Дата документу 30.10.2023
Справа № 334/4385/23
Провадження № 1-кп/334/568/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2023 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

представника потерпілого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження 1-кп/334/568/23 у відношенні ОСОБА_4 , обвинуваченого у скоєні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст.286-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Ленінського районного суду м. Запоріжжя перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.286-1 КК України.

В судовому засіданні захисником обвинуваченого адвокатом ОСОБА_5 подано клопотання про зміну запобіжного заходу, в якому захисник просить суд змінити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на обвинуваченого обов`язку з`являтись на першу вимогу суду.

В обґрунтування клопотання зазначає, що згідно ухвали слідчого судді Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 26.04.2023 року до підозрюваного ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб, тобто до 22.06.2023 року, з можливістю внесення застави в розмірі 161 040,00 грн. Такий розмір застави було внесено дружиною підозрюваного ОСОБА_8 на відповідний казначейський рахунок 17.05.2023 року. Після внесення застави ОСОБА_4 було звільнено з-під варти та з моменту звільнення з під-варти у зв`язку з внесенням застави він вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави. Також зазначає, що після звільнення ОСОБА_4 з-під варти пройшло вже більше ніж п`ять місяців. За цей час ОСОБА_4 не переховувався від органу досудового розслідування та суду, виконує всі обов`язки покладені на нього слідством та судом, а тому запобіжний захід у вигляді застави втратив необхідність та підлягає зміні на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на обвинуваченого обов`язку з`являтись на першу вимогу суду.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 заявлене клопотання підтримали та просили таке задовольнити.

Прокурор проти задоволення клопотання заперечив, вважає клопотання передчасним, пославшись на те, що застава є запобіжником не порушення обов`язків, на відміну від особистого зобов`язання.

Потерпілий ОСОБА_9 та його представник адвокат ОСОБА_7 не заперечували щодо задоволення клопотання.

Вивчивши доводи клопотання і додані до такого документи, заслухавши думку учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 182 КПК України, з моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо особи, яка не тримається під вартою, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, а також з моменту звільнення підозрюваного, обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Частинами 3 та 4 ст. 183 цього Кодексу, передбачено, що підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно ч.4 ст.202 КПК України, з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Тобто, з моменту внесення застави, в даному випадку з часу внесення застави завтаводавцем ОСОБА_8 17.05.2023 року, обвинувачений є особою, відносно якого у кримінальному провадженні застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Положеннями КПК України не визначено конкретного строку дії запобіжного заходу у виді застави.

Згідно зі ст. 203 КПК України ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Таким чином, обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді застави продовжує діяти до підстав, визначених ст.203 КПК України.

Відповідно ч.11ст.182 КПК України, застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

У відповідності до ст. 201 КПК України підозрюваний, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до суду клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання. Згідно із ч. 4 цієї статті таке клопотання розглядається слідчим суддею згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

У відповідності до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з положеннями статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: -наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; -наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; - недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Інститут зміни запобіжного заходу пов`язаний з виникненням нових обставин, які впливають на виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим ризикам кримінального провадження. При чому одні й ті ж саме обставини не можуть бути предметом неодноразового розгляду різними судами (слідчими суддями) поданих з системною періодичністю ідентичних клопотань.

Під час розгляду клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу із застави на особисте зобов`язання, суд зважає на те, що застосований до обвинуваченого запобіжний захід у виді застави в достатній мірі забезпечує його належну процесуальну поведінку, а його заміна на особисте зобов`язання за наявності ризиків, передбаченим ст. 177 КПК України, які наведено вище, не є доцільним з урахуванням цілей та мети його застосування.

Враховуючи наведене, оскільки судовий розгляд у кримінальному провадженні № 0000848 від 24.04.2023 відносно ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 286-1 КК України триває, дія запобіжного заходу у вигляді застави не припинилась, суд вважає, що підстав для зміни запобіжного заходу немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 42, 182, 194, 203, 371, 372, 376 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1