Справа № 308/2334/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгороді угоду про визнання винуватості від 19.02.2024 року, укладену між прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000858 від 29 листопада 2023 року, про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с.Берем`яни Бучацького району Тернопільської області, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає: АДРЕСА_2 , неодруженого, освіта середня (зі слів), раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із Ужгородської окружної прокуратури надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0000858 від 29.11.2023, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.02.2024 року призначено підготовче судове засідання у даному кримінальному провадженні.

ОСОБА_4 обвинувачується у наданні неправомірної вигоди службовій особі за невчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади.

Досудовим розслідуванням встановлено, що згідно посадової інструкції, затвердженої наказом начальника прикордонного загону від 20 липня 2021 №0138-од, регламентовано службу майстер-сержанта ОСОБА_7 , яка являється інспектором прикордонної служби 1 категорії 1 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б).

Відповідно до статті 6 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» Державна прикордонна служба України є правоохоронним органом спеціального призначення.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» під час проходження військової служби в ІНФОРМАЦІЯ_4 Державної прикордонної служби України інспектор ОСОБА_7 є працівником правоохоронного органу.

Відповідно до посадової інструкції інспектора прикордонної служби відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби, інспектор прикордонної служби, зокрема, зобов`язаний особисто брати участь у службі, в ході несення служби виявляти та затримувати порушників законодавства з прикордонних питань та відповідає за якісне виконання поставленого наказу на охорону державного кордону, точне виконання покладених на нього обов`язків та завдань. Отже, ОСОБА_7 будучи інспектором прикордонної служби 1 категорії 1 групи інспекторів прикордонного контролю, при виконанні службових обов`язків за посадою постійно здійснює функції представника влади, у зв`язку з чим є службовою особою.

Встановлено, що в період з 08.00 год. 28.11.2023 по 20.00 год. 28.11.2023 ОСОБА_7 заступила для несення служби в прикордонний наряд «Перевірка документів- вибуття» на ППр « ІНФОРМАЦІЯ_2 » 94 прикордонного загону.

Під час перебування у вказаному наряді ОСОБА_7 згідно вимог п. 20 наказу Міністра внутрішніх справ України від 19.10.2015 № 1261 «Про затвердження Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України» (надалі Інструкція) була уповноважена перевіряти документи громадян України, які перетинають державний кордон (в`їжджають/виїжджають та перебувають на визначеній території), з метою встановлення їх дійсності та приналежності відповідній особі, при цьому з`ясовувати наявність або відсутність підстав для тимчасової відмови особі у перетинанні державного кордону (в`їзду/виїзду та перебування на визначеній території); виявляти недійсні документи, а також документи, що не належать їх пред`явникам, затримувати осіб, які пред`явили такі документи, і негайно доповідати про них по команді.

Встановлено, що 28 листопада 2023 року близько 12:25 год. в ППр «Чоп (Тиса)» на виїзд з України прибув ОСОБА_4 , який при проходженні прикордонного контролю на вибуття надав майстер-сержанту ОСОБА_7 свій паспорт для виїзду за кордон.

Водночас, на виконання вимог п. 20 наказу Міністра внутрішніх справ України від 19.10.2015 № 1261 ОСОБА_7 прийняла рішення щодо перевірки поданих ОСОБА_4 документів, в ході чого було встановленно, що останній не має документів, що надають дозвіл на перетин державного кордону України під час дії воєнного стану та останній не значиться у системі «Шлях».

Надалі, біля 13.55 год. 28.11.2023 у ОСОБА_4 виник злочинний умисел щодо передачі службовій особі майстер-сержанту ОСОБА_7 неправомірної вигоди з метою надання дозволу на перетин державного кордону України.

Таким чином, ОСОБА_4 28.11.2023 близько 13:55 год., перебуваючи у міжнародному пункті пропуску через державний кордон України для автомобільного сполучення «Чоп(Тиса)» 94 прикордонного загону, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , достовірно знаючи, що майстер-сержант ОСОБА_7 є службовою особою відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 », перебуває у прикордонному наряді «Перевірка документів- виїзд», а також в силу займаної посади здійснює перевірку документів, які дозволяють виїзд за межі України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, надав останній неправомірну вигоду у розмірі 100 євро, (відповідно до офіційних даних НБУ станом на 28.11.2023 становило 3965,79 грн.) за сприяння безперешкодному перетині державного кордону України без відповідних на те документів.

У такий спосіб ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, а саме у наданні неправомірної вигоди службовій особі за невчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади.

У підготовчому судовому засіданні подано угоду про визнання винуватості, укладену та підписану 19.02.2024 між прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , за участі його захисника ОСОБА_5 , а відтак, розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за участі сторін угоди у порядку ст. 474 КПК України.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену з обвинуваченим ОСОБА_4 від 19.02.2024 року, та призначити обвинуваченому ОСОБА_4 міру покарання, визначену в угоді.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, розкаявся у вчиненому та просив затвердити угоду про визнання винуватості. Окрім того, обвинувачений в судовому засіданні просив розстрочити йому виплату штрафу в сумі 17000 грн. на 2 місяці двома платежами по 8500 грн. зважаючи на те, що після закінчення осітнього закладу не працює в Україні, до цього працював тільки за кордоном,зважаючи на склад його сім`ї.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 просив затвердити угоду про визнання винуватості з розстрочкою сплати штрафу.

