КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 21 листопада 2023 року, з використанням відеоконференцзв`язку з Київським СІЗО, де перебуває підозрювана ОСОБА_5 , апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 24 жовтня 2023 року, відносно

ОСОБА_5 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в російській федерації, громадянка України, незаміжня, працює на посаді завідувача терапевтичного відділення КНП «К-ДЦ» Деснянського району міста Києва, лікаря-невролога денного стаціонару КНП «К-ДЦ» Деснянського району міста Києва, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима,

підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 332 КК України,

за участю: прокурора захисника підозрюваної ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання слідчого в особливо важливих справах 4 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 , та продовжено підозрюваній ОСОБА_5 строк тримання під вартою до 30 листопада 2023 року, без визначення розміру застави.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень, існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які не зменшились та продовжують існувати, дані про особу підозрюваної у їх сукупності та прийшов до висновку, що інші більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не здатні запобігти встановленим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної.

Не погоджуючись з таким рішенням захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_5 , подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 24 жовтня 2023 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою при застосуванні відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити розмір застави відповідно до ч. 5 ст. 182 та ч. 3 ст. 183 КПК України.

Захисник вважає, що ухвала слідчого судді незаконна та необґрунтована з огляду на наступне.

Зокрема, зазначає про необґрунтованість підозри, повідомленої ОСОБА_5 .

Зауважує, що до клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою органом досудового розслідування не додано доказів, які б підтверджували зв`язок між ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , ОСОБА_11 чи будь-якою іншою посадовою особою ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_2 , які видали відповідні документи заявнику ОСОБА_12 .

Вказує, що ОСОБА_5 є лікарем КНП «Консультативно-діагностичний центр» Деснянського району міста Києва та не має відношення до військово-лікарської комісії, а тому не може впливати на отримання військовослужбовцями документів про непридатність до військової служби.

Стверджує, що лист-відповідь Центрального юридичного управління ГШ ЗСУ № 316/2527 від 13 червня 2023 року не є належним доказом.

Зауважує, що медичний огляд призовників або військовозобов`язаних проводиться виключно військово-лікарськими комісіями.

На думку захисника, громадянин України ОСОБА_12 не міг бути на момент вчинення кримінального правопорушення військовослужбовцем, який має бути мобілізований до лав ЗСУ в першу чергу, у військовому квитку останнього відсутній запис, що до 17 серпня 2023 року він є військовослужбовцем. Вважає, що заявник ОСОБА_12 не міг звернутися до КНП «Консультативно-діагностичний центр» Деснянського району міста Києва як військовозобов`язаний чи призовник, оскільки для цього йому потрібно було надати рішення керівника ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Зазначає, що в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які докази, які засвідчують, що КНП «Консультативно-діагностичний центр» Деснянського району міста Києва залучено для проведення медичного огляду військовозобов`язаних та немає доказів, що підозрювана ОСОБА_5 входить до кладу будь-якої військово-лікарської комісії.

Стверджує, що для уникнення мобілізації та служби в лавах ЗСУ військовозобов`язаний має отримати відповідне рішення ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_4 та рішення ІНФОРМАЦІЯ_4 про виключення з військового обліку, а підозрювана ОСОБА_5 ніяким чином не могла вплинути на прийняття цих рішень, оскільки не має жодного відношення до цих інституцій. Органом досудового розслідування не надано доказів того, що підозрювана має зв`язки з посадовими чи службовими особами в ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_4 чи ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Також зауважує, що під час проведених обшуків органом досудового розслідування не знайдено жодної з купюр, наданих ОСОБА_12 на підставі протоколу огляду грошових коштів від 20 червня 2023 року та які передавалися ним в подальшому іншим особам, встановленим у кримінальному провадженні.

Стверджує, що корисливий мотив ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 332 КК України не доведений.

Звертає увагу, що діяння за ч. 3 ст. 332 КК України вчинені за умов провокації кримінального правопорушення.

На переконання захисника, органом досудового розслідування не доведено існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання заявлених у клопотанні ризиків.

Зазначає, що у кримінальному провадженні призначена судово-медична експертиза, на яку надано медичні виписки та інші медичні документи ОСОБА_12 , в тому числі ті, які підписувалися ОСОБА_5 , у зв`язку з чим, як вважає, остання не може вплинути на зміст вказаних документів, які передані до ДСУ «Головне бюро судово-медичної експертизи МОЗ України».

Зауважує, що ОСОБА_5 не відомі ОСОБА_10 , ОСОБА_11 чи інші посадові особи ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_2 , тому на них вона і не зможе впливати. До того ж вони та працівники КНП «Консультативно-діагностичний центр» Деснянського району міста Києва були допитані.

