УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2023 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши в приміщені суду клопотання адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 05.04.2016 по справі № 761/11933/16-к у кримінальному провадженні № 0003601,

установив:

До Шевченківського районного суду міста Києва (вхід. № 56546) надійшло клопотання адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 05.04.2016 по справі № 761/11933/16-к у кримінальному провадженні № 0003601.

Згідно Протоколу автоматичного визначення слідчого судді клопотання розподілено на слідчого суддю ОСОБА_1 .

У судове засідання заявник вкотре не з`явився, про час, дату та місце судового засідання повідомлявся, проте повторно подав клопотання про відкладення розгляду клопотання. У той же час, враховуючи повторну неявку заявника, слідчий суддя вважає за необхідне здійснити розгляд клопотання без участі останнього, враховуючи тривалий час розгляду клопотання та завчасне належне повідомлення особи про час та місце розгляду справи. Крім того, до клопотання про відкладення розгляду справи не долучено доказів на підтвердження доводів заявника про поважність причин неявки.

Прокурор Шевченківської окружної прокуратури ОСОБА_3 заперечував проти клопотання адвоката про скасування арешту майна.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про таке.

Приписами статей 131, 132 КПК України передбачено, що арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які вживаються за наявності обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування відповідного заходу забезпечення.

При цьому підлягає врахуванню, чи виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи потреби досудового розслідування, а також, чи може бути виконане завдання, для виконання якого сторона обвинувачення звертається з відповідним клопотанням.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасований за клопотанням власника майна за умови, що останній доведе, що у подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладений необґрунтовано.

Вказана процесуальна норма покладає на учасника кримінального провадження, яким ініціюється питання про скасування арешту, обов`язок доведення зазначених обставин.

Отже, саме ця особа має навести необхідне та достатнє обґрунтування своїх доводів, надавши слідчому судді відповідні докази.

Виходячи із зазначеної процесуальної норми, на заявника покладається обов`язок довести ті обставини, які можуть стати підставою для скасування арешту.

Дослідивши доводи клопотання, слідчий суддя вважає, що подане клопотання не підлягає задоволенню, враховуючи, що особа, яка подала клопотання, в судові засідання не з`явилася, доводи клопотання не підтримала, не надала належних доказів на підтвердження незаконність накладення арешту, оскільки на нього покладається такий обов`язок за загальними засадами кримінального провадження, зокрема принципом змагальності, визначеним статтею 22 КПК України, та принципом диспозитивності (стаття 26 КПК України), не довела необґрунтованості накладення арешту, а також не довела, що в подальшому застосуванні цього заходу забезпечення відпала потреба.

Крім того, до матеріалів справи не долучено копії ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 05.04.2016 у справі № 761/11933/16-к на яку посилається адвокат у своєму клопотанні.

Таким чином, виходячи наведеного, клопотання про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 2, 7, 98, 170, 173-174, 309, 376, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 05.04.2016 по справі № 761/11933/16-к у кримінальному провадженні № 0003601 - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1