Справа № 545/2465/21
Провадження № 1-кп/545/30/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.10.2023 Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 , з участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

законного представника обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава справу про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мачухи Полтавського району Полтавської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у силу ст. 89 раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 297 КК України,

у с т а н о в и в:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

Епізод №1

Обвинувачений ОСОБА_5 у січні 2021 року (точної дати та часу не встановлено), перебуваючи на цвинтарі, що розташований по вул. Центральній у с. Мачухи Полтавського району, діючи з прямим умислом, повторно, із корисливих мотивів, з метою викрадення предметів, що знаходяться в місцях поховань, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, ігноруючи принципи загальнолюдської моралі, з місця поховання ОСОБА_7 та ОСОБА_8 шляхом вільного доступу, за допомогою слюсарних інструментів, демонтував частину могильної огорожі, яка складалася із семи чавунних секцій 1,5 м довжиною та 30 см висотою кожна, вартістю 3 217,9 гривень, яку надалі таємно викрав та продав до металоприймальні під виглядом власного металобрухту, чим спричинив ОСОБА_9 матеріального збитку на вказану суму.

Епізод №2

Обвинувачений ОСОБА_5 на початку лютого 2021 року (точної дати та часу не встановлено), перебуваючи на цвинтарі, що розташований по вул. Центральній в с. Мачухи Полтавського району, діючи з прямим умислом, повторно, із корисливих мотивів, з метою викрадення предметів, що знаходяться в місцях поховань, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, ігноруючи принципи загальнолюдської моралі, з місця поховання ОСОБА_10 та ОСОБА_11 шляхом вільного доступу, за допомогою слюсарних інструментів демонтував могильну огорожу, яка складалася з 4-х металевих стовпчиків (труб) діаметром 50 мм, висотою 1 м кожна; 8-ми металевих кутиків розміром 20?20?1 мм, 4 кутика по 4 м та 4 кутика по 2 м кожний та закріпленими між кутиками металевими трубками діаметром 15 мм, висотою 1 м, у кількості 98 шт., вартістю 1148,18 гривень, які надалі таємно викрав та продав до металоприймальні під виглядом власного металобрухту, чим спричинив ОСОБА_12 матеріального збитку на вказану суму.

Епізод №3

Обвинувачений ОСОБА_5 у березні 2021 року (точної дали та часу не встановлено), перебуваючи на цвинтарі, що розташований по вул. Центральній у с. Мачухи Полтавського району, діючи з прямим умислом, повторно, із корисливих мотивів, з метою викрадення предметів, що знаходяться в місцях поховань, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, ігноруючи принципи загальнолюдської моралі, з місця поховання ОСОБА_13 шляхом вільного доступу за допомогою слюсарних інструментів демонтував могильну огорожу, яка складалася із 11 металевих труб висотою 75 см діаметром 50 мм кожна, між якими закріпленні 11 металевих ланцюгів довжиною 60 см кожний, вартістю 729,46 гривень, які таємно викрав та надалі продав до металоприймальні під виглядом власного металобрухту, чим спричинив ОСОБА_14 матеріального збитку на вказану суму.

Епізод №4

Обвинувачений ОСОБА_5 наприкінці травня 2021 року (точного часу та дати не встановлено), перебуваючи на цвинтарі, що розташований по вул. Центральній у с. Мачухи Полтавського району, діючи з прямим умислом, повторно, із корисливих мотивів, з метою викрадення предметів, що знаходяться в місцях поховань, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, ігноруючи принципи загальнолюдської моралі, з місця поховання ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , шляхом вільного доступу за допомогою слюсарних інструментів демонтував могильну огорожу, яка складалася з 7 металевих труб діаметром 50 мм, висотою 50 см кожна, 8 металевих кутиків розміром 25?25х1 мм довжиною 4 м кожна та 56 металевих прутів довжиною 15 см, діаметром 10 мм, вартістю 335,21 гривень, які надалі таємно викрав та продав до металоприймальні під виглядом власного металобрухту, чим спричинив ОСОБА_17 матеріального збитку на вказану суму.

Епізод №5

Обвинувачений ОСОБА_5 наприкінці травня 2021 року (точного часу та дати не встановлено), перебуваючи на цвинтарі, що розташований по вул. Центральній у с. Мачухи Полтавського району, діючи умисно, повторно, із корисливих мотивів, з метою викрадення предметів, що знаходяться в місцях поховань, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, ігноруючи принципи загальнолюдської моралі, підійшов до місця поховання ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , де шляхом вільного доступу за допомогою слюсарних інструментів демонтував частину могильної огорожі у вигляді 3-х чавунних секцій 1,5 м довжиною, 50 см висотою та 3-х чавунних секцій 1 м довжиною та 50 см висотою, загальною вартістю 3831,96 гривень, які надалі таємно викрав та продав до металоприймальні під виглядом власного металобрухту, чим спричинив ОСОБА_20 матеріального збитку на вказану суму.

ІІ. Кваліфікація дій обвинуваченого судом

Суд вважає, що дії обвинуваченого слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 297 КК України як наруга над могилою - незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі, з корисливих мотивів, вчиненому повторно.