Із змісту угоди про визнання винуватості від 19.02.2024 року вбачається, що в такій викладено формулювання обвинувачення за ч. 1 ст. 369 КК України, яке ніким не оспорюється, та дійшли згоди щодо всіх істотних обставин даного кримінального провадження. Обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, та щиро розкаявся. При цьому, сторони погодились на призначення ОСОБА_4 покарання за вчинення кримінального правопорушення, за ч. 1 ст. 369 КК України - у вигляді штрафу 1 (однієї) тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, зміст яких ОСОБА_4 роз`яснено.

В судовому засіданні обвинувачений та прокурор підтвердили суду, що угода про визнання винуватості укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК Україниу підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченомустаттями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 ст. 468 КПК Україниу кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

За правилами ч. 4ст. 469 КПК України, зокрема, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Перед ухваленням рішення про затвердження угоди про визнання винуватості судом під час судового засідання у відповідності до ч. 4 ст. 474 КПК України було з`ясовано в обвинуваченого, чи цілком він розуміє: що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; наслідки укладення та затвердження угод, передбачені статтею 473 КПК України; характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

На всі запитання обвинувачений ОСОБА_4 відповів «так». Після роз`яснення ст.63 Конституції України та ст. 18 КПК України, судом встановлено, що ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 369 КК України за обставин, викладених вище, цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України та наслідки невиконання ним угоди, передбачені ст. 476 КПК України, і наслідки умисного невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 389-1 КК України.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, інтересам суспільства.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши зміст угоди стосовно свідомої добровільної узгодженості сторонами її істотних умов, враховуючи те, що вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 369 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів, сторони розуміють зміст угоди, наслідки її укладення і невиконання, які передбачені ст. ст.473,476 КПК України, угода не суперечить вимогам КК України та КПК України, дії обвинуваченого кваліфіковано за ч. 1 ст. 369 КК України, тобто у наданні службовій особі неправомірної вигоди за вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, дії з використанням наданого їй службового становища, кваліфіковано правильно, суд приходить до переконання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості з призначенням узгодженої сторонами міри покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно дост. 66 КК Українисуд визнає: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, визначенихст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , судом не встановлено.

З врахуванням вищевказаного, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального законодавства, суд вважає, що угода, укладена 19.02.2024 між прокурором ОСОБА_6 , та обвинуваченим ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 , про визнання винуватості, відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, обвинувачений визнав вину добровільно, фактичні підстави для визнання вини наявні, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України, у зв`язку із чим суд вважає, що угода підлягає затвердженню.

Відповідно до ч. 4 ст. 53 КК України з урахуванням майнового стану особи суд може призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року.

Враховуючи складне матеріальне становище обвинуваченого, який не працює, повідомив, що працював до цього за кордоном, а сума штрафу є значною, та те, що прокурор не заперечував проти розстрочки виплати штрафу, керуючись ч. 4 ст. 53 КК України, суд вважає за необхідне розстрочити виплату штрафу терміном на 2 (два) місяці із розрахунку по 8500 грн. щомісячно.

Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався.

Питання речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст.314,368-370,373,374,394,395,468,469,473,475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 19.02.2024 року між прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000858 від 29 листопада 2023 року.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, та призначити йому покарання:

за ч. 1 ст. 369 КК України у вигляді штрафу у розмірі 1 (однієї) тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

На підставі ч. 4 ст. 53 КК України розстрочити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виплату штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. на два місяці, а саме: по 8500 (вісім тисяч п`ятсот) грн. щомісячно в строк до останнього дня кожного місяця, починаючи з дати набрання вироком законної сили.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі призначення штрафу з розстрочкою виплати певними частинами він зобов`язаний сплачувати штраф у розмірі та строки, встановлені вироком суду. Про сплату відповідної частини штрафу він має повідомляти уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату відповідної частини штрафу. Згідно з ч. 4 ст. 26 КВК України у разі несплати чергового платежу штрафу, призначеного як основне покарання, з розстрочкою його виплати, суд через місяць після закінчення строку виплати чергового платежу замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирався.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.12.2023 у справі №308/21352/23, на вилучені в ході огляду місця події 28 листопада 2023 року грошові кошти, а саме: 1 купюру номіналом 100 євро з серійним номером WA.

Речові докази - вилучені в ході огляду місця події 28 листопада 2023 року грошові кошти, а саме: 1 купюру номіналом 100 євро з серійним номером WA - конфіскувати в дохід держави; носій інформації - відеозапис під назвою «10.243.174.8_chl5_2134_5500», розміром файлу 26,5 MB, тривалістю відеозапису 3 хвилини 22 секунди, який отриманий у відповідь на запит слідчого - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленогоКПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок чи ухвала суду, ухвала слідчого судді не набрала законної сили.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1