Справа № 461/987/22
Провадження № 1-кс/461/6493/23
УХВАЛА

іменем України

17.11.2023 року м. Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду міста Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю слідчого ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах власника майна ТзОВ «Роял Хаус Львів», розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000027 від 08.06.2021 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364, ч.5 ст.191 КК України, про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 за погодженням із прокурором першого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 звернувся до суду із клопотанням, в якому просить накласти арешт на об`єкти нерухомого майна, а саме: нежитлове приміщення, будівлю бібліотеки з танцювальною площадкою (літ. «Л-1») площею 575 м2, реєстраційний номер 101; нежитлове приміщення, будівлю пральні та котельні (літ. «К-2») площею 489,1 м2, реєстраційний номер 101; нежитлове приміщення будівлю клубу (літ. «3-2») площею 1076,1 м2, реєстраційний номер 101; нежитлове приміщення, будівлю лікувального корпусу № 7 (літ. «Ж-2») площею 660 м2, реєстраційний номер 101; нежитлове приміщення, будівлю адмінкорпусу (літ. «А-2») площею 928,7 м2, реєстраційний номер 101; нежитлове приміщення, будівлю їдальні (літ. «Є-2») площею 1188 м2, реєстраційний номер 6101; нежитлове приміщення, будівлю корпусу № 2 (літ. «Б-2») площею 409,3 м2, реєстраційний номер 101; нежитлове приміщення, будівлю корпусу № 15 (літ. «Е-4») площею 2263,5 м2, реєстраційний номер 101; нежитлове приміщення, будівлі корпусу № 12 (літ. «Г-3») площею 748,5 м2, реєстраційний номер 101; будівлі складів і гаражів під літерою «1-1» площею 938,8 м2 , реєстраційний номер 101, які згідно Державного реєстру речових прав на/нерухоме майно зареєстроване на праві власності за ТОВ «Роял Хаус Львів»/ та знаходяться за адресою м. Львів, смт. Брюховичі, вул. Курортна, 8, з позбавленням права на відчуження та розпорядження майном.

В обгрунтування внесеного клопотання покликається на те, що вказані об`єкти нерухомого майна, що знаходяться за адресою м. Львів, смт. Брюховичі, вул. Курортна, 8, мають доказове значення у даному кримінальному провадженні, оскільки можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, а також може містити інформацію про обставини його вчинення та причетних осіб, а тому є необхідним отримання постійного безперешкодного доступу до них, недопущення їх відчуження, зміни або знищення, а також вилучення інформації з Реєстру.

Оскільки, вказані об`єкти нерухомого майна мають значення речових доказів у кримінальному провадженні, так як є предметом кримінального правопорушення, містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому слідчий просить накласти арешт на зазначене майно.

У судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 клопотання підтримав, з підстав викладених у ньому. Просив слідчого суддю клопотання задоволити.

Адвокат ОСОБА_4 , який діє в інтересах власника майна ТзОВ «Роял Хаус Львів» у судовому засіданні клопотання заперечив, з підстав не обґрунтованості. Просив слідчого суддю відмовити у задоволенні клопотання.

Заслухавши пояснення слідчого ОСОБА_3 , позицію адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах власника майна ТзОВ «Роял Хаус Львів», вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Встановлено, що відділом розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СУ ГУНП у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000027 від 8 червня 2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 5 ст. 191 КК України.

В межах даного кримінального провадження, встановлено, що згідно додатку № 1 до Постанови Ради Міністрів УРСР № 606 від 23.04.1960 «Про передачу профспілкам санаторіїв і будинків відпочинку Міністерства охорони здоров`я УРСР» об`єкт, що за адресою в смт. Брюховичі, вул. Курортна, 8 збудований МОЗ УРСР і переданий у відання, а не у власність Українській республіканській раді профспілок МОЗ УРСР.

Постановою Верховної Ради Української PCP "Про захист суверенних прав власності Української PCP" від 29.11.1990 № 506 введено мораторій на території республіки на будь-які зміни форми власності та власника державного майна до введення у дію Закону Української PCP про роздержавлення майна.

Після розпаду СРСР правонаступником Української республіканської Ради профспілок стала Рада Федерації незалежних профспілок України, а правонаступником останньої є Федерація професійних спілок України.

