Справа № 215/6635/20
УХВАЛА

02 листопада 2023 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області

у складі:головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0001076 про обвинувачення ОСОБА_4 , 1985 р.н., в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185, ч.2 ст.190, ч.2 ст.289, ч.1 ст.353, ч.2 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду перебуває обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 .

У судовому засіданні прокурором заявлено письмове клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому, враховуючи необхідність завершення судового розгляду, відсутність соціальних зв`язків і постійного джерела доходу обвинуваченого, тяжкість, кількість і суспільну небезпеку злочинів, суворо міру покарання, наявність судимостей, негативні характеризуючі данні про його особу, через продовження існування ризиків вчинення нового злочину та ухилення від суду.

Обвинувачений в судовому засіданні заперечував щодо клопотання прокурора, вказував наявність житла, непричетність до злочинів, просив застосувати домашній арешт.

Захисник також заперечував щодо клопотання прокурора, вказував на відсутність ризиків та підтримав клопотання обвинуваченого.

Заслухавши думки учасників кримінального провадження, суд прийшов до такого висновку.

Згідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Положеннями ст.178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу та продовження його дії, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, а не тільки ті, на які посилаються прокурор та обвинувачений.

Водночас, суд враховує практику ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 р., згідно якої суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів, а також у справі «Летелье проти Франції» від 26 червня 1991 р., згідно якої особлива тяжкість деяких правопорушень може визвати таку реакцію суспільства та соціальні наслідки, які роблять виправдане попереднє утримання в крайньому разі на протязі певного часу.

На думку суду, обставини, на які посилався суд при обранні обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою не змінилися та є актуальними, тому суд вважає, що жоден із більш мяких запобіжних заходів, в т.ч. домашній арешт, не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Розглядаючи можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, суд зазначає, що в даний час як і раніше ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні ряду злочинів, в т.ч. тяжких, які викликають значний суспільний інтерес і за які законом передбачено покарання до 8 років позбавлення волі, раніше неодноразово судимий, не має міцних соціальних зв`язків, тому наявний ризик ухилитися від явки до суду, з метою ухилення від можливого суворого покарання. Також ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні корисливих злочинів, не працює, не має постійного джерела доходу, що в сукупності з іншим свідчить про ризик продовження злочинної діяльності, з метою відшукання коштів для прожиття.

Доводи обвинуваченого не спростовують дані обставини і є недостатніми для зміни запобіжного заходу на цей час.

Водночас, суд враховує, що на даний час завершити судовий розгляд неможливо у звязку з клопотанням захисника про ознайомлення з матеріалами справи та необхідністю додаткового допиту потерпілих за клопотанням обвинуваченого.

Враховуючи наведені вище обставини, інтереси правосуддя та зважаючи на значний суспільний інтерес до такої категорії справ, суд вважає необхідним продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою ще на 60 днів .

Керуючись ст.ст.177, 199, 183, 184, 331 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів до 01 січня 2024 року , з можливістю внесення застави та виконання покладених на обвинуваченого обов`язків згідно ухвали Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 12.01.2021 року.

Клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу - відхилити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту проголошення .

СУДДЯ