Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/7009/23
Номер провадження 1-кс/711/1900/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2023 року м. Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1

за участю:

секретаря судових засідань - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

слідчого - ОСОБА_4

підозрюваної - ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Придніпровського районного суду м. Черкаси клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , погоджене заступником начальника відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження №0000300 від 11.08.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 369-2 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. В`язівок Звенигородського району Черкаської області, громадянки України, з професійно-технічною освітою, яка не є особою з інвалідністю, вдови, пенсіонерки, непрацюючої, раніше не судимої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 369-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в ОВС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням, погодженим заступником начальника відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , поданим в рамках кримінального провадження №0000300 , внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_5 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.369-2 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що СУ ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000300 від 11.08.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, в період часу з 08 серпня 2023 року по 29 вересня 2023 року під час особистих зустрічей із ОСОБА_7 , вимагала та одержала від останнього неправомірну вигоду для себе за здійснення впливу на невстановлених на теперішній час лікарів військово-лікарської комісії, з метою виключення ОСОБА_7 з військового обліку територіального центру комплектування та соціальної підтримки у зв`язку з непридатністю до проходження військової служби за станом здоров`я.

Так, ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного особистого збагачення, під час особистої зустрічі із ОСОБА_7 , 08.08.2023, 12.09.2023 у м. Городище Черкаської області висунула останньому вимогу щодо надання їй неправомірної вигоди в сумі 150 000 (сто п`ятдесят тисяч) гривень або 4000 доларів США, що є еквівалентом вказаної суми коштів у національній валюті, за здійснення впливу на лікарів військово-лікарської комісії, надання консультаційних медичних висновків, що стануть підставою для виключення ОСОБА_7 з військового обліку територіального центру комплектування та соціальної підтримки у зв`язку з непридатністю до проходження військової служби за станом здоров`я.

В свою чергу ОСОБА_7 , розуміючи, що ОСОБА_5 дійсно може вплинути на лікарів військово-лікарської комісії, сприяти видачі консультаційних медичних висновків, що стануть підставою для виключення його з військового обліку територіального центру комплектування та соціальної підтримки, був вимушений погодитися з вимогою ОСОБА_5 щодо надання неправомірної вигоди у розмірі 150 000 (сто п`ятдесят тисяч) гривень або 4000 доларів США, що є еквівалентом вказаної суми коштів у національній валюті.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди за здійснення нею впливу на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, ОСОБА_5 28 вересня 2023 року, приблизно о 08 год. 50 хв., знаходячись на території КНП «Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради», що за адресою: м. Черкаси, вул. Луки святителя-хірурга, 3, одержала від нього раніше обумовлену ним суму неправомірної вигоди - 4000 доларів США, що згідно офіційного курсу Національного банку України, станом на 28 вересня 2023 року становить 146 274 (сто сорок шість тисяч двісті сімдесят чотири) гривні 40 копійок.

Крім того, встановлено, що ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно з корисливих мотивів, в період часу з 29 серпня 2023 року по 28 вересня 2023 року під час особистих зустрічей із ОСОБА_8 , вимагала та одержала від останнього неправомірну вигоду для себе за здійснення впливу на невстановлених на теперішній час лікарів військово-лікарської комісії, з метою виключення ОСОБА_8 з військового обліку територіального центру комплектування та соціальної підтримки у зв`язку з непридатністю до проходження військової служби за станом здоров`я.

Так, ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного особистого збагачення, під час особистої зустрічі із ОСОБА_8 29.08.2023, 13.09.2023 у м. Городище Черкаської області висунула останньому вимогу щодо надання їй неправомірної вигоди в сумі 140 000 (сто сорок тисяч) гривень за здійснення впливу на лікарів військово-лікарської комісії, надання консультаційних медичних висновків, що стануть підставою для виключення ОСОБА_8 з військового обліку територіального центру комплектування та соціальної підтримки у зв`язку з непридатністю до проходження військової служби за станом здоров`я.