ІІІ. Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений повністю визнав вину у вчиненні крадіжки предметів, що знаходилися на могилах, підтвердивши обставини, викладені в обвинувальному акті. Щиро розкаюється у вчиненому та просить суворо не карати. Просить також обмежити судове слідство його допитом, пояснивши, що він правильно розуміє фактичні обставини по справі.

Суд, переконавшись у тому, що всі учасники судового розгляду правильно розуміють фактичні обставини по справі, переконавшись у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини по справі в апеляційному порядку, обмежує судове слідство допитом обвинуваченого щодо фактичних обставин по справі, та дослідженням матеріалів, що характеризують його особу, відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину .

ІV. Мотиви призначення покарання

Виходячи з загальних засад призначення покарання, визначених статтею 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу обвинуваченого та обставини, що впливають на призначення покарання.

Суд враховує конкретні обставини справи, характеристику обвинуваченого, а також те, що він є обмежено осудною особою, до визнання чого суд приходить під час розгляду матеріалів кримінального провадження, наявність обставин, що пом`якшують та відсутність тих, які обтяжують покарання, вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі, яке буде необхідним й достатнім для його виправлення, попередження вчинення нових злочинів та соціальної реабілітації.

При призначенні покарання обвинуваченому суд також враховує висновок судово-психіатричного експерта № 279 від 21 липня 2021 року, відповідно до якого ОСОБА_5 у період часу, до якого відносяться інкриміновані протиправні діяння, будь-яким хронічним психічним захворюванням не страждав і не перебував у стані тимчасового розладу психічної діяльності, а виявляв ознаки вродженого недоумства рівня легкої розумової відсталості, ускладненої синдромом залежності внаслідок вживання алкоголю. ОСОБА_5 на теперішній час будь-яким хронічним психічним захворюванням не страждає, не перебуває у стані тимчасового розладу психічної діяльності, а виявляє ознаки вродженого недоумства рівня легкої розумової відсталості, ускладненої синдромом залежності внаслідок вживання алкоголю. Ступінь розумової відсталості, ускладненої синдромом залежності внаслідок вживання алкоголю, є таким, що позбавляв його здатності повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними в період часу, до якого відносяться інкриміновані йому протиправні діяння. Під дію ч. ч. 2 і 3 ст. 19 КК України не підпадає, а підпадає під дію ст. 20 КК України. Може постати перед судом. ОСОБА_5 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Відповідно до cт. 20 КК України особа, визнана судом обмежено осудною, тобто такою, яка під час вчинення кримінального правопорушення через наявний у неї психічний розлад, не була здатна повною мірою усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та (або) керувати ними, підлягає кримінальній відповідальності.

Визнання особи обмежено осудною враховується судом при призначенні покарання і може бути підставою для застосування примусових заходів медичного характеру.

Згідно з рекомендаціями постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» надання в примусовому порядку амбулаторної психіатричної допомоги застосовується щодо осіб, які мають психічні розлади, наявність яких сама і є критерієм обмеженої осудності (ч. 1 ст. 20, ч. 2 ст. 94 КК України). Своєрідність зазначеної психіатричної допомоги полягає в тому, що вона надається обмежено осудним у примусовому порядку одночасно з відбуванням покарання, призначеного за вироком суду.

На підставі вищевказаного висновку судово-психатричної експертизи № 279 від 21 липня 2021 року, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_5 є обмежено осудним та потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку у психіатричному закладі охорони здоров`я.

Вказане кореспондується з вимогами ч. 2 ст. 504 КПК України, згідно з яким досудове розслідування щодо осіб, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення у стані обмеженої осудності,здійснюється слідчим згідно із загальними правилами, передбаченими цим Кодексом. Суд, ухвалюючи вирок, може врахувати стан обмеженої осудності як підставу для застосування примусових заходів медичного характеру.

Враховуючи викладене, беречи до уваги фактичні обставини справи і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які згідно зі ст. 12 КК України є тяжкими злочинами, відповідно, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі, вважаючи, що це буде необхідним й достатнім для його виправлення, перевиховання, запобігання вчиненню нових злочинів як ним самим, так і іншими особами, а також соціальної реабілітації, та відповідно до ч. 2 ст. 20, п. 1 ч. 1 ст. 94 КК України вважає за необхідне застосувати стосовно нього примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

При цьому суд, з урахуванням викладеного, вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 можливе без ізоляції його від суспільства, а тому приходить до висновку про звільнення його від відбування основного покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України з покладенням на нього обов`язків відповідно до ст. 76 КК України.

V.Вирішення цивільного позову

Цивільний позов не заявлений.

VІ.Мотиви інших рішень

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Керуючись статтями 373, 374 КПК України,

у х в а л и в :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 297 КК України, і призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням на строк 1 рік та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На підставі ч. 2 ст. 20, п. 1 ч. 1 ст. 94 КК України застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Речові докази, передані на відповідальне зберігання потерпілому залишити у його власності.

Вирок може бути оскаржено в Полтавський апеляційний суд через районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1