Указом Президії Верховної Ради України від 30.08.1991 №1452-ХІІ "Про передачу підприємств, установ та організацій союзного підпорядкування, розташованих на території України, у власність держави" та Законом України від 10.09.1991 № 1540-ХІІ "Про підприємства, установи та організації союзного підпорядкування, розташовані на території України" майно та фінансові ресурси підприємств, установ, організацій та інших об`єктів союзного підпорядкування, розташовані на території України, є державною власністю України.

Постановою Президії Ради Федерації незалежних профспілок України від 22.11.1991 «Про створення акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» створено на базі санаторно- курортних закладів підприємств, об`єднань та установ профспілок України Акціонерне товариство лікувально-оздоровчих установ профспілок України «Укрпрофоздоровниця». Вказане підприємство є правонаступником Української республіканської ради профспілок по управлінню курортами профспілок, оздоровниць і господарств, об`єднань санаторно-курортних закладів профспілок України і створене на майні засновників Федерації профспілок України та Фонду соціального страхування України з тимчасової втрати працездатності.

В супереч законодавству службові особи Президії Ради Федерації незалежних профспілок України 24.01.1992 склали акт про прийому-передачі майна територіальних санаторно-куротних установ, санаторіїв, будинків відпочинку, тощо, в тому числі цілісний майновий комплекс Санаторію «Львів», що в смт. Брюховичі, вул. Курортна, 8 від Федерації незалежних профспілок України у власність Акціонерного товариства лікувально-оздоровчих установ профспілок України «Укрпрофоздоровниця».

Постановою Верховної Ради України від 10.04.1992 №2268X11 «Про майнові комплекси та фінансові ресурси громадських організацій колишнього Союзу PCP, розташовані на території України» передбачено, що майно та фінансові ресурси розташованих на території України підприємств, установ та об`єктів, що перебували у віданні центральних органів цих організацій, до визначення правонаступників загальносоюзних громадських організацій колишнього Союзу PCP, тимчасово передані Фонду державного майна України (далі - ФДМУ).

Також, постановою Верховної Ради України від 04.02.1994 № 3943X11 «Про майно загальносоюзних громадських організацій колишнього Союзу PCP» передбачено, що тимчасово, до законодавчого визначення суб`єктів права власності майна загальносоюзних громадських організацій колишнього Союзу PCP, розташованого на території України, зазначене майно є загальнодержавною власністю.

Рішенням загальних зборів акціонерів ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» від 22.01.2003 «Про зміни організаційно-правової структури ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» на базі філії Прикарпатського дочірнього підприємства ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» створено дочірнє підприємство «Санаторій «Львів» ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» .

На виконання вимог ч. 2 ст. 4 Законом України від 22.02.2007 «Про мораторій на відчуження майна, яке перебуває у володінні Федерації професійних спілок України» розпорядженням КМУ від 26.04.2007 № 236-р була утворена робоча комісія, якій було доручено: скласти перелік майна, яке забороняється відчужувати відповідно до нього; провести інвентаризацію відповідного майна; стосовно кожного об`єкта документально визначити законність його перебування у володінні Федерації професійних спілок України та встановити частку держави, Федерації професійних спілок України, інших професійних спілок, інших суб`єктів господарювання; перевірити законність відчуження майнових комплексів, окремих споруд та іншого майна санаторно-курортного і туристичного призначення, проведеного ЗАТ "Укрпрофоздоровниця", ЗАТ Укрпрофтур", Федерацією професійних спілок України вжити заходів щодо повернення цих об`єктів законному власнику.

Продовжуючи свій злочинний умисел спрямований на заволодіння державним майном службові особи ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» звернулися до Брюховицької селищної ради, яка 27.03.2008 незаконно видала свідоцтва про право власності на окремі будинки і споруди, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 , а саме: нежитлове приміщення (літ. «Л-1»), заг.пл. 575 м.кв. реєстраційний номер 101; нежитлове приміщення (літ. «К- 2»), заг.пл. 489,1 м.кв. реєстраційний номер 101; нежитлове приміщення (літ. «3-2»), заг.пл. 1076,1 м.кв. реєстраційний номер 101; нежитлове приміщення (літ. «Ж-2»), заг.пл. 660 м.кв. реєстраційний номер 101; нежитлове приміщення (літ. «А-2»), заг.пл. 928,7 м.кв. реєстраційний номер 101; нежитлове приміщення (літ. «Є-2»), заг.пл. 1188 м.кв. реєстраційний номер 6101; нежитлове приміщення (літ. «Б- 2»), заг.пл. 409,3 м.кв. реєстраційний номер 101; нежитлове приміщення (літ. «Е-4»), заг.пл. 2263,5 м.кв. реєстраційний номер 101; нежитлове приміщення (літ. «Г-3»), заг.пл. 748,5 м.кв. реєстраційний номер 101; будівлі складів і гаражів літ «1-1», заг.пл. 938,8 м.кв. реєстраційний номер 101, житловий будинок заг.пл. 103,9 м.кв. реєстраційний номер 101 на підставі рішень Виконкому Брюховицької селищної ради від 27.08.2008 № 52 , № 53, № 54.