У свою чергу ОСОБА_8 , розуміючи, що ОСОБА_5 дійсно може вплинути на лікарів військово-лікарської комісії, сприяти видачі консультаційних медичних висновків, що стануть підставою для виключення йорго з військового обліку територіального центру комплектування та соціальної підтримки, був вимушений погодитися з вимогою ОСОБА_5 щодо надання неправомірної вигоди у розмірі 140 000 (сто сорок тисяч) гривень.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди в сумі 140 000 (сто сорок тисяч) гривень за здійснення нею впливу на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, ОСОБА_5 28 вересня 2023 року, приблизно о 08 годині, знаходячись на території КНП «Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради», що за адресою: м. Черкаси, вул. Луки святителя-хірурга, 3, одержала від нього раніше обумовлену ним суму неправомірної вигоди - 140 000 (сто сорок тисяч) гривень.

28.09.2023 о 15 год. 35 хв. на території КНП «Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради» (м. Черкаси, вул. Луки святителя-хірурга, 3) за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. В`язівок Звенигородського району Черкаської області, громадянку України, не працюючу, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_2 , не судиму.

29.09.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України - одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функції держави, поєднане з вимаганням такої вигоди.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: показаннями свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , протоколами огляду та вручення грошових коштів від 28.09.2023, протоколом затримання підозрюваної ОСОБА_5 , протоколом обшуку в приміщенні КНП «Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради», іншими матеріалами кримінального провадження.

Як зазначає слідчий, враховуючи зібрані докази на даному етапі досудового розслідування, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого корупційного злочину, який відповідно до ч. 3 ст. 369-2 КК України карається позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна.

Метою застосування до ОСОБА_5 виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, зокрема, спробам з її боку переховуватися від правоохоронних органів та суду, впливати на свідків у кримінальному провадженні, або ж вчинити інше кримінальне правопорушення, що негативно відобразиться на повноті та достовірності досудового розслідування.

Так, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 369-2 КК України, які відповідно до примітки до ст. 45 КК України є корупційними кримінальними правопорушеннями, що унеможливлює, відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України, застосування іспитового строку.

Характер інкримінованого правопорушення пов`язаний з корисливою спрямованістю. Санкція відповідної частини статті відносить інкримінований злочин до тяжкого і передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від чотирьох до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна. Отже, очікування можливого суворого вироку може мати значення при визначенні ризику переховування.

Крім того, ОСОБА_5 на даний час офіційно не працююча, що свідчить про відсутність стійких соціальних зв`язків підозрюваної, які лише підвищують ризик переховування.

Також, перебуваючи на волі та використовуючи свої зв`язки з працівниками лікувальних закладів, у тому числі КНП «Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради» ОСОБА_5 може використовувати їх у своїх інтересах для впливу на свідків, а саме медичний персонал КНП «Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради», який здійснював видачу медичних документів ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , які володіють інформацією щодо певних обставин у цьому провадженні з метою схилення останніх до зміни або відмови від дачі показів.

Відтак, не будучи обмеженою у спілкуванні із свідками, ознайомившись зі змістом їх показань, протоколи допиту яких є у додатках до клопотання про застосування запобіжного заходу, а також з іншими зібраними доказами, остання матиме можливість з метою уникнення кримінальної відповідальності самостійно або за допомогою третіх осіб впливати на них.

Окрім того, враховуючи те, що ОСОБА_5 офіційно не працює, перебуваючи на волі та продовжуючи використовувати свої зв`язки з працівниками медичних закладів остання може вчинити інший злочин, пов`язаний із вимаганням неправомірної вигоди від інших осіб.

На підставі вищевикладеного, слідчий вважає за необхідне застосувати запобіжний захід відносно ОСОБА_5 виключно у вигляді тримання під вартою, оскільки лише такий запобіжний захід належним чином попередить настання перерахованих вище ризиків та забезпечить належне виконання покладених на підозрювану процесуальних обов`язків.

З огляду на викладене, на переконання слідчого, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, які зазначені у клопотанні.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом.

За змістом п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Клопочучи про застосування запобіжного заходу сторона обвинувачення вважає за доцільне, з урахуванням всіх обставин вчинення кримінального правопорушення та розміру отриманої неправомірної вигоди, визначити підозрюваній альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 111 прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що становить 300 000 гривень.

