Провадження № 1-кп/522/297/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2023 року Місто Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

під час судового розгляду у відкритому судовому засіданні у кримінальному провадженні №0001166 від 04.05.2017 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, громадянина України, із вищою медичною освітою, одруженого, лікаря-анестезіолога, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.140 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_4

захисник- ОСОБА_5

обвинувачений - ОСОБА_3

інші учасники судового провадження:

представник потерпілого- ОСОБА_6

УСТАНОВИВ:

Приморським районним судом м.Одеси здійснюється судовий розгляд у кримінальному провадженні №0001166 від 04.05.2017 року на підставі обвинувального акту стосовно ОСОБА_3 , обвинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.140 КК України

Захисник ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотаннями про призначення повторної комісійної судово-медичної експертизи посилаючись на наступне.

В обґрунтування обвинувачення прокурором надано до матеріалів справи висновок комісійної судово-медичної експертизи №11 від 26 червня 2019 року фактом неналежного надання медичної допомоги ОСОБА_7 ..

1.Вказаний висновок не ґрунтуються на матеріалах справи, а саме: твердження експертів про те, що в медичних документах ОСОБА_7 відображені (наявні) факти перенесення ОСОБА_7 під час попередніх оперативних втручань злоякісної гіпертерміі спростовуються матеріалами справи, а саме в медичних документах ОСОБА_7 відсутні факти встановленого зазначеного діагнозу (більш того в протоколах попередніх операцій не вказано про факти будь-яких ускладнень).

2.Також має місце самостійний та безпідставний вибір експертами медичних документів, які досліджувались експертами, а саме експерти не взяли до уваги показники життєвої діяльності ОСОБА_7 під час прийняття рішення про її переведення з клініки «Моцарт» до клініки «Одрекс» (де є потужне реанімаційне обладнання). Експертами проігноровані показники життєвої діяльності ОСОБА_7 придатні для транспортування, які відображаються в медичних документах складених в клініки «Моцарт» та лікарями швидкої медичної допомоги.

3.Також має місце невірно відкалібрований час в апараті ЕКГ, а саме вказаний час не відноситься до моменту знаходження пацієнтки в клініки «Моцарт» та моменту її транспортування. На вищезазначені обставини експерти уваги не звернули. Також є інші суперечливі висновки експертів, які свідчать про необґрунтованість експертизи, а саме щодо відсутності проби на лідокаїн, загальний аналіз крові з показниками, які нібито мають значні відхилення АСТ і АЛТ. Також до роботи в якості експерта допущена особа, яка не є атестованим судовим експертом.

4. Щодо висновків експертів про збір ОСОБА_3 анамнезу не в повному обсязі, а також не врахуванням фактів епізодів злоякісної гіпертермії перенесеної пацієнткою на попередніх оперативних втручань та непереносимістю пацієнткою лідокаїну.

Відповідно до формулювання обвинувачення, ОСОБА_3 обвинувачують в тому, що анамнез не був зібраний в повному обсязі, а також не враховано непереносимість лідокаїну та не вказано про епізод злоякісної гіпертермії, що вже мав місце під час одного з попередніх оперативних втручань. При тому певній рік оперативного втручання на якому нібито мав місце прояв злоякісної гіпертермії в обвинувальному акті не вказано. Відповідно до висновку комісійної судово-медичної експертизи №11 від 26 червня 2019 року, експерти прийшли до таких самих висновків при тому в частині відповідей експерти також не вказали певний рік/роки оперативних втручань під час яких, на їх думку був прояв злоякісної гіпертермії, а в частині відповідей посилаються на оперативні втручання в 1999 та 2000 роках. Стосовно оперативного втручання в 2000 році хочу наголосити, що в жодному медичному документі не вказано про факт операції в 2000 році, а також мати пацієнтки ОСОБА_8 (допитана 29.01.2020 року), її хресна ОСОБА_9 (допитана 19.01.2021 року), та подруга ОСОБА_10 (допитана 10.06.2022 року) не повідомляли про факт операції в 2000 році. Отже з яких джерел експерти встановили факт оперативного втручання в 2000 році та на підставі яких саме медичних документів незрозуміло, що вже само по собі свідчить про невідповідність висновку матеріалам справи. Таким чином, факт оперативного втручання у ОСОБА_7 в 2000 році не підтверджується матеріалами справи, а отже стороною захисту не враховуються.