Отримавши завідомо підроблені свідоцтва службові особи ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» 17.07.2008 здійснили незаконну реєстрацію права власності на будинки і споруди за ЗАТ «Укрпрофоздоровниця», які в подальшому, а саме: 26.08.2020 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_7 на акту прийому передачі нерухомого майна, яке передається у власність в якості додаткового вкладу до статутного капіталу виданий ОСОБА_8 житловий будинок заг.пл. 103,9 м.кв. реєстраційний номер 101, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 , зареєстровано на праві приватної власності за ТОВ «Перформенс» ; 06.03.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_9 на підставі договору купівлі продажу, об`єктів (нежитлового приміщення (літ. «Л-1»), нежитлового приміщення (літ.«К-2»), нежитлового приміщення (літ. «3-2»), нежитлового приміщення (літ. «Ж-2»), нежитлового приміщення (літ. «А-2»), нежитлового приміщення (літ. «Є-2»), нежитлового приміщення (літ. «Б-2»), нежитлового приміщення (літ. «Е-4»), нежитлового приміщення (літ. «Г-3»), будівлі складів і гаражів літ «1-1» зареєстровано на праві приватної власності за ТОВ «Компанія «Астра», а 29.12.2020 вказаним нотаріусом дані приміщення зареєстровано на праві приватної власності за ТОВ «Цукрові розписи» ЄРДПОУ 43615545; 09.11.2022 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_10 на підставі акту прийому-передачі та грошової оцінки майна, вказані об`єкти зареєстровано на праві приватної власності за ТОВ «Роял Хаус Львів» .

Слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Львова 04.08.2021 накладено арешт на вказані об`єкти нерухомого майна за адресою м. Львів, смт. Брюховичі, вул. Курортна, 8.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 18.10.2022 скасовано ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 04.08.2021 про накладення арешт на майно.

Від так згідно довідки про знищення/знесення майна № DT01:1588-5118- 8437-9415 виданої ТОВ «Сорока Урбан Девелопмент Груп» житловий будинок заг.пл. 103,9 м.кв. реєстраційний номер 101, що знаходяться за адресою м. Львів-Брюховичі, вул. Курортна, 8, який був зареєстрований за ТОВ «Перформенс» знесено у зв`язку із аварійним станом станом на 11.11.2022. Окрім цього заявою директора ТОВ «Перформенс» ОСОБА_11 надано дозвіл на вилучення з Державного реєстру речових прав вищевказаного житлового будинку та на закриття розділу у Державному реєстрі речових прав.

В ході досудового розслідування виникла необхідність у визначенні вартості та технічного стану об`єктів нерухомого майна, а саме у проведенні комплексної судової будівельно-технічної, оціночно-будівельної експертизи.

У зв`язку із чим 5 вересня 2022 року по вказаному кримінальному провадженні призначено судову будівельно-технічну, оціночно-будівельну експертизу. 05 жовтня 2023 на адресу слідчого надійшло клопотання експерта № 6750/10/вих.-23/ЛЕП від 21 вересня 2023 року щодо необхідності проведення огляду об`єктів дослідження, а саме комплексу нежитлових будівель за адресою: АДРЕСА_1 .