Вказує, що ОСОБА_5 є лікарем зі стажем понад 10 років, жодного разу не притягувалася до кримінальної відповідальності.

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваної та її захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, виступ прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням Служби безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості якого 20 лютого 2023 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000170, в тому числі за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 332 КК України.

31 серпня 2023 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України та цього ж дня повідомлено про підозру у вчиненні за попередньою змовою групою осіб перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період; у вчиненні за попередньою змовою групою осіб організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 332 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 01 вересня 2023 року відносно підозрюваної ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 29 жовтня 2023 року.

Постановою першого заступника Генерального прокурора ОСОБА_13 від 19 жовтня 2023 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000170 продовжено до трьох місяців, тобто до 30 листопада 2023 року.

23 жовтня 2023 року слідчий в особливо важливих справах 4 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_8 , за погодженням з прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 , звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням про продовження підозрюваній ОСОБА_5 строку тримання під вартою до 30 листопада 2023 року, без визначення розміру застави.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 24 жовтня 2023 року клопотання слідчого задоволено.

Таке рішення слідчого судді колегія суддів вважає законним, обґрунтованим та вмотивованим, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, у порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Згідно з вимогами ст.ст. 197, 199 КПК України, за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на такий, що не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжений у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення в строки, встановлені статтею 219 цього Кодексу.

Під час розгляду клопотання органу досудового розслідування слідчий суддя суду першої інстанції встановив, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 332 КК України.

Зокрема, слідчий суддя дослідивши клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, правильно встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю доказів, які приведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах. Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого докази у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень. Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_5 до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень, у клопотанні та доданих до нього матеріалах, станом на день розгляду клопотання слідчим суддею, міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри.

Обставини здійснення підозрюваною конкретних дій та доведеність її вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування та розгляду кримінального провадження по суті.

Колегією суддів встановлено, що як у клопотанні, так і в судовому засіданні слідчим і прокурором доведено існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які не відпали та продовжують існувати і дають підстави для продовження ОСОБА_5 строку тримання під вартою, та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою, для запобігання встановленим ризикам.

Так, в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії).

Водночас ЄСПЛ в рішенні «W проти Швейцарії» від 26 січня 1993 року вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Окрім того, у справі «Ілійков проти Болгарії» суд закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

В п. 58 рішення ЄСПЛ «Бекчиєв проти Молдови» («Becciev v. Moldova») суд зазначив, що ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних із характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

На підставі викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваної, у їх сукупності, тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваній у разі визнання її винуватою у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень, колегія суддів приходить до висновку про доведеність органом досудового розслідування ризику можливості підозрюваною переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах провадження відсутні.

Матеріали судового провадження містять докази про існування інших ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваної, зокрема, можливості ОСОБА_5 знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, які поряд із ризиком можливості переховуватися від органів досудового розслідування та суду теж залишаються існувати та вірогідність їх настання є досить високою.

Наведене нівелює доводи сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Посилання захисника на дані, що характеризують особу підозрюваної, не спростовують висновки суду про те, що ОСОБА_5 може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України і не є підставою для скасування ухвали слідчого судді.

Колегія суддів погоджується з рішенням слідчого судді щодо необхідності задоволення клопотання слідчого про продовження підозрюваній ОСОБА_5 строку тримання під вартою, оскільки слідчий і прокурор у повному обсязі довели суду обставини, які виправдовують подальше обмеження права останньої на свободу. Таке обмеження не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Беззаперечних даних, які б унеможливлювали подальше тримання підозрюваної ОСОБА_5 під вартою матеріали судового провадження не містять.

Крім того, слідчий суддя обґрунтовано не визначив розмір застави підозрюваній, зважаючи на те, що ОСОБА_5 під час дії воєнного стану підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 114-1 КК України.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не виявлено.

Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним, обґрунтованим і вмотивованим, оскільки постановлене згідно з нормами матеріального права з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, та ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, у порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість доводи та твердження захисника, про які йдеться в поданій апеляційній скарзі, колегія суддів вважає - безпідставними, у зв`язку з чим приходить до висновку про залишення поданої апеляційної скарги без задоволення.

Керуючись ст.ст. 176 - 178, 183, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 24 жовтня 2023 року, якою задоволено клопотання слідчого в особливо важливих справах 4 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 , та продовжено підозрюваній ОСОБА_5 строк тримання під вартою до 30 листопада 2023 року, без визначення розміру застави, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_5 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Унікальний номер справи 761/38809/23 Справа №11-сс/824/6915/2023 Категорія: ст. 183 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції - ОСОБА_14 Доповідач: ОСОБА_1