5.Щодо анамнезу

По версії сторони захисту у ОСОБА_7 під час оперативного втручання в 1999 році в дійсності не було прояву злоякісної гіпертермії. Відповідно до наказу МОЗ від 26 липня 1999 року N 184 «Про затвердження форм облікової статистичної документації, що використовується в стаціонарах лікувально-профілактичних закладів» (чинний на момент оперативних втручань в 1999 та 2010 роках) у графі діагноз мав бути відображений діагноз «злоякісна гіпертермія», як основний або додатковий. Відображення діагнозу злоякісна гіпертермія має місце тільки в медичній карті стаціонарного хворого №14 складену 05 травня 2017 року в клініки «Моцарт», тобто під час першого встановлення такого діагнозу у ОСОБА_7 , а в жодному медичному документу складеному в 1999 та 2010 роках під час оперативних втручаннь такий діагноз не вказаний. Діагноз злоякісна гіпертермія не вказаний в інших медичних документах складених до 2017 року, а саме: - картка історії розвитку дитини, яка заповнювалась під час життя пацієнтки, - інформаційна згода та оцінка стану здоров`я від 15 жовтня 2010 року, - медична карта амбулаторного хворого №59 від 07 жовтня 2013 року (поліклініка №20 по місцю мешкання пацієнтки), - медична карта стоматологічного хворого від 25 грудня 2013 року, - зведені данні про результати поглибленого огляду за 2009 рік та інші численні виписки складені в різній час та різними медичними установами. Тобто до 2017 року злоякісна гіпертермія не була встановлена та не була відображена в реєстрових медичних документах. Отже ОСОБА_3 не мав об`єктивної можливості встановити у ОСОБА_7 під час збору анамнезу та ознайомлення з попередніми медичними документами діагноз злоякісну гіпертермію, оскільки у пацієнтки вона не була встановлена (зафіксована) раніше. Відповідно до протоколів операцій за 1996, 1999 та 2010 роки оперативні втручання пройшли без будь-яких ускладнень, а відповідно до пояснень спеціаліста ОСОБА_11 прояв злоякісної гіпертермії під час оперативного втручання є ускладненням операції та підлягає обов`язковому відображенню у відповідному протоколі операції та в інших медичних документах для належного інформування наступних лікарів.

Таким чином, висновок комісійної судово-медичної експертизи №11 від 26 червня 2019 року про незібраний анамнез в повному обсязі, а також неврахування факту перенесення на попередній операції прояву злоякісної гіпертермії суперечить матеріалами справи, зокрема медичними документами ОСОБА_7 .. З яких медичних документів експерти зробили висновок про факт перенесення прояву злоякісної гіпертермії взагалі невідомо, а експертиза не має прямих посилань на зазначені медичні документи. Отже можливо встановити, що висновок експертів не ґрунтується на матеріалах справи, більш того, матеріали справи спростовують висновок експертів.

6.Щодо лідокаїну. Є відповідна відмітка про пробу в карті стаціонарного хворого №14, складену 05 травня 2017 року в клініки «Моцарт» (т-1, ас 93). Більш того лідокаїн не є тригером для прояву злоякісної гіпертермії, а отже жодним чином не стосується лікарської помилки та причинно наслідкового зв`язку із смертю пацієнтки.

Теж саме стосується загального аналізу крові від 27 квітня 2017 року та висновку в експертизи щодо підвищених показників АСТ і АЛТ (печінкові проби). Більш того є в наявності контрольний аналіз крові від 04 травня 2017 року з нормальними результатами (т-1, ас 99). В експертизі невірно вказаний апаратний час в результатах ЕКГ зроблених в «МД «Одрекс» 04 травня 2017 року та невірно встановлений час смерті ОСОБА_7 , що свідчить про невідповідність висновку матеріалам справи та помилковість висновку щодо дій ОСОБА_3 про прийняття рішення про переведення пацієнтки до клініки «Одрекс» (де є потужне реанімаційне обладнання).