12.10.2023 на підстави Ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 09.10.2023, проведено огляд земельної ділянки з кадастровим номером :06:002:0031, що належить Львівській міські раді та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та усіх об`єктів нерухомого майна, які знаходяться на даній земельній ділянці, а саме нежитлового приміщення, будівлі бібліотеки з танцювальною площадкою (літ. «Л-1») площею 575 м2, нежитлового приміщення, будівлі пральні та котельні (літ. «К-2») площею 4891,1 м2, нежитлового приміщення будівлі клубу (літ. «3-2») площею 1076,1 м2, нежитлового приміщення, будівлі лікувального корпусу № 7 (літ. «Ж-2») площею 660 м2, нежитлового приміщення, будівлі адмінкорпусу (літ. «А-2») площею 928,7 м2, нежитлового приміщення, будівлю їдальні (літ. «Є-2») площею 1188 м2, нежитлового приміщення, будівлі корпусу № 2 (літ. «Б-2») площею 409,3 м2, нежитлового приміщення,будівлі корпусу № 15 (літ. «Е-4») площею 2263,5 м2, нежитлового приміщення, будівлі корпусу № 12 (літ. «Г-3») площею 748,5 м2, будівлі складів і гаражів під літерою «1-1» площею 938,8 м2які згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно належать на праві власності ТОВ «Роял Хаус Львів» та знаходяться за адресою м. Львів, смт. Брюховичі, вул. Курортна, 8.

Постановою слідчого відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_12 від 12.10.2023 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000027 від 8 червня 2021 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364, ч.5 ст.191 КК України об`єкти нерухомого майна, а саме: нежитлове приміщення, будівлю бібліотеки з танцювальною площадкою (літ. «Л-1») площею 575 м2, реєстраційний номер 101; нежитлове приміщення, будівлю пральні та котельні (літ. «К-2») площею 489,1 м2, реєстраційний номер 101; нежитлове приміщення будівлю клубу (літ. «3-2») площею 1076,1 м2, реєстраційний номер 101; нежитлове приміщення, будівлю лікувального корпусу № 7 (літ. «Ж-2») площею 660 м2, реєстраційний номер 101; нежитлове приміщення, будівлю адмінкорпусу (літ. «А-2») площею 928,7 м2, реєстраційний номер 101; нежитлове приміщення, будівлю їдальні (літ. «Є-2») площею 1188 м2, реєстраційний номер 6101; нежитлове приміщення, будівлю корпусу № 2 (літ. «Б-2») площею 409,3 м2, реєстраційний номер 101; нежитлове приміщення, будівлю корпусу № 15 (літ. «Е-4») площею 2263,5 м2, реєстраційний номер 101; нежитлове приміщення, будівлі корпусу № 12 (літ. «Г-3») площею 748,5 м2, реєстраційний номер 101; будівлі складів і гаражів під літерою «1-1» площею 938,8 м2 , реєстраційний номер 101, які згідно Державного реєстру речових прав на/нерухоме майно зареєстроване на праві власності за ТОВ «Роял Хаус Львів»/ та знаходяться за адресою м. Львів, смт. Брюховичі, вул. Курортна, 8, з позбавленням права на відчуження та розпорядження майном.

Вирішуючи питання щодо накладення арешту на вищезазначене майно, слідчий суддя звертає увагу на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За правилами ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним уст. 98 КПК України.

Відповідно до статті 100 КПК України, на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, слідчий суддя, суд накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Згідно статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності до ст. 41 Конституції України «Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним».

Згідно ст. 204 ЦК правомірність права власності на майно презюмується. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Правовстановлюючі документи ОСОБА_13 (договір купівлі-продажу нерухомого майна) ніколи не визнавався судом недійсним, відсутні будь-які судові рішення про витребування майна від власника.

Статтею 330 ЦК України передбачено, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до ст.388 цього кодексу майно не може бути витребуване в нього.

Власник має право витребувати майно з чужого незаконного володіння (ст.387 ЦК).

Відповідно до ч.1 ст.388 ЦК якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише в разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Згідно правової позиції колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13.11.2019 року (справа № 645/4220/16-ц) не може добросовісний набувач відповідати за бездіяльність влади в рамках процедур, спеціально призначених для запобігання шахрайству.

Разом з тим, набуття права власності на вказані об`єкти як в момент первинної перереєстрації так і під час подальшого здійснення господарської діяльності ряду суб`єктів господарювання в частині відсутності будь яких заборон на здійснення дій з вказаними об`єктами нерухомості підтверджена самими фактами реєстрації та перереєстрації цих об`єктів за різними суб`єктами господарювання.

Таким чином, факт неправомірності набуття права власності ТзОВ «Роял Хаус Львів» на об`єкти нерухомості за адресою м.Львів-Брюховичі, вул. Курортна, 8, не встановлено, при цьому, у власника майна є всі необхідні документи про право власності на вказані об`єкти нерухомості. І на даний час це право власності ніким не оскаржено.

