Справа № 953/9696/23
н/п 1-кс/953/7856/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" жовтня 2023 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова клопотання прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна по кримінальному провадженню за № 0001153 від 04.10.2023, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

встановив:

09.10.2023 о 14:19 год. до Київського районного суду м. Харкова поштою надійшло клопотання прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на автомобіль «MITSUBISHI LANCER» р.н. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони його ремонтування, користування, розпорядження та відчуження. Зберігання автомобіля «MITSUBISHI LANCER» р.н. НОМЕР_1 здійснювати на території майданчику тимчасового зберігання транспортних засобів за адресою: м. Харків, вул. Бучми, 107-А.

На обґрунтування клопотання прокурор вказує, що в ході досудового розслідування встановлено, що 03.10.2023 приблизно о 20:00 год. на перехресті бульвару Івана Каркача з вул. Миру в м. Харкові відбулося зіткнення автомобілю «RENAULT FLUENCE» р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з автомобілем «MITSUBISHI LANCER» р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В подальшому відбувся наїзд вищевказаними автомобілями на пішохода ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та його собаку. Внаслідок ДТП до 4-ї лікарні м. Харкова доставлено: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , попереднім діагнозом: ЗЧМТ, СГМ, забій колінного суглобу; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , попереднім діагнозом: ЗЧМТ, СГМ, забійна рана чола; ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , попередній діагноз: ЧМТ, СГМ, закрита травма живота, перелом гомілки, перелом скули, переорбітальна гематома.

03.10.2023 в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди були виявлені механічні пошкодження на транспортному засобі «MITSUBISHI LANCER» р.н. НОМЕР_1 , у зв`язку з чим, вказаний транспортний засіб є речовим доказом, тобто знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що зберіг на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому автомобіль «MITSUBISHI LANCER» р.н. НОМЕР_1 був вилучений та поміщений на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів, розташований за адресою: м. Харків, вул. Бучми, 107-А.

Прокурор зазначає, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , власником автомобіля «MITSUBISHI LANCER» р.н. НОМЕР_1 є ОСОБА_4 , який проживає: АДРЕСА_1 . На час ДТП, вказаний транспортний засіб перебував у фактичному володінні водія ОСОБА_6 .

Крім того, вказаний транспортний засіб необхідний для проведення судової експертизи перевірки технічного стану транспортного засобу та судової транспортно-трасологічної експертизи.

Як вказує прокурор, необхідність арешту майна зумовлюється необхідністю забезпечення доказової бази та обґрунтованою підозрою вважати, що незастосування цього заходу перешкоджатимуть встановленню істини внаслідок того, що таке майно може бути приховано, пошкоджено, зіпсовано, знищено, перетворено, відчужено, у зв`язку з чим прокурор просить накласти арешт на транспортний засіб «MITSUBISHI LANCER» р.н. НОМЕР_1 .

В судове засідання прокурор не з`явилась, повідомлялась належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання. 09.10.2023 прокурор відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 через канцелярію суду подала заяву про розгляд клопотання про арешт майна без її участі, клопотання підтримала (а.с. 21).

Власник майна ОСОБА_4 та користувач майна ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилися, викликалися належним чином (а.с. 19-20).

Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 172 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання без участі власника транспортного засобу, користувача та прокурора.

Більш того, власник майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.

Слідчий суддя, дослідивши надані докази, встановив, що СУ ГУ НП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 04.10.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001153, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України (а.с. 4).

03.10.2023 в ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, було виявлено та вилучено транспортний засіб "MITSUBISHI LANCER" р.н. НОМЕР_1 (а.с. 5-10).

Клопотання про арешт майна подано до поштового відділення 04.10.2023 (а.с. 16) та надійшло до суду 09.10.2023 (а.с. 1).

Відповідно до вимог ст. 116 КПК України, строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти.

Таким чином, прокурором дотримано вимоги закону щодо звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням про арешт майна до суду.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 98 КПК України, документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Прокурором доведено, що вищевказане майно, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Вилучений транспортний засіб «MITSUBISHI LANCER» р.н. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , був поміщений на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів, розташований за адресою: м. Харків, вул. Бучми, буд. 107-А.

На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України прокурор довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України, слідчий суддя при задоволенні клопотання про арешт майна, зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб.

Враховуючи вказану вимогу КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне заборонити відчуження, розпорядження, користування та ремонтування автомобіля «MITSUBISHI LANCER» р.н. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 , який знаходився у користуванні ОСОБА_6 , до скасування арешту у встановленому нормами КПК України порядку.

З огляду на неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням ч. 4 ст. 107 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 107, 132, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна по кримінальному провадженню за № 0001153 від 04.10.2023, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на транспортний засіб «MITSUBISHI LANCER» р.н. НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_4 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , який знаходився у користуванні ОСОБА_6 , шляхом заборони його користування, розпорядження, відчуження та ремонтування, - до скасування арешту у встановленому нормами КПК України порядку.

Місцем зберігання транспортного засобу «MITSUBISHI LANCER» р.н. НОМЕР_1 , згідно п. 20 постанови Кабінету Міністрів України № 1104 від 19.11.2012, визначити майданчик тимчасового тримання транспортних засобів, розташованому за адресою: м. Харків, вул. Бучми, буд. 107-А.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1