ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/2688/23 Справа № 182/6285/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2023 року Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 , (в режимі відеоконференції)

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,(в режимі відеоконференції)

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі, матеріали з кримінального провадження №0001343 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 листопада 2023 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного за ч. 1 ст.263 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді від 22 листопада 2023 року застосовано стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 12 години дня 18 січня 2024 року, визначено заставу в сумі 53680 грн.

Своє рішення слідчий суддя мотивував обґрунтованою підозрою стосовно ОСОБА_7 та встановив наявність ризиків, що останній може переховуватися від суду та слідства, впливати на свідків у кримінальному провадженні, а також слідчий суддя врахував обставини зазначені в ст. 178 КПК України, тому дійшов висновку про необхідність застосування виключного запобіжного заходу. На підставі ст. 183 КПК України, слідчий суддя визначив заставу.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_7 цілодобовий домашній арешт.

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовані тим, що рішення слідчого судді незаконне, оскільки ризики недоведенні, а тяжкість злочину не може бути підставою для застосування виключного запобіжного заходу. При цьому, захисник вказує, що свідків вчинення злочину не має. Крім цього ОСОБА_7 раніше не судимий. Також слідчий суддя не мотивував рішення чому більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну поведінку ОСОБА_7 .

В апеляційному суді захисник та підозрюваний підтримали вимоги апеляційної скарги.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши головуючого суддю, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши доводи апеляційної скарги, клопотання слідчого та наданні до нього матеріали, апеляційний суд приходить до наступного.

Так, згідно до матеріалів клопотання Нікопольським районного управління поліції ГУ НП України в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, зареєстрованому в ЄРДР за №0001343 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.(а.с.5)

20 листопада 2023 року ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України(а.с.40-41), а на наступний день повідомлено про підозру за ч.1 ст. 263 КК України,( а.с.31-32), яка в апеляційній скарзі не оскаржується, тому на підставі ч.1 ст. 404 КПК України, не перевіряється.

Безпідставними апеляційний суд вважає доводи захисника щодо відсутності існування ризиків, які були встановленні слідчим суддею, оскільки ОСОБА_7 може: переховуватися від суду та слідства; впливати на свідків у кримінальному правопорушенні, так як останній підозрюється у вчинення тяжкого злочину, останній відомі анкетні дані свідків у кримінальному провадженні, оскільки їх письмові пояснення долучені до клопотання, яке вручено підозрюваному. При цьому, покази свідків беруться до уваги судом І інстанції під час судового провадження. Тобто ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, існують на даний час.

Слідчий суддя застосовуючи винятковий запобіжний захід посилається на те, що менш суворий запобіжний захід не зможе запобігти наявним у провадженні ризикам та забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Проте, апеляційний суд не погоджується з прийнятим слідчим суддею рішенням, з огляду на таке.

Застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя не в повній мірі дотрималася вимог кримінального процесуального законодавства України, а саме не врахувала належним чином вимоги ст.ст. 178, 194 КПК України, які вплинули на правильність прийнятого рішення.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що при оцінці позбавлення свободи будь-кого суд не обмежується проголошеними видимими цілями взяття та тримання під вартою, про які йдеться, але також розглядає істинні наміри та цілі, що стоять за ними ("Боцано проти Франції").

У всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів ("Боротюк проти України" п. 62).

Сама по собі тяжкість злочину, в якому підозрюється особа, не може бути підставою для обґрунтування твердження про можливу втечу цієї особи ("Piruzyan v. Armenia" п. 95).

Так, ОСОБА_7 хоч і підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, але апеляційний суд вважає, що запобіганню можливого переховування від органів досудового розслідування або суду, впливу на свідків у кримінальному провадженні можливо шляхом застосування менш суворого запобіжного заходу. При цьому, апеляційний суд враховує, що є раніше не судимою особою, має місце проживання в іншому населеному пункті від місця проживання свідків, тому домашній арешт із покладенням відповідних обов`язків зможе забезпечити належну поведінку ОСОБА_7 .

Наведені обставини в своїй сукупності, як вважає апеляційний суд дають підстави прийти до висновку, що застосування до ОСОБА_7 такого виключного запобіжного заходу як тримання під вартою є невиправдано суворим запобіжним заходом.

У зв`язку з цим, апеляційний суд переконаний, що пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого існують у кримінальному провадженні, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, є запобіжний захід у виді домашнього арешту, який забезпечать запобіганню ризиків можливого переховування від органів досудового розслідування або суду, впливу на свідків у кримінальному провадженні.

За таких обставин апеляційний суд не погоджується з рішенням слідчого судді щодо необхідності задоволення клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 такого заходу забезпечення кримінального провадження, як запобіжний захід у виді тримання під вартою.

На думку апеляційного суду, такий запобіжний захід, який слід застосувати, є співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваного та тяжкості пред`явленої йому підозри, може забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу захисника - необхідно задовольнити частково, а ухвалу слідчого судді скасувати, прийнявши свою, якою застосувати до ОСОБА_7 домашній арешт і на підставі ст.194 КПК України, апеляційний суд, вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені п. п. 1-4, 8 ч.5 цієї статті на необхідний строк.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 листопада 2023 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стосовно ОСОБА_7 підозрюваного за ч. 1 ст.263 КК України- скасувати.

В задоволенні клопотання про застосування стосовно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 19 години вечора до 07 години ранку наступного дня, за адресою проживання: АДРЕСА_1 , строком до 18 січня 2024 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язки, передбачені п.п. 1 - 4, 8 ч.5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду у визначений ними час; не відлучатися із Нікопольського району Дніпропетровської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, утримуватися від спілкування з свідками у кримінальному провадженні, здати на зберігання паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд за межі України.

Звільнити ОСОБА_7 з-під варти в залі суду.

Ухвалу про застосування до запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала набирає чинності з моменту її оголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4