Відповідно до ст.91 КПК України в предмет доказування входять: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). Таким чином в даній справі, місце та час складення медичної документації має істотне значення та має бути встановлений правильно, в тому числі у висновку експерта. В висновку комісійної судово-медичної експертизи вказано, що рішення про транспортування ОСОБА_7 до клініки «Одрекс» є хибним, оскільки її стан був нетранспортабельний. Такий висновок експерти роблять з посиланням на результати ЧСС, які відображені на ЕКГ зроблені в ТОВ «МД «Одрекс», але з невірно встановленим апаратним часом (т-1, ас. 203-217). В зазначених результатах ЕКГ вказаний час початку зняття кардіограми 11:16 год., а закінчення 13:35 год., але такій час не відповідає обставинам справи та спростовується іншими медичними документами виходячи із наступного.

Так 04 травня 2017 року об 07:00 год. ОСОБА_12 поступила до клініки «Моцарт», що підтверджуються медичногно картою стаціонарного хворого № 14 від 04 травня 2017 року (т-1, ас. 91).

09:50 год. ОСОБА_7 взята на операцію відповідно до листа загального знеболення (т-1, ас 110).

10:00 год. Початок введення анестезії.

10:05 год. Початок операції.

10:25 год. Зупинка подачі севорану, операція зупинена, здійснюються медичні заходи щодо лікування злоякісної гіпертермії.

10:59 год. Викликано реанімаційна бригада карети швидкої медичної допомоги, що підтверджується карткою виїзду швидкої медичної допомоги (т-2, ас 386).

11:12 год. Прибуття карети швидкої медичної допомоги (т-2, ас 386). Зазначений час також підтверджується скріншотами з протоколу огляду предмету від 07 серпня 2017 року (т-1, ас 116) в якому на фото зображено прибуття карети швидкої медичної допомоги до клініки «Моцарт» об 11:21 годин (є відхилення в 9 хвилин, але на досудовому слідстві не перевірявся дійсність апаратного часу камери відеоспостереження, це свідчить про неповноту досудового слідства, але це не може ускладнювати стан обвинуваченого, в будь-якому випадку відхилення є незначним).

11:33 год. Виїзд на госпіталізацію до клініки «Одрекс». В кареті швидкої медичної допомоги пацієнтку підключено до ЕКГ швидкої, результати якої є в матеріалах справи (т-2, ас 390). На наявних відведеннях зазначеного ЕКГ час не вказаний, але є інші відведення ЕКГ швидкої із зазначення часу проведення ЕКГ про що буде мова далі.

Таким чином, ОСОБА_7 знаходилась в клініки «Моцарт» з початку операції та до транспортування її до клініки «Одрекс» на протязі 1 год. 43 хв. (9:50 11:33 = 1:43).

11:39 год. Знята інформаційна частина ЕКГ з відмітною про час, яка зроблена в кареті швидкої медичної допомоги, що свідчить про те, що під час транспортування вона була підключена до ЕКГ швидкої, а показники життєвої діяльності ОСОБА_7 були придатні для транспортування (т-1, ас 198).

11:44 год. Карета швидкої медичної допомоги заїжджає до воріт клініки «Одрекс», що підтверджується скріншотами з протоколу огляду предмету від 07 серпня 2017 року (т-2, ас 5).

11:51 год. ОСОБА_7 прийнято на госпіталізацію в клініку «Одрекс» у відділення АІТ, що підтверджується карткою стаціонарного хворого №10533.2017 від 04 травня 2017 року складену в клініки «Одрекс» (т-1, ас 197).

11:51 год. Проведений первинний огляд (т-1, ас 200).

11:54 год. Розпочати реанімаційні заходи (т-1, ас 200 об.).

З високою ступеню вірогідності саме в 11:54 годин (з моменту початку реанімаційних заходів) пацієнтку підключено до ЕКГ, якій знаходиться в клініки «Одрекс» та результати якого є в матеріалах справи у т-1, ас 203-217, але апаратний час кардіографа не відповідав дійсному часу. Апаратний час (невірний) на стрічки ЕКГ вказаний: 11:16 годин початок та 13:35 годин закінчення, отже загальний час зняття показників життєвої діяльності ОСОБА_7 склав 2 год. Та 19 хв. (11:16 13:35 = 2:19). Якщо апаратний час був «збитий» (виставлений невірно), то загальний час його роботи сумніву не викликає та складає саме 2 год. Та 19 хв.

