УХВАЛА

04 грудня 2022 року

м. Київ

справа № 370/1726/23 провадження № 51-7223ск23

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Макарівського районного суду Київської області у кримінальному провадженні стосовно нього,

встановив:

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі-КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що її подано без додержання вимог пунктів 3, 4, 5 ч. 2 цієї статті.

Так, з касаційної скарги встановлено, що засуджений оскаржує вирок місцевого суду, який не був предметом перегляду суду апеляційної інстанції, оскільки його апеляційну скаргу було повернуто у зв`язку з не усуненням недоліків поданої апеляційної скарги. При цьому засуджений не погоджуючись з вироком суду стосовно нього, не висловлює свою позицію щодо ухвали апеляційного суду про повернення апеляційної скарги на вирок місцевого суду, яку долучено до касаційної скарги.

Засудженому необхідно врахувати, що згідно ст. 424 КПК у касаційному порядку можуть бути оскаржені вироки та ухвали про застосування або відмову у застосуванні примусових заходів медичного чи виховного характеру суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також судові рішення суду апеляційної інстанції, постановлені щодо зазначених судових рішень суду першої інстанції; Ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Заперечення проти інших ухвал можуть бути включені до касаційної скарги на судове рішення, ухвалене за наслідками апеляційного провадження.

Тобто вирок місцевого суду може бути оскаржений в касаційному порядку лише після його перегляду судом апеляційної інстанції.

Таким чином, з урахуванням викладеного засудженому необхідно належним чином обґрунтувати свою позицію щодо предмету оскарження рішення (рішень) суду та належно систематизувати викладені у касаційній скарзі доводи.

При обґрунтуванні своєї позиції засудженому слід взяти до уваги, що, що згідно з ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність ( ст. 413 КПК) та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).

Крім цього, у касаційній скарзі необхідно відповідно до п. 5 ч. 2 с. 427 КПК

конкретно вказати, які вимоги скаржник ставить перед судом касаційної інстанції відповідно до ст. 436 КПК.

Згідно зі ст. 436 КПК суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.

Оскільки касаційна скарга ОСОБА_4 не відповідає вимогам, передбаченим

ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК залишити її без руху та встановити строк, необхідний для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

Керуючись ч. 1 ст. 429, ст. 441 КПК, Верховний Суд

постановив:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без руху та надати для усунення виявлених недоліків п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3