н/п 1-кс/490/339/2024
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/20/24
У Х В А Л А

про відмову в задоволенні відводу судді

16 січня 2024 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 під час розгляду скарги на бездіяльність уповноважених осіб Миколаївської обласної прокуратури,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні слідчого судді ОСОБА_4 перебувають матеріали скарги ОСОБА_3 , на бездіяльність уповноважених осіб Миколаївської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей в ЄРДР .

10.01.2024 до суду надійшла заява ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 .

Заявник в судове засідання з розгляду вказаної заяви не з`явився.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини дотримується позиції, що проявляти ініціативу щодо своєчасного розгляду справи повинен саме заявник.

Так, Європейський суд з права людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, заявник як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З урахуванням вищевикладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що судове засідання можливо провести без присутності сторін, за наявними та достатніми матеріалами провадження.

Дослідивши матеріали справи, заяву про відвід та проаналізувавши наведені в заяві підстави для відводу, суд вважає, що в заявленому відводі слід відмовити виходячи з наступного.

Згідно ч.2 ст.80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчому судді, судді, присяжному, прокурору, слідчому, захиснику, представнику, експерту, спеціалісту, перекладачу, секретарю судового засідання може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Статтею 75 КПК України, закріплено обставини, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні. Так, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Згідно з п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень, у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано.

У відповідності до вимог ч.5 ст.80 КПК України, відвід повинен бути вмотивованим.

Аналізуючи наведені в заяві про відвід судді обставини на предмет їх відповідності вищенаведеним положенням кримінального процесуального законодавства, суд вважає, що в заяві про відвід не зазначено підстав, передбачених ст.75 КПК України, для відводу судді. Незгода з процесуальними рішеннями або діями судді по справі та порядком розгляду справи не може бути підставою для відводу судді.

Зважаючи на те, що заявником у поданій заяві не наведено підстав для відводу судді і не обґрунтовано таке відповідними доказами, а тому суд вважає, що підстави для відводу відсутні.

Керуючись, ст.ст. 75, 80, 81 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 під час розгляду скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Миколаївської обласної прокуратури відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1