ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 544/1134/23 Номер провадження 11-кп/814/2588/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2023 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого суддіОСОБА_2
суддів: за участю секретаря судового засіданняОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні судове провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , у інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , на ухвалу Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 17 жовтня 2023 року,

в с т а н о в и л а :

Цією ухвалою в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 лютого 2023 року за №0000087, задоволено клопотання прокурора та продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 2 місяці, а саме до 17 грудня 2023 року, обвинуваченому

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю Киргизької Республіки, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , у силу ст.89 КК України не судимому.

Приймаючи таке рішення, місцевий суд урахував: наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, які не зменшились, обставини й тяжкість інкримінованих ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.262, ч.1 ст.263, ч.1 ст.115, ч.3 ст.289 КК України, особу обвинуваченого, його процесуальну поведінку та неможливість інших більш м`яких запобіжних заходів запобігти згаданим вище ризикам.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 17 жовтня 2023 року та постановити нову ухвалу, якою застосувати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням на нього відповідних обов`язків. Свої вимоги мотивує тим, що суд першої інстанції не врахував те, що: прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, та неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, щоб забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, який у силу ст.89 КК України не судимий, одружений, має: постійне місце проживання, дитину та міцні соціальні зв`язки; у провадженні відсутні достатні докази щодо пред`явленого ОСОБА_7 обвинувачення та стороною обвинувачення не конкретизовано які дії ОСОБА_7 свідчать про його причетність до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.262, ч.1 ст.263 КК України.

Учасники провадження були належним чином повідомлені про місце, дату й час судового засідання апеляційної інстанції та просили здійснювати апеляційний розгляд за їх відсутності, про що до суду надійшли відповідні клопотання.

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ заслухала суддю-доповідача, перевірила матеріали судового провадження, обговорила доводи апеляційної скарги та дійшла висновку про те, що вона не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Статтею 404 КПК України регламентовано, що суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд першої інстанції, для прийняття законного й обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст.177, 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки. При цьому, наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

За приписами ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Окрім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд повинен врахувати обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відовідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 КПК України.

Ризиком же в контексті кримінального провадження є певна обґрунтована ступінь ймовірності того, що обвинувачений вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Згідно зі ст.3 Конституції України життя людини визнається в Україні найвищою соціальною цінністю та є особливим об`єктом кримінально-правової охорони.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що органом досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч.1 ст.262 КК України заволодіння вогнепальною зброєю та бойовими припасами шляхом шахрайства; ч.1 ст.263 КК України придбання, зберігання та носіння вогнепальної зброї, бойових припасів без передбаченого законом дозволу; ч.1 ст.115 КК України умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині (умисного вбивства); ч.3 ст.289 КК України незаконного заволодіння транспортним засобом, вартість якого більше ніж у 250 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян.

Як видно з матеріалів провадження, необхідність застосування обвинуваченому запобіжного заходу в апеляційній скарзі не оспорюється.

Разом з цим, колегія суддів, оцінюючи в сукупності обставини, що враховуються при розгляді питання про продовження строку тримання під вартою, передбачені ст.ст.177, 183, 197, 199 та 331 КПК України, погоджується з висновком першої судової інстанції про неможливість інших більш м`яких запобіжних заходів запобігти раніше встановленим ризикам, передбаченим п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, які не зменшились, а саме те, що перебуваючи на волі обвинувачений може: переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків у даному кримінальному провадженні, розгляд якого на даний час продовжується місцевим судом.

При цьому, судом першої інстанції було враховано обставини й тяжкість інкримінованих ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, що відповідно до ст.12 КК України є тяжкими (ч.1 ст.262, ч.1 ст.263 КК України) та особливо тяжкими (ч.1 ст.115, ч.3 ст.289 КК України) злочинами, його соціальні зв`язки, схильність до девіантної поведінки та процесуальну поведінку останнього, який у судовому засіданні намагався чинити психологічний тиск на потерпілу.

Суд апеляційної інстанції враховує те, що ОСОБА_7 у силу ст.89 КК України вважається не судимим, одружений, має дитину, однак дані відомості не спростовують висновки суду першої інстанції про неможливість запобігти наведеним вище ризикам у разі незастосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому.

Так, відповідно до ст.178 КПК України, враховуючи доведеність ряду таких, що не змінились і не зменшились ризиків, передбачених п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, обставини вчинення інкримінованих ОСОБА_7 умисних особливо тяжких і тяжких злочинів проти громадської безпеки, безпеки руху, експлуатації транспорту та життя особи, пов`язаних, зокрема, із незаконними діями у сфері обігу зброї, незаконним заволодінням транспортним засобом, вартістю 427 934 гривні 53 копійки, та вбивством іншої людини, що має надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, дані про особу обвинуваченого в їх сукупності, на думку колегії суддів, лише такий запобіжний захід як тримання під вартою здатен забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_7 , що виключає можливість обрання останньому більш м`якого запобіжного заходу, в тому числі й цілодобового домашнього арешту, про що йдеться в апеляційній скарзі.

Пунктами 1, 2 ч.4 ст.183 КПК України передбачено, що суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст.177 та 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину: вчиненого із застосуванням насильства; який спричинив загибель людини.

ОСОБА_7 обвинувачується, зокрема, у вчиненні особливо тяжкого злочину із застосуванням насильства, який спричинив загибель людини.

З огляду на викладене вище та враховуючи встановлені судом ризики, передбачені п.п.1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, які не зменшились, наведені вище обставини, передбачені ст.178 КПК України, невизначення судом першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали розміру застави обвинуваченому, як наслідок, є правильним.

Доводи апелянта, які пов`язані з необхідністю здійснення оцінки доказів для вирішення питання про визнання особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, винуватою чи невинуватою у вчиненні інкримінованого їй злочину, позбавлені підстав, оскільки виходять за межі процесуальних повноважень суду апеляційної інстанції при апеляційному перегляді ухвали суду про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та підлягають вирішенню судом за результатами розгляду кримінального провадження по суті.

Отже, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження, а тому вона не підлягає до задоволення.

Разом з цим, суд першої інстанції, дійшовши правильного висновку щодо продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави не врахував те, що відповідно до вимог ч.1 ст.197, ч.2 ст.331 КПК України строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

За змістом ч.5 ст.115 КПК України при обчисленні строків днями та місяцями не береться до уваги той день, від якого починається строк, за винятком строків тримання під вартою.

Проте місцевий суд визначив строк дії постановленої 17 жовтня 2023 року ухвали до 17 грудня 2023 року, тобто на строк, який перевищує шістдесят днів, а тому оскаржувану ухвалу в частині визначення дати дії запобіжного заходу слід уточнити.

Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 422-1 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , у інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , залишити без задоволення, а ухвалу Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 17 жовтня 2023 року щодо ОСОБА_7 - без зміни.

Ухвалу місцевого суду в частині визначення строку дії продовженого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою уточнити, визначивши цей строк до 15 грудня 2023 року.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4