13:35 год. Констатована біологічна смерті пацієнтки, про що вказано в листі реанімаційних заходів (т-1, ас 200 об.). Також відповідно до результатів ЕКГ станом на 13:35 год. (невірний апаратний час) можливо побачити асистолію (припинення діяльності серця), тобто фактичну смерть пацієнтки. Але цей час фактично не може відповідати дійсності, а саме загальний час проведення реанімаційних заходів до констатації біологічної смерті пацієнтки відповідно листа реанімаційних заходів склав 1 год. 41 хв., в той час коли ЕКГ фіксував неефективний кровообіг до асистолії (припинення діяльності серця) на протязі 2 год. 19 хв. Отже цілком ймовірно, що є формальна помилка у часі закінчення надання реанімаційних заходів та у часі фіксування біологічної смерті пацієнтки, яку формально взяли з невірного апаратного часу закінчення роботи ЕКГ. Якщо до початку надання реанімаційних заходів (11:54) додати загальний час роботи ЕКГ (2:19), з урахуванням моменту асистолії, яка відображена в тих самих результатах ЕКГ, то час смерті пацієнтки повинен складати 14:13 год.

14:16 год. Працівник клініки «Одрекс» Мунтян повідомила на лінію 102 про смерть ОСОБА_7 , що підтверджується відповідним витягом з служби 102 (т-1, ас. 1). Отже з урахуванням часу початку проведення реанімаційних заходів та загального знаття показників життєвої діяльності на ЕКГ та моментом асистолії, а також часом повідомлення про смерть на лінію 102 з високою степеню вірогідності час смерті ОСОБА_7 є 14:13 год.

Сторона обвинувачення стверджує, що результати ЕКГ з початком часу роботи 11:16 та закінченням 13:35 (загальним часом робити та фіксування неефективного кровообігу 2 год. 19 хв.) нібито були знати в клініки «Моцарт», але це фактично неможливо, оскільки ОСОБА_12 перебувала в клініки «Моцарт» з початку оперативного втручання та до початку транспортування її в клініку «Одрекс» 1 год. 43 хв., а загальний час роботи ЕГК з фіксуванням неефективного кровообігу складає 2 год. 19 хв., отже фактично не можливо щоб зазначені результати ЕКГ були знати в клініки «Моцарт».

Більш того до клініки «Моцарт» був адресований адвокатський запит в якому захист просить повідомити чи є в клініки «Моцарт» електрокардіограф (якій пише результат на паперову стрічку). На такий запит отримана відповідь від 18 вересня 2023 року про те, що у клініки «Моцарт» відсутній апарат для зняття ЕКГ (електрокардіограф). В операційній кімнаті використовується монітор основних показників діяльності серцево-судинної системи. Отже це додатковий доказ того, що ЕКГ, результати якого наявні в карті стаціонарного хворого № 1530 (т-1, ас. 203-217) не могли бути зняти в клініки «Моцарт».

Також відповідно до отриманої відповіді на адвокатський запит отриманий від клініки «Одрекс» від 20 травня 2022 року, невідповідності часу даних кардіографа в кардіограмах ОСОБА_7 міг мати місце через технічну помилку в часі самого кардіографа (невірно встановлений, скинутий таймер).

Також як видно з результатів ЕКГ зроблених в швидкої медичної допомоги (т-2, ас 390) та фрагмент ЕКГ (т-1, ас 203-217) знятих в клініки «Одрекс» на відмітки невірного апаратного часу (11:39) не могли були знати, ні в клініки «Моцарт», а ні в кареті швидкої медичної допомоги, оскільки в такому випадку пацієнтка одночасно була підключена до двох ЕГК одночасно, що звісно неможливо.

Додаткового прошу звернути увагу Суду, що на результатах ЕКГ клініки «Одрекс» (т-1, ас 203-217) з початку зняття результатів серцевої діяльності фіксується різні види серцевої активності, які потребують допоміжних реанімаційних заходів у вигляді штучного масