ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3579/23 Справа № 201/2100/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11 жовтня 2023 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровську, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий, останній раз: 03.06.2022 Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі строком на 2, зі звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75, 76 КК з іспитовим строком 2 роки,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України (далі КК),

за участю в режимі відеоконференції:

обвинуваченого ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ :

Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції та короткий зміст оскарженого рішення.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11 жовтня 2023 року задоволено клопотання прокурора та продовжено обвинуваченому ОСОБА_7 строк тримання під вартою до 09 грудня 2023 року.

Мотивуючи ухвалене рішення, суд, врахувавши тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , покарання, яке йому загрожує у разі визнання винуватим, особу обвинуваченого, який до кримінальної відповідальності притягується не вперше, посилався на те, що ризики передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), не припинили існувати та застосування менш обтяжливого запобіжного заходу не зможе їм запобігти. Судом враховано, що ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий, немає офіційного місця робота та джерела доходу, також немає міцних соціальних зв`язків. Водночас, суд дійшов висновку про те, що застава у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу суду та постановити нову, якою застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю або визначенням застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Зазначає, що під час судового розгляду не очікуючи розвитку подій по справі інший обвинувачений ОСОБА_8 дав визнавальні покази, та зазначив, що ОСОБА_9 знав, що майно викрадене але лише допомагав транспортувати, такі саме покази дав і ОСОБА_9 . Потерпілий під час допиту повідомив, що матеріальних претензій не має, на досудовому слідстві ОСОБА_9 довів що ризики відсутні тим, що з 13.01.2023 року приймав участь в слідчих діях, 15.01.2023 року отримав підозру, 18.01.2023 року отримав клопотання про обрання запобіжного заходу та сам з`явився до суду.

Мосейченко має на утриманні малолітню дитину, на момент затримання працював приватним підприємцем, має постійне місце проживання.

Обвинувачений повідомив, що раніше обраний розмір застави є непомірним саме, тому він його не вносив, а помірним є 25 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Суд проігнорував вимоги КПК щодо помірності застави, чим проявив свавілля та не досяг мети законодавця про альтернативність застави адже за умови непомірності немає і альтернативи. Про факт непомірності свідчить і той факт, що застава досі не внесена.

Позиції учасників судового провадження.

Судовому засіданні обвинувачений підтримав апеляційну скаргу захисника та просив її задовольнити.

Апелянт в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву в якій просив розглянути справу без його участі.

Прокурор про час та дату апеляційного провадження повідомлений належним чином, клопотань про особисту участь до суду не подавав, у зв`язку з чим та на підставі ч. 4 ст. 422-1 КПК апеляційний суд здійснює розгляд без його участі.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до ст. 404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до частин 1 - 3 статті 331 КПК під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать зокрема про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до вимог частин 3, 4 ст. 199 КПК клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Згідно зі ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Дослідивши матеріали провадження, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд доходить висновку, що суд першої інстанції належним чином дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону, а доводи захисника про відсутність підстав для продовження строку тримання під вартою, апеляційний суд вважає безпідставними.

З матеріалів справи вбачається, що в провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 та ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК.

Прокурором в судовому засіданні суду першої інстанції заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з підстав наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК.

В даному випадку для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку статей 199, 331 КПК, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави та умови, за яких продовження строку тримання під вартою є можливим.

З огляду на стадію кримінального провадження, яке наразі перебуває на стадії судового розгляду і ОСОБА_7 вже пред`явлено обвинувачення, яке підлягає доведенню прокурором в суді за стандартом «поза розумним сумнівом», апеляційний суд не входить в перевірку питання «обґрунтованості підозри».

Перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно вважав доведеними вищенаведені ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК для запобігання яким продовження строку тримання обвинуваченого під вартою є доцільним з огляду на наступне.

За змістом ст. 178 КПК при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання обвинуваченої винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона обвинувачується, вік та стан здоров`я обвинуваченої, міцність соціальних зв`язків обвинуваченої, у тому числі наявність у неї родини й утриманців, наявність у обвинуваченої постійного місця роботи або навчання; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, тощо.

Суд першої інстанції правильно врахував, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, одне з яких відповідно до ст. 12 КК, відноситься до категорії тяжких злочинів, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, тому перебуваючи на волі і усвідомлюючи ймовірність призначеного покарання, може переховуватись від суду.

Крім того, як слідує з матеріалів провадження, ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий, в тому числі і за вчинення тотожних злочинів, обвинувачується у вчиненні злочину, за попередньою змовою групою осіб, з проникненням у житло та в умовах воєнного стану, вчиненого в період іспитового строку за попереднім вироком через незначний проміжок часу, як його було звільнено від відбування покарання з випробуванням, що об`єктивно свідчить про існування ризику у виді можливого вчинення іншого кримінального правопорушення.

З матеріалів контрольного провадження слідує, що ОСОБА_7 немає міцних соціальних зв`язків, не працевлаштований, немає легального джерела доходу, не одружений, що підвищує рівень, заявлених прокурором ризиків і спростовує доводи апеляційної скарги захисника про перебування у нього на утриманні дитини. Той факт, що ОСОБА_7 зареєстрований, як фізична особа підприємець, не підтверджує реального здійснення ним будь-якої підприємницької діяльності та отримання доходу.

Будь-яких документів в підтвердження обставин на які посилається захисника, сторона захисту не надала, у зв`язку з чим вищезазначені доводи апеляційної скарги обвинуваченого є необґрунтованими.

Відповідно до ч. 2 ст. 422-1 КПК, суддя-доповідач у разі необхідності перевірки обставин, які підтверджують наявність ризиків, що стали підставою для... продовження строку тримання під вартою, невідкладно витребовує з суду першої інстанції: (1) ухвалу про... продовження строку тримання під вартою; (2) клопотання про... продовження строку тримання під вартою, подане під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Апеляційний суд зауважує на особливостях апеляційного перегляду ухвали суду першої інстанції про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який з одного боку має забезпечити судовий контроль та перевірку законності судового рішення про обмеження права обвинуваченого на свободу, а з іншого боку обмежений кримінальним процесуальним законом досліджувати докази, обставини та витребувати у суду першої інстанції матеріали кримінального провадження окрім тих, які регламентовані ч. 2 ст. 422-1 КПК.

Тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 та суворість можливого покарання, яке може бути йому призначено у випадку визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих злочинів, які, як за національним законодавством, так і за судовою практикою Європейського суду з прав людини, визнаються вагомими факторами при оцінці ризику, що підозрювана/обвинувачена особа може переховуватись від органу досудового розслідування або суду.

Ризик переховування від суду об`єктивно збільшується з урахуванням ведення в Україні воєнного стану через агресію російської федерації проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку, зокрема ускладнює належний виклик таких осіб, а також контроль за виконанням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Вищевикладені обставини, враховані апеляційним судом в контексті наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК та ймовірності їх настання, за умови не застосування іншого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою.

Враховуючи характер пред`явленого ОСОБА_11 обвинувачення, а також наявність незнятих та непогашених судимостей, продовження військового стану, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, які не зменшились, судовий розгляд триває, тому апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є законним та доцільним у даному кримінальному провадженні для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого та забезпечення належного судового розгляду в розумний строк.

Таким чином, на думку колегії суддів, суд першої інстанції, приймаючи рішення про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК, дані про особу обвинуваченого, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження в межах, необхідних для вирішення питання в порядку ст. 331 КПК та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Не є обґрунтованими й доводи захисника про необхідність зменшення розміру застави.

На переконання колегії суддів, з огляду на обставини провадження, тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , а також особу останнього, визначений судом розмір застави у 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб здатен забезпечити виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків, що не суперечить вимогам ст. 182 КПК. Апеляційний суд зважає на суперечність вимог апеляційної скарги захисника, який зазначає про необхідність зменшення розміру, однак в апеляційній скарзі просить визначити заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що є погіршенням становища обвинуваченого.

За змістом ст. 28 КПК під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є, зокрема складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо, поведінка учасників кримінального провадження тощо.

Як видно з матеріалів провадження, інкримінований ОСОБА_7 злочин вчинений 12 січня 2023 року, а 20 лютого 2023 року, обвинувальний акт вже скерований до суду, тому загальний строк тримання обвинуваченого під вартою та строк судового розгляду не є надмірним.

Інші доводи апеляційної скарги захисника зводяться до дослівного викладення положень кримінального процесуального закону та низки рішень Європейського суду з прав людини без належного співставлення висновків ЄСПЛ у справах у яких вони були сформульовані з фактичними обставинами цієї справи, що не може бути розцінено як належне обґрунтування своїх доводів та підстава для скасування оскарженого рішення.

Будь-яких порушень КПК при постановленні оскарженої ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому за наслідками апеляційного розгляду колегія суддів вважає необхідним ухвалу суду залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника - без задоволення.

Керуючись статтями 199, 331, 405, 407, 419, 422-1 КПК, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11 жовтня 2023 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4