ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3222/23 Справа № 192/1451/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2023 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Головуючого, судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9

потерпілого ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 14 серпня 2023 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000375 щодо ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, повернуто прокурору для усунення виявлених недоліків,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 14 серпня 2023 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000375 щодо ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, повернуто прокурору для усунення виявлених недоліків.

Мотивуючи прийняте рішення, суд вказав, що зміст фактичних обставин, викладених у обвинувальному акті та висунутому обвинуваченні, містить істотні суперечності, оскільки при викладі фактичних обставин не зазначено, коли саме у ОСОБА_9 виник умисел, направлений на умисне заподіяння ОСОБА_11 як працівникові правоохоронного органу, тілесних ушкоджень, враховуючи, що згідно із встановленими обставинами саме ОСОБА_9 викликав поліцію та чекав на неї.

Також в обвинувальному акті не зазначено зміст ст. ст. 18, 23, 33 Закону України «Про Національну поліцію», які виконувались потерпілим ОСОБА_10 . Крім того, ОСОБА_9 , серед іншого, інкримінується використання ненормативної лексики, що провокувала працівників поліції на конфлікт, при цьому, не зазначено, чи був конфлікт між працівниками поліції та ОСОБА_9 . Вказані обставини мають істотне значення для розуміння обвинувачення, сформульованого в обвинувальному акті, оскільки від них залежить форма вини.

Крім того судом зазначено, що при викладенні фактичних обставин та формулюванні обвинувачення ОСОБА_9 в обвинувальному акті не зазначено суттєвих обставин інкримінованого діяння, зокрема через який час після приїзду поліції та провокаційних дій ОСОБА_9 останнім було нанесено удари потерпілому, у зв`язку з виконанням яких службових обов`язків ОСОБА_9 нанесено удари по правому стегну потерпілого, розташування ОСОБА_9 та потерпілого один до одного під час нанесення тілесних ушкоджень.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 14 серпня 2023 року, скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, а викладені обставини не перешкоджають розгляду обвинувального акту.

Вважає, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_9 відповідає вимогам ст. 291 КПК України та містить зокрема виклад фактичних обставин, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію дій обвинуваченого з посиланнями на положення закону про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. Вказує про те, що обсяг пред`явленого обвинувачення підлягає безпосередній перевірці під час розгляду справи по суті.

Звертає увагу, що майже усі процесуальні дії проводились за участі захисника обвинуваченого, тому доводи щодо незрозумілості фактичних обставин є безпідставними. Вказує про те, що усунення недоліків, вказаних в оскаржуваній ухвалі суду, можливе лише під час судового розгляду, після дослідження доказів по справі. Вважає, що суд, повертаючи обвинувальний акт з викладених мотивів, вийшов за межі підготовчого провадження та фактично вдався до оцінки фактичних обставин справи.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурора захисник ОСОБА_8 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду залишити без змін.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що висунуте ОСОБА_9 обвинувачення не узгоджується з фактичними обставинами кримінального правопорушення, встановленими під час досудового розслідування, є непослідовним та нелогічним, оскільки містить об`єктивну сторону двох різних за складом кримінальних правопорушень, а саме опору працівникові правоохоронного органу під час виконання службових обов`язків та умисного заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Заслухавши суддю-доповідача; прокурорів, які підтримали доводи апеляційної скарги та наполягали на її задоволенні з викладених в ній підстав; обвинуваченого та його захисника, які, кожен окремо, заперечували проти доводів апеляційної скарги прокурора та просили ухвалу суду залишити без змін; потерпілого, який апеляційну скаргу підтримав; дослідивши та перевіривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, та співставивши їх з матеріалами судового провадження, колегія суддів прийшла до наступного.

Згідно зі ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Нормою ч. 1 ст. 91 КПК України визначено, що у кримінальному провадженні підлягає доказуванню зокрема подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), що виходячи з суті цієї статті має відображатися в обвинувальному акті відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України як виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими.

Обвинувальний акт має містити також правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, та формулювання обвинувачення.

Аналіз цієї норми свідчить про те, що закон вимагає обов`язкового відображення в обвинувальному акті трьох складників:

1) фактичних обставин кримінального правопорушення;

2) правової кваліфікації (в теорії кримінального процесу використовується назва "формула обвинувачення");

3) формулювання обвинувачення.

Під час апеляційного перегляду встановлено, що 26 липня 2023 року до Солонянського районного суду Дніпропетровської області скеровано обвинувальний акт у кримінальному провадженні №00000375 щодо ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Отже, формулювання обвинувачення має містити дані щодо події кримінального правопорушення із зазначенням часу, місця, форми вини і мотивів, способу вчинення, наслідків та інших даних, на підставі яких, відповідно до диспозиції певної статті Кримінального кодексу України, можна встановити в діях особи склад кримінального правопорушення з урахуванням, у тому числі, кваліфікуючих ознак.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що при складанні обвинувального акту щодо ОСОБА_9 вимоги закону щодо викладення фактичних обставин та правової кваліфікації дотримано. Обставини, які відповідно до частини першої статті 91 КПК, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у його вчиненні, викладено у тому обсязі, який прокурор встановив та визнав за необхідне зазначити. Відсутні підстави стверджувати, що зміст обвинувачення щодо ОСОБА_9 є неконкретним чи не відповідає фактично пред`явленій підозрі.

Необхідно зазначити, що на стадії підготовчого провадження суд не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати під час вирішення кримінального обвинувачення по суті, зокрема, оцінювати обвинувачення з точки зору його обгрунтованості та достатності викладених у ньому відомостей для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчинені кримінальних правопорушень.

При цьому колегія звертає увагу на те, що суд першої інстанції, обгрунтовуючи свої висновки міркуваннями про відсутність в обвинувальному акті відомостей про те, через який час після приїзду поліції та під час виконання яких саме службових обов`язків потерпілим ОСОБА_9 було нанесено удари, яким було розташування останніх один відносно одного під час нанесення тілесних ушкоджень, фактично вийшов за межі тих питань, які вирішуються під час підготовчого провадження, а посилання на порушення вимог ст. 291 КПК України, як на підставу повернення обвинувального акту є необґрунтованими.

Висновки суду першої інстанції про те, що зі змісту фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, викладених в обвинувальному акті, можна зробити висновок про наявність у діях ОСОБА_12 також і ознак іншого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України, яке йому не було інкриміноване, не обгрунтовують прийняте рішення, оскільки не спростовують наявності в обвинувальному акті достатніх відомостей про фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Крім того не можна погодитись із висновками суду першої інстанції про те, що підставою для повернення обвинувального акту прокурору може бути зазначення у ньому лише номерів статей спеціального акту законодавства Закону України «Про національну поліцію», без дослівного викладення їх повного тексту.

Також судом апеляційної інстанції враховується висновок Касаційного кримінального Суду в складі Верховного Суду, який міститься у постанові від 03 липня 2019 року у справі 273/1053/17 (провадження № 51-8914км18), відповідно до якого кримінальний процесуальний закон не надає повноважень суду до ухвалення вироку чи іншого рішення по суті справи перевіряти правильність визначення прокурором обсягу обвинувачення, зобов`язувати його змінювати цей обсяг, у тому числі й у бік збільшення, повертати за наслідками підготовчого судового засідання обвинувальний акт у зв`язку з неправильною кваліфікацією дій обвинуваченого тощо. Визначення обсягу обвинувачення при направленні обвинувального акту до суду належить виключно до повноважень прокурора.

Твердження суду про неможливість призначення судового розгляду у даному кримінальному провадженні, у зв`язку із недоліками обвинувального акту, зазначеними в ухвалі, є необґрунтованими.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що доводи апеляційної скарги прокурора є слушними, а ухвалу суду першої інстанції не можна визнати законною та обґрунтованою.

Згідно з вимогами п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи у суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Частиною 1 статті 412 КПК України передбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили або могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Призначаючи новий розгляд в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції застосовує на підставі ч. 6 ст. 9 КПК України загальні засади кримінального провадження, а саме: вимоги п. 2 ч. 1 ст. 7 КПК України щодо забезпечення принципу законності кримінального провадження, оскільки допущені судом істотні порушення кримінального процесуального закону, передбачені ст. 291 КПК України, не входять в перелік підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції, передбачених ст. 415 КПК України.

Зважаючи на наведене, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню, з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 - задовольнити.

Ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 14 серпня 2023 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000375 щодо ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, повернуто прокурору для усунення виявлених недоліків,- скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4