Також, у відповідності до вимог п. 7 ст. 194 КПК України на підозрювану ОСОБА_5 необхідно покласти наступні обов`язки на строк не більше двох місяців:

1) прибувати до суду, прокурора чи слідчого за кожною вимогою;

2) не відлучатись із населеного пункту, де знаходиться його зареєстроване місце проживання, без дозволу слідчого, прокурора;

3) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи;

4) утримуватися від спілкування із свідками у цьому кримінальному провадженні, зокрема, ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та працівниками КНП «Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради», за винятком участі у слідчих та процесуальних діях.

На підставі викладеного, слідчий просив застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, що не перевищує 60 діб, з утриманням у Черкаському СІЗО, з можливістю визначення застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, у розмірі 111 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 300 000 (триста тисяч) грн.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 клопотання підтримали та просили його задовольнити, посилаючись на доводи викладені в ньому та додані до нього докази. Крім того зазначили, що підставою для обрання підозрюваній запобіжного заходу у виді тримання під вартою є існування ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, тобто: підозрювана може переховуватися від органу досудового розслідування та суду з огляду на тяжкість покарання, яке може бути застосовано до неї у разі визнання її винною у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення. Підозрювана може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, зокрема на заявників ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та свідків, які є працівниками КНП «Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради», шляхом їх вмовлянь до зміни показів, з метою уникнення покарання, що їй загрожує у разі визнання винною. Також, враховуючи характер кримінально-протиправних дій, інкримінованих в провину ОСОБА_5 та їх систематичність, остання може вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення, в яких ОСОБА_5 підозрюється. На підставі викладеного, прокурор та слідчий вважали, що саме тримання під вартою підозрюваної зможе запобігти вказаним ризикам. При обранні альтернативного запобіжного заходу у виді застави, прокурор просив визначити заставу в розмірі 111 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки на його думку, саме такий розмір забезпечить виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до суду, прокурора чи слідчого за кожною вимогою; не відлучатись із населеного пункту, де знаходиться її зареєстроване місце проживання, без дозволу слідчого, прокурора; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи; утримуватися від спілкування із свідками у цьому кримінальному провадженні, зокрема, ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та працівниками КНП «Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради», за винятком участі у слідчих та процесуальних діях.

Захисник підозрюваної адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання з огляду на необґрунтованість та недоведеність належними доказами наявності ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України. Зокрема зазначав, що ризик переховування від слідства та суду відсутній, його підзахисна має постійне місце проживання, не притягувалась до кримінальної чи адміністративної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання. В 2021 році ОСОБА_5 перенесла інсульт, а тому на даний час потребує відповідного медичного нагляду. Вона не має наміру переховуватись від органів досудового розслідування чи суду, в неї відсутній паспорт, який надає право на виїзд за межі України. Ризик впливати на свідків, також не обґрунтовано стороною обвинувачення належними доказами. Крім того, ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється його підзахисна, є припущенням слідчого та прокурора. При вирішені питання про обрання запобіжного заходу, просив слідчого суддю врахувати, що ОСОБА_5 вперше притягується до кримінальної відповідальності, через перенесений інсульт в неї погіршився стан здоров`я, тому просив відмовити в застосуванні відносно підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати - домашній арешт.

Підозрювана ОСОБА_5 також заперечувала проти заявленого клопотання, повністю підтримавши позицію свого захисника. На підставі ст. 63 Конституції України, відмовилася давати покази щодо пред`явленої їй підозри. Просила слідчого суддю врахувати стан її здоров`я, що вона не має наміру переховуватись від слідства та вчиняти дії, які можуть зашкодити кримінальному провадженню, та обрати відносно неї запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши копії матеріалів, якими сторона обвинувачення обґрунтовує доводи клопотання та докази, надані стороною захисту, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Метою застосування запобіжних заходів відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам:1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Також, п.4 ч.2 ст.183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно ч. 1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріали зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення, а також наявність доказів, яким обґрунтовуються відповідні обставини.

Виходячи зі змісту зазначених норм вбачається, що виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а застосування таких заходів завжди пов`язане з необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Судом встановлено, що СУ ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000300 від 11.08.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 369-2 КК України, які, згідно ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів, за вчинення яких санкцією статті передбачено покарання у виді позбавлення волі від трьох до восьми років з конфіскаціє майна.

