Березівський районний суд Одеської області
31.01.2024
Справа № 494/78/24
Провадження № 1-кп/494/72/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.01.2024 року м. Березівка

Березівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3

потерпілої - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Березівка Одеської області кримінальне провадження № 0000627 від 04.11.2023 року щодо обвинувачення відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Березівка Одеської області, громадянина України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, - в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 126-1 Кримінального кодексу України зі змінами та доповненнями (далі - КК України);

ВСТАНОВИВ:

На адресу Березівського районного суду Одеської області надійшло кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого статтею 126-1 КК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вказана справа передана канцелярією суду до розгляду судді Березівського районного суду Одеської області ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 16.01.2024 року призначено підготовче судове засідання на 31.01.2024 року.

Відповідно до обвинувального акту, вбачається, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у період з 2006 року до теперішнього часу співмешкають та спільно проживають за адресою: АДРЕСА_1 , тобто перебувають у близьких відносинах.

Протягом тривалого часу ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою спільного проживання, систематично вчиняв психологічне насильство стосовно ОСОБА_4 .

Так, 13.12.2022 о 14:00 год. ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно ОСОБА_4 домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюваннях у її бік нецензурною лайкою, погрозах фізичною розправою.

У продовження своїх умисних протиправних дій, спрямованих на вчинення домашнього насильства, 26.08.2023 о 12:00 год. ОСОБА_5 за місцем мешкання вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_4 домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловленні у її бік нецензурної лайки, штовханні, внаслідок чого завдана шкода її психічному здоров`ю, остання почувала себе емоційно невпевнено та схвильовано.

Як вбачається із вищевикладеного 13.12.2022 та 26.08.2023 ОСОБА_5 , перебуваючи зі співмешканкою ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті особистих неприязних відносин, діючи систематично, умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, усвідомлюючи перевагу у фізичному розвитку, з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття, маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, вчиняв психологічне насильство відносно своєї співмешканки ОСОБА_4 , у зв`язку з чим був притягнутий до адміністративної відповідальності за вказаними фактами.

03.11.2023 о 17:20 год. ОСОБА_5 , будучи неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства щодо своєї співмешканки, продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел, направлений на вчинення домашнього насильства,перебуваючи за спільним місцем проживання, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, та свідомо бажаючи їх настання, знову вчинив сварку із ОСОБА_4 , у ході якої ображав останню грубою нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, чим завдав шкоду психічному здоров`ю потерпілої, вчинивши своїми діями домашнє насильство.

Систематичні протиправні дії ОСОБА_5 , з огляду на кількість вчинених правопорушень впродовж певного періоду часу, призвели до психологічних страждань ОСОБА_4 , погіршення якості її життя, що виразилось у зміні в психоемоційному стані та соціальному функціонуванні.

З урахуванням викладеного, ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України домашньому насильстві, тобто умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває близьких відносинах, що призводить до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи.

Під час досудового розслідування, 12.01.2024 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 укладена угода про примирення.

Згідно даної угоди ОСОБА_5 та ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого (підозрюваного), істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке має понести ОСОБА_5 у вигляді громадських робіт на строк 150 (сто п`ятдесят) годин, без застосування обмежувальних заходів, передбачених ст.91-1 КК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , суд виходить з наступного.

У підготовчому судовому засіданні 31.01.2024 року прокурор, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 уклали угоду про примирення сторін, яка надійшла з обвинувальним актом, та просять суд затвердити.

При цьому, ОСОБА_5 свою вину у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення визнав, клопоче затвердити угоду про примирення від 12.01.2024 року, досягнуту між ним та потерпілою ОСОБА_4 , за яким він визнає себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, примирився з потерпілою, сторони дійшли згоди щодо призначення покарання у виді громадських робіт на строк 150 (сто п`ятдесят) годин, без застосування обмежувальних заходів, передбачених ст.91-1 КК України. Також пояснив, що укладення угоди з його сторони є добровільною, він розуміє права, передбаченні п.1 ч.5 ст.474 Кримінально-процесуального кодексу України (далі- КПК України), наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені п.1 ч.1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження цієї угоди.

Потерпіла у судовому засіданні підтримала угоду про примирення, просить суд її затвердити, призначивши ОСОБА_5 покарання, визначене цією угодою. Також пояснила, що укладення угоди з її сторони є добровільною, наслідки затвердження угоди, передбачені п.2 ч.1 ст. 473 КПК України зрозумілі.

Перевіривши угоду про примирення та заслухавши думку прокурора, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , суд доходить висновку, що укладення угоди сторонами є добровільним, зазначена угода про примирення відповідає вимогам КПК України та закону, і підлягає затвердженню.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст.469 КПК України, угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді). Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, не допускається.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, - ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.126-1 КК України.

При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Потерпіла також розуміє наслідки затвердження даної угоди, визначені п.2 ч. 1 ст.473 КПК України.

Також судом встановлено, що умови угоди про примирення не суперечать вимогам КПК України та КК України, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна; умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб; відсутні підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; не встановлено очевидної неможливості виконання обвинуваченого взятих на себе зобов`язань за угодою, а також відсутні фактичні підстави для невизнання винуватості.

Міра покарання, узгоджена сторонами угоди про примирення, відповідає санкції ст. 126-1 КК України.

Згідно ч.5 ст.65 КК України, у випадку затвердження вироком угоди про примирення або про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Частиною 5 ст.469, п.1 ч.3 ст.314 КПК України передбачено, що укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку. У підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 та призначення узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов потерпілою не пред`являвся.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_5 залишити до набрання вироком законної сили.

Речові докази та витрати на експерта по справі - відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.368- 371, 373, 374, 468, 469, 471, 474, 475 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Затвердити угоду про примирення від 12.01.2024 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .

Визнати винним ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання у виді громадських робіт на строк сто п`ятдесят (150) годин, без застосування обмежувальних заходів, передбачених ст.91-1 КК України.

Цивільний позов потерпілою не пред`являвся.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 у вигляді особистого зобов`язання залишити до набрання вироком законної сили.

Речові докази та витрати на експерта по справі - відсутні.

Вирок може бути оскаржено з підстав передбачених ст. 394 КПК України, до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок може бути оскаржено з підстав передбачених ст. 394 КПК України, до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

У разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості, у відповідності до ст. 476 КПК України, потерпіла чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити обвинуваченому, потерпілій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1