Пунктом 1 частини третьої статті 132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Зі змісту клопотання вбачається, що слідчим розслідуються факти вчинення посадових злочинів особами Брюховицької селищної ради. Оскільки посадові особи ТзОВ «Роял Хаус Львів» не являються та не являлися посадовими особами, в обставинах, що досліджуються у кримінальному провадженні. Більш того, в клопотанні не зазначено, що посадові особи ТзОВ «Роял Хаус Львів» знайомі з посадовими особами Брюховицької селищної ради чи ЗАТ «Укрпрофоздоровниця».

Слідчий суддя, звертає увагу на те, що слідчий в обґрунтування клопотання посилається на необхідність збереження речових доказів, проте не наводить жодних аргументів в чому саме полягає необхідність збереження речових доказів та не долучає доказів такої необхідності чи існування ризиків знищення, перетворення чи відчуження нерухомого майна його законними власниками.

Також в клопотанні відсутні відомості про визнання вказаних об`єктів нерухомості речовими доказами.

Належність вказаних у клопотанні слідчого приміщень, що розташовані за адресою: за адресою м.Львів-Брюховичі, вул. Курортна, 8 та є власністю юридичної особи ТзОВ «Роял Хаус Львів» до речових доказів при розслідуванні ст.364 КК України, в розумінні ст.98 КПК України взагалі є нонсенсом, а отже суперечить принципу визначеному ст.170 КПК України.

Згідно ст. 170 КПК України арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 962 КК України.

В даному випадку майно було набуто відповідно до вимог чинного законодавства, що підтверджується відповідними документами, які уже наявні у розпорядженні органу досудового розслідування. Третій законний набувач майна ? ТзОВ «Роял Хаус Львів» не знав та не повинен був знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 962 КК України. Станом на момент набуття ТзОВ «Роял Хаус Львів» права власності на об`єкти нерухомого майна вказані приміщення не перебували під арештом чи іншим обтяженням.

Згідно зі статями 94, 132, 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен урахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням про арешт майна, оскільки згідно зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції будь-яке обмеження власності повинне здійснюватися відповідно до закону, а отже, суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно із частиною першою статті 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

У судовому засіданні встановлено, що обставини неправомірних дій посадових осіб Федерації професійних спілок України, ПрАТ «Укрпрофоздоровниця» та ПрАТ «Укрпрофтур» по розпорядженню майном вказаних організацій досліджуються і іншими правоохоронними органами.

Так, Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001170 від 20.08.2019 про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 КК України та за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 15, ч.5 ст. 191, ч.2 ст.364, ч. 2 ст.367, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366, ч.3 ст.369 КК України.

В межах даного кримінального провадження досліджуються обставини відчуження рядом посадових осіб об`єктів нерухомості, які перебували у віданні Федерації професійних спілок України, ПрАТ «Укрпрофоздоровниця» та ПрАТ «Укрпрофтур» і є державною власністю.

В межах даного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 19.07.2023 року накладено арешт на понад 40 об`єктів нерухомості по усій Україні, які колись належали ПрАТ «Укрпрофоздоровниця». Вказане завідомо необґрунтоване або уже скасовано ухвалами Київського апеляційного суду, або знаходиться в стадії апеляційного оскарження.

Крім цього, слідчий суддя звертає увагу на те, що в межах цього ж кримінального провадження, за відповідним клопотанням слідчого поліції, слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Львова 04.08.2021 накладено арешт на вказані об`єкти нерухомого майна за адресою м. Львів, смт. Брюховичі, вул. Курортна, 8.

Однак, ухвалою Львівського апеляційного суду від 18.10.2022 скасовано ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 04.08.2021 про накладення арешт на вказане майно.

Після зміни органу досудового розслідування, не навівши належних аргументів для повторного накладення арешту на вказане майно, слідчий СУ ГУНП у Львівській області повторно звертається до суду ік лопотання про накладення арешту на вказане майно добросовісного його набувача.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України від 23.02.2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди при розгляді справ застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Статтею 6 Конвенції встановлено, що справедливість судового рішення вимагає, аби такі рішення достатньою мірою висвітлювали мотиви, на яких вони ґрунтуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення і мають оцінюватись у контексті обставин кожної справи. Національні суди, обираючи аргументи та приймаючи докази, мають обов`язок обґрунтувати свою діяльність шляхом наведення підстав для такого рішення. Отже, суди мають дослідити основні доводи (аргументи) сторін та з особливою прискіпливістю й ретельністю - змагальні документи, що стосуються прав та свобод, гарантованих Конвенцією.

