метою застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_5 , згідно ст.177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

- переховуватись від органів досудового розслідування та суду;

- незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому кримінальному провадженні;

- продовжувати вчиняти кримінальне правопорушення;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Орган досудового розслідування приходить до висновку, що усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого ним кримінальних правопорушень і наступного покарання, підозрюваний ОСОБА_5 може умисно ухилятися від явки до органів досудового розслідування, суду або переховуватись від органів досудового розслідування та суду, чим може перешкоджати встановленню істини по справі.

Крім цього, після вручення клопотання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_5 стало відомо про потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, з якими він знайомий, на яких він може незаконно впливати з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Також, підозрюваний ОСОБА_5 може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, повязані з незаконним позбавлення волі, оскільки на даний час відомо, так званий «центр» працює і на сьогоднішній день.

У разі визнання ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, у якому підозрюється останній, і призначення навіть мінімального покарання, за умови доведеності його вини у вчиненні інкримінованих діянь, (санкція ч. 3 ст. 146 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років) це може стати підставою та мотивом для його переховування від органів досудового розслідування та суду. Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність обрання запобіжного заходу також вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний та соціальний стан особи.

Підстави для застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу ніж домашній арешт відсутні, тому що встановлено обставини, які виправдовують запобіжний захід домашній арешт підозрюваного, підтверджують наявність зазначених ризиків, а більш м`які запобіжні заходи не здатні забезпечити виконання ОСОБА_5 його кримінально-процесуальних обов`язків та запобігти вищевикладеним обґрунтованим ризикам.

Таким чином, органом досудового слідства, відповідно до п.4 ч.1 ст.184 КПК України, встановлено наявність обґрунтованих ризиків передбачених п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні.

Таким чином, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 вказаних кримінальних правопорушень, ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також те, що підозрюваний може негативно впливати на хід досудового розслідування та судового розгляду шляхом незаконного впливу на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, виникла необхідність у обранні відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_4 та прокурор ОСОБА_24 клопотання підтримали в повному обсязі, просять задовольнити на підставі викладених обставин.

Адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання, вказав, що підозра необґрунтована, орган досудового розслідування вміняє клієнту організаторсво вчиненя кримінального правопорушення. Однак, він зняв будинок і надавав місце для безмедикаментозного процесу реабілітації. Люди, які перебували у закладі, надавали згоду на перебування без їхньої волі, там нікого не утримували. Тому відсутня подія вчинення кримінального правопорушення. Додав, що підозра необґрунтована, створена штучно, люди, які проходили курс, їх забрали працівники поліції, допитували і погрожували, фактично утримували понад п`ять годин без їхньої волі.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав думку адвоката. Вказав, що колись дані дії і йому допомогли, він поспілкувався із наставником, вирішив допомагати людям, зняв будинок, надавав притулок, проти волі не утримував, підписувалися відповідні тристоронні договора і здійснювався тільки нагляд.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши копії матеріалів, якими сторона обвинувачення обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з вимогами ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно ч.1 ст.177 КПК України "метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Виходячи зі змісту зазначених норм вбачається, що виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а застосування таких заходів завжди пов`язане з необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Встановлено, що органом досудового розслідування розслідується кримінальне провадження №000091 від 04.03.2023, в якому ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.146 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого, санкцією статті передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років.

30.11.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.146 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: показаннями потерпілого ОСОБА_10 ; впізнанням з потерпілим ОСОБА_10 ; показаннями свідка ОСОБА_22 ; показаннями потерпілого ОСОБА_12 ; впізнанням з потерпілим ОСОБА_12 ; показаннями свідка ОСОБА_13 ; показаннями потерпілого ОСОБА_14 ; впізнанням з потерпілим ОСОБА_14 ; показаннями свідка ОСОБА_15 , показаннями потерпілої ОСОБА_16 ; впізнанням з потерпілою ОСОБА_16 ; показаннями свідка ОСОБА_17 ; показаннями потерпілого ОСОБА_18 ; впізнанням з потерпілим ОСОБА_18 ; показаннями свідка ОСОБА_19 ; показаннями потерпілого ОСОБА_20 ; впізнанням з потерпілим ОСОБА_20 ; показаннями свідка ОСОБА_21 ; показаннями свідка ОСОБА_23 ; протоколом огляду сайту; протоколом обшуку за адресою АДРЕСА_2 ; протоколом обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , ОСОБА_7 ; протоколами за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій та іншими матеріалами.

На думку слідчого судді, наведені в клопотанні обставини в сукупності та додані до нього матеріали кримінального провадження, якими обґрунтовані доводи клопотання, дають підстави вважати, що підозра у вчиненні ОСОБА_25 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.146 КК України, є обґрунтованою. При цьому слідчий суддя враховує усталену практику ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86), згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04).

Разом з тим, слід наголосити, що слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

Щодо доводів сторони обвинувачення про існування ризиків, визначених п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, які дають підстави для обрання запобіжного заходу підозрюваному, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Так, існування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховування від правосуддя, слідчий суддя оцінює через призму обставин цього кримінального правопорушення та приходить до висновку, що ризик переховування є актуальним, зважаючи на тяжкість ймовірного покарання, що загрожує у разі визнання ОСОБА_5 винуватим у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення.

Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів слідства та суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Таким чином, слідчий суддя погоджується з доводами прокурора щодо наявності ризику переховування підозрюваним ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду, з огляду на встановлені в судовому засіданні обставини.

При встановленні наявності ризику впливу на потерпілих та свідків, слідчий суддя враховує встановлену кримінальним процесуальним законодавством процедуру отримання показань на стадії судового розгляду, відповідно до яких, свідки допитуються безпосередньо в судовому засіданні. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

Отже зазначений ризик існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідка та дослідження їх судом.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено, що ризик впливу на потерпілих та свідків, з врахуванням того, що останньому після вручення клопотання про обрання запобіжного заходу стало відомо про потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, з якими він знайомий, на яких він може незаконно впливати з метою уникнення кримінальної відповідальності. Також, підозрюваний ОСОБА_25 може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, пов`язані з незаконним позбавлення волі, оскільки на даний час відомо, так званий «центр» працює і на сьогоднішній день.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності підстав, зазначених ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами доказів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, які зазначені в ст.178 КПК України.

Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Згідно ч.6 ст.194 КПК України обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Отже, підставою для застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатньо підстав вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України.

Посилання сторони захисту на необґрунтованість підозри не може братися до уваги із підстав, зазначених вище, так як конкретизації даного факту необхідно зясувани деталі вчиненого кримінального правопорушення та перевірити їх наданими доказами стороною кримінального провадження, так як на даній стадії описані дії цілком логічно враховані в повідомленій підозрі.

Таким чином, враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність усіх обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, що застосування запобіжного заходу у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 у виді домашнього арешту відповідає конкретній меті, визначеній у КПК України, та застосовується за наявності підстав, передбачених КПК України, є необхідним та достатнім для запобігання існуючим ризикам і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, у зв`язку з чим вважає, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.

При цьому врахована кількість осіб, які були вивільнені, мають статус свідків у кримінальному провадженні та що ОСОБА_5 володіє анкетними даними на кожного із них, а також, що до моменту обрання запобіжного заходу сторона кримінального провадження здійснювала вербальне спілкування із вказаними особами, хоч це і не заборонено положеннями КПК України, однак орган досудового розслідування вважає за необхідне обмежити спілкування із вказаними особами на даній стадії досудового розслідування, що в повній мірі може забезпечити запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із покладенням ряду обов`язків.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши йому залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 ,в період часу, а саме із 24 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв., в межах строку досудового розслідування, тобто до 25.01.2024, з покладенням обов`язків визначених ч.5 ст.194 КПК України, необхідність яких була доведена прокурором, та які будуть пропорційними, помірними та такими, що не становитимуть надмірний тягар для підозрюваного, тобто не суперечитимуть п.2 ч.3 ст.132 КПК України та правовій позиції ЄСПЛ, викладеної у рішеннях «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) та «Ізмайлов проти Росії» (рішення від 16 жовтня 2008 року), оскільки саме такий запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, визначених частиною 5 ст.194 КПК України та який в повній мірі забезпечить запобіганню ризикам, передбачених п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України.

При цьому, слідчий суддя зазначає, що залишення підозрюваним місця свого проживання у встановлений слідчим суддею час, не є порушенням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, у випадку отримання невідкладної медичної допомоги, евакуації населення, рятування життя та здоров`я в умовах воєнного стану. В період введення воєнного стану на території України дозволити підозрюваному ОСОБА_5 після сигналу «Повітряна тривога» і протягом 30 хвилин після сигналу «Відбій повітряної тривоги» відлучатись з визначеного в ухвалі місця проживання з метою перебування останнього в укритті.

Керуючись ст.ст.110, 131, 132, 176-178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 369-372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу Черкаської обласної прокурати ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження №000091, за ознаками злочинів, передбачених ч.3 ст.146 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в межах строку досудового розслідування, тобто до 25.01.2024, включно.

Відповідно до вимог ч.5 ст.194 КПК України, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , наступні обов`язки:

-заборонити йому залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в нічний час доби, а саме із 24 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. ранку наступного дня, без дозволу прокурора та суду;

-прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора і суду, залежно від стадії кримінального провадження;

-не відлучатися з населеного пункту без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження про зміну свого місця проживання, реєстрації та/чи роботи;

-не спілкуватися без участі слідчого або прокурора з особами, що набули статусу свідків, потерпілих, підозрюваних у кримінальному провадженні №0000091 від 04.03.2023.

Визначити строк дії ухвали до 25 січня 2023 року включно.

При цьому, слідчий суддя зазначає, що залишення підозрюваним місця свого проживання у встановлений слідчим суддею час, не є порушенням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, у випадку отримання невідкладної медичної допомоги, евакуації населення, рятування життя та здоров`я в умовах воєнного стану.

В період введення воєнного стану на території України дозволити підозрюваному ОСОБА_5 після сигналу «Повітряна тривога» і протягом 30 хвилин після сигналу «Відбій повітряної тривоги» відлучатись з визначеного в ухвалі місця проживання з метою перебуванні останнього в укритті.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції, з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням покладених на нього зобов`язань.

Роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід.

Виконання ухвали доручити працівникам СУ ГУНП в Черкаській області.

Копію даної ухвали вручити підозрюваному, слідчому, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, прокурору та начальнику ГУ НП в Черкаській області, - для відому та виконання.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків на її оскарження, а в разі її оскарження, після розгляду справи апеляційним судом.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 12.12.2023.