28.09.2023 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України та 29.09.2023 останній повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: протоколами допиту свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , протоколами огляду та вручення грошових коштів від 28.09.2023, протоколом затримання підозрюваної ОСОБА_5 , протоколом обшуку в приміщенні КНП «Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради».

На думку слідчого судді, наведені в клопотанні обставини в сукупності та додані до нього матеріали кримінального провадження, якими обґрунтовані доводи клопотання, дають підстави вважати, що підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 369-2 КК України є обґрунтованою. При цьому слідчий суддя враховує усталену практику ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86), згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04).

Разом з тим, слід наголосити, що слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

З положень п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України вбачається, що при застосуванні запобіжного заходу слідчий суддя перш за все має переконатися в наявності доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, в якому він підозрюється. Закон не вимагає, щоб докази були повними, але вони повинні бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у застосуванні того чи іншого запобіжного заходу.

Також слідчий суддя враховує, що за визначенням Європейського суду з прав людини "обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1 (с) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин".

Крім того у п. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 35615/06 від 13 листопада 2007 року - Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 § 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".

Слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення доведено існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме можливості ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового слідства та суду; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення, в яких підозрюється.

Так, при встановленні наявності ризику переховування від органів досудового розслідування та суду, відповідно до ч.1 ст.178 КПК України, слідчий суддя враховує тяжкість покарання за інкриміновані ОСОБА_5 в провину злочини, санкція яких передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна. А беручи до уваги, що злочини, інкриміновані в провину ОСОБА_5 є корупційними, отже у разі засудження останньої за ч. 3 ст. 369-2 КК України до неї не може бути застосовано звільнення від відбування покарання та застосування більш м`якого покарання, ніж передбачене законом. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваної переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Суд також бере до уваги й інформацію щодо особи підозрюваної, яку наводить сторона захисту, зокрема, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання, вперше притягується до кримінальної відповідальності, проте у світлі наведених вище актуальних даних про існування ризику переховуватися, вказані захисником характеризуючі дані, не можуть бути вирішальними та такими, що могли б знизити цей ризик до маловірогідного чи до його виключення.

Таким чином, слідчий суддя погоджується з доводами прокурора щодо наявності ризику переховування ОСОБА_5 від слідства та суду.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слідчий суддя враховує встановлену кримінальним процесуальним законодавством процедуру отримання показань на стадії судового розгляду, відповідно до яких, свідки допитуються безпосередньо в судовому засіданні. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

Отже зазначений ризик існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідка та дослідження їх судом. Таким чином, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення доведено існування ризику, незаконно впливати на свідків в даному кримінальному провадженні.

Крім того, слідчий суддя враховує, що в даному кримінальному провадженні органом досудового розслідування ще не встановлено повне коло осіб, які можуть бути причетними до встановлених слідством подій в даному кримінальному провадженні. В свою чергу, підозрювана, будучи знайомою з особами, які є працівниками КНП «Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради, зможе безпосередньо чи через третіх осіб впливати на них та намагатися узгодити їх покази, з тим щоб вони відповідали її інтересам, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливості незаконно впливати на працівників КНП «Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради, в яких ОСОБА_5 отримувала медичні документи за обставин, що розслідуються в даному кримінальному провадженні, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Крім того, ОСОБА_5 , отримавши клопотання про обрання відносно неї запобіжного заходу з додатками, зокрема протоколами допитів свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , обізнана про осіб, які давали свідчення у кримінальному провадженні, а тому вона може шляхом погроз, підкупу або іншим чином впливати на зазначених свідків, з метою примушування їх до зміни раніше наданих показань, що в подальшому виключить їх можливість давати правдиві, послідовні показання у ході досудового розслідування.

За такого слідчий суддя приходить до висновку про наявність ризику ймовірного впливу на свідків з боку підозрюваної ОСОБА_5 .

Крім того, слідчий суддя вважає встановленим та доведеним існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення, в яких ОСОБА_5 підозрюється, оскільки остання є пенсіонеркою, не працює, та з урахуванням інкримінованих їй дій, вбачається, що вказана незаконна діяльність мала систематичний характер та могла бути джерелом отримання незаконного прибутку підозрюваною, що в сукупності може спонукати її до продовження вчинення інкримінованих їй кримінальних правопорушень чи вчинення іншого та свідчить про відсутність гарантій належної правомірної поведінки підозрюваної та необхідність застосування до неї суттєвих заходів процесуального примусу.

Щодо доводів сторони захисту стосовно недоведеності належними доказами існування вказаних ризиків, то слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що Кримінально процесуальний кодекс України не вимагає доказів того, що підозрювана обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що вона має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому. Отже, ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрювана може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваною зазначений дій.

Слідчий суддя, на підставі наданих матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, зазначені у ч. 1 ст. 178 КПК України, та враховує вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання її винуватою у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, особу підозрюваної, вік, стан здоров`я.

В той же час, слід врахувати, що метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто, до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і встановлених у судовому засіданні, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність.

Слідчий суддя приходить до висновку, з урахуванням наявності ризиків передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що на даному етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є об`єктивно необхідним з метою забезпечення дієвості відповідного кримінального провадження та запобігання реалізації вказаних ризиків. Крім того, слідчий суддя вважає, що є неможливим застосування до підозрюваної таких запобіжних заходів як особисте зобов`язання, порука чи домашній арешт.

Так, враховуючи особливості події кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 45 КК України є корупційними злочинами та мають підвищену суспільну небезпеку, вбачається, що особисте зобов`язання не забезпечить достатніх гарантій належної процесуальної поведінки підозрюваної.

Запобіжний захід у вигляді особистої поруки не може бути застосований до підозрюваної, оскільки до слідчого судді не надійшло звернень від осіб, які заслуговують на довіру, про те, що вони поручаються за виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків, відповідно до ст. 194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити її до органу досудового розслідування, чи в суд на першу про те вимогу.

Домашній арешт, про обрання якого клопотала сторона захисту, на думку слідчого судді не може бути застосований з огляду на те, що застосування такого запобіжного заходу не забезпечить гарантування усунення вищезазначеним ризикам, а особливо спілкуванню підозрюваної зі свідками у даному кримінальному провадженні та працівниками КНП «Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради», а також можливості вчинення інших протиправних діянь чи продовження вчиняти протиправні дії, в яких вона підозрюється.

Слідчий суддя звертає увагу на спосіб вчинення інкримінованих в провину ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, які мають високий ступінь суспільної небезпеки, з урахуванням введення на всій території України воєнного стану, оголошення загальної мобілізації та встановлення обмеження на виїзд за межі України військовозобов`язаних осіб, що в цілому свідчить про наявність в даному кримінальному провадженні справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистості, а також враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Крім цього, за допомогою застосування до підозрюваної, заходу забезпечення кримінального провадження - запобіжного заходу у виді тримання під вартою, може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчинених кримінальних правопорушень, в яких вона підозрюється.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність усіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, що застосування запобіжного заходу у відношенні підозрюваної ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою відповідає конкретній меті, визначеній у КПК України, та застосовується за наявності підстав, передбачених КПК України, є необхідним та достатнім для запобігання існуючим ризикам і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, у зв`язку з чим вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Окремо слід зазначити, що слідчий суддя не відхиляє доводів сторони захисту, викладених на користь підозрюваної, зокрема характеризуючих даних, але вважає, що у даному випадку, ці доводи не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому здійсненні досудового розслідування у даному кримінальному провадженні у встановленому законом строки, а також, забезпечення виконання підозрюваною процесуальних обов`язків та запобіганню процесуальних ризиків, а тому підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу, слідчий суддя не вбачає.

Даних щодо неможливості застосування до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я слідчим суддею встановлено, а надана стороною захисту виписка з історії хвороби №13960 стаціонарного хворого від 24.12.2021, видана КНП «Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради» про це не свідчить.

Водночас, згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених частинами 3 або 4 ст. 183 цього Кодексу підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Для того, щоб розмір застави можна було вважати таким, який здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, слідчий суддя повинен, врахувавши положення ст. 177, 178 КПК України, та раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю вчиненого злочину.

При обрахунку розміру застави слідчий суддя враховує частину 3 розділу ІІ Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 6 грудня 2016 року № 1774-VIII якою встановлено, що до внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року. Таким чином, при визначенні розміру прожиткового мінімуму, як розрахункової величини для визначення застави, слід застосовувати розмір прожиткового мінімум для працездатних осіб встановлений Законом "Про бюджет на 2023 рік" на 1 січня поточного року, тобто - 2684 грн.

Враховуючи майновий та сімейний стан підозрюваної, а також встановлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваної ОСОБА_5 визначити заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 214720 грн. 00 коп., яку підозрювана має право у будь-який момент внести на спеціальний рахунок у порядку, визначеному КМУ, після чого може бути звільнена з-під варти та на неї можуть бути покладені обов`язки, передбачені в ст. 194 КПК України і буде вважатися такою, до якої застосовано запобіжний захід у вигляді застави. На переконання слідчого судді, задля досягнення дієвості запобігання ризикам негативного впливу підозрюваної на хід досудового розслідування, застава у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб здатна забезпечити виконання останньою покладених на неї обов`язків, передбачених п.п. 1-4 ч. 5 ст. 194 КПК України.

На думку слідчого судді, запропонований стороною обвинувачення розмір застави - 111 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, є занадто завищеним та непомірним для підозрюваної, враховуючи, що стороною обвинувачення не надано слідчому судді будь-яких доказів на підтвердження того, що такий розмір застави є співмірним та пропорційним розміру доходів та майновому стану підозрюваної, зокрема, відомостей про доходи підозрюваної та членів її сім`ї, наявності в неї рухомого чи нерухомого майна, в тому числі, дороговартісного, тощо.

Окремо слід зазначити, що стороною обвинувачення не доведено виключність випадку, що застава у межах визначених чинним законодавством п.2 ч.5 ст.182 КПК України, не здатна забезпечити виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків.

Визначаючи строк тривалості застосування попереднього ув`язнення, відповідно до положень ч.1, 2 ст. 197 КПК України, на період часу у 60 днів, слідчий суддя враховує, що підозрювану ОСОБА_5 було затримано 28.09.2023, про що свідчить відповідний протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 28.09.2023. Таким чином, слід визначити строк застосування запобіжного заходу строком 60 днів, тобто до 26.11.2023 включно.

Керуючись ст.ст.110, 131, 132, 176-178, 182, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 369-372 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , погоджене заступником начальника відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження №0000300 від 11.08.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 369-2 КК України про обрання запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 369-2 КК України - задоволити частково.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів, тобто до 26.11.2023 включно.

Строк тримання під вартою обраховувати з моменту затримання - 28.09.2023.

Визначити підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , альтернативний запобіжний захід у виді застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 214720 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) грн. 00 коп., у разі внесення якої звільнити ОСОБА_5 , з-під варти.

Роз`яснити підозрюваній, що вона або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, вказаному в ухвалі на рахунок: рахунок отримувача - UA0003652; Код банку отримувача (МФО) - 820172; банк отримувача - ДКСУ, м. Київ; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 26261092, та надати документ, що підтверджує внесення застави слідчому, прокурору або суду у провадженні яких перебуває кримінальне провадження №0000300, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.08.2023.

У випадку внесення підозрюваною або заставодавцем застави, покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду, слідчого судді,

- не відлучатися з населеного пункту, в якому остання зареєстрована та проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, реєстрації та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування, у будь-якій формі (особисто, через знайомих, шляхом телефонного зв`язку чи через мережу Інтернет) зі свідками у цьому кримінальному провадженні, зокрема, ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та працівниками КНП «Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради», крім випадків необхідності такого спілкування безпосередньо в ході проведення слідчих чи процесуальних дій за їх участі, а також участі ОСОБА_5 у присутності слідчого чи прокурора.

Роз`яснити, що обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 КПК України, покладені на підозрювану строком на 2 місяці, в межах строку досудового розслідування. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, у тому числі продовженого, на який на підозрювану були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Роз`яснити, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрювана, будучи належним чином повідомленою, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на неї при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.

Строк дії ухвали визначити до 26 листопада 2023 року включно.

Копію ухвали негайно вручити підозрюваній, її захиснику, слідчому, прокурору, направити до ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» МЮУ.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваною, яка тримається під вартою - з моменту вручення її копії.

Слідчий суддя: ОСОБА_1