Рішенням ЄСПЛ від 19.04.1993 року у справі «Kraska v. Switzerland» («Краска проти Швейцарії») визначено, що ефективність справедливого розгляду досягається тоді, коли сторони процесу мають право представити перед судом ті аргументи, які вони вважають важливими для справи. При цьому такі аргументи мають бути «почуті», тобто ретельно розглянуті судом. Іншими словами, суд має обов`язок провести ретельний розгляд подань, аргументів та доказів, поданих сторонами.

Національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо («Volovik v. Ukraine», №15123/03, §45, ЄСПЛ, 6.12.2007).

Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який, між іншим, вимагає, щоб при остаточному вирішенні справи судами їх рішення не викликали сумнівів («Brumarescu v. Romania», №28342/95, §61, ЄСПЛ, від 28.10.99).

Стаття 1 Першого протоколу до конвенції містить 3 окремі норми: перша, що виражається в 1-му реченні абз.1 та має загальний характер, закладає принцип мирного володіння майном. Друга норма, що міститься в 2-му реченні того ж абзацу, охоплює питання позбавлення права власності та обумовлює його певними критеріями. Третя норма, що міститься в абз.2, визнає право договірних держав серед іншого контролювати використання майна в загальних інтересах. Друга та третя норми, які стосуються конкретних випадків утручання в право мирного володіння майном, повинні тлумачитись у світлі загального принципу, закладеного 1-ю нормою.

Перша та найбільш важлива вимога ст.1 Першого протоколу до конвенції полягає в тому, що будь-яке втручання державного органу в право на мирне володіння майном повинне бути законним. Вимога щодо законності в розумінні конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля. Будь-яке втручання держоргану в право на мирне володіння майном повинне забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі ст.1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар. Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти («East West Alliance Limited v. Ukraine», №19336/04, §166168, ЄСПЛ, від 23.01.2014).

Конструкція, за якої добросовісний набувач утрачає майно й сам змушений шукати способи компенсації своїх втрат, є неприйнятною та покладає на добросовісного набувача індивідуальний та надмірний тягар. Не може добросовісний набувач відповідати у зв`язку з бездіяльністю влади в рамках процедур, спеціально призначених для запобігання шахрайству при вчиненні правочинів з нерухомим майном.

Згідно ч.1 ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Таким чином, на думку слідчого судді, клопотання сторони обвинувачення щодо арешту вказаного майна не відповідає вимогам ст.171 КПК України, оскільки зазначені в клопотанні слідчого підстава та мета, не відповідають дійсним обставинам справи.

Згідно з ч. 10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно з ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна, якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 1 та 2 частини другої статті 170 цього Кодексу, слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; можливість спеціальної конфіскації майна; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Також частиною 1 даної статті встановлено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу, зокрема можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження майна.

Отже, слідчим не доведено існування правових підстав для накладення арешту на майно, передбачених ч.2 ст.170 КПК України, про які вказано у його клопотанні, оскільки ним не надано доказів, що майно, на яке просив накласти арешт є предметом протиправної діяльності, об`єктом та знаряддям злочину та відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, більше того клопотання слідчого містить лише припущення щодо можливої злочинної діяльності.

З урахуванням вказаних обставин, слідчий суддя, вважає, що у даному кримінальному провадженні слідчий не довів необхідності у накладенні арешту на вказане майно, що відповідно до ч.1 ст. 173 КПК України є підставою для відмови у задоволенні клопотання.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання слідчого відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_14 у кримінальному проваджені № 0000027 від 08.06.2021 про арешт окремих будинків і споруд, а саме: нежитлове приміщення (літ. «Л-1»), нежитлове приміщення (літ. «К-2»), нежитлове приміщення (літ. «3-2»), нежитлове приміщення (літ. «Ж-2»), нежитлове приміщення (літ. «А-2»), нежитлове приміщення (літ. «Є-2»), нежитлове приміщення (літ. «Б-2»), нежитлове приміщення (літ. «Е- 4»), нежитлове приміщення (літ. «Г-3»), будівлі складів і гаражів літ «1-1» та інші, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 , та належать на праві власності ТзОВ «Роял Хаус Львів» , - відмовити.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Повний текст ухвали виготовлено 21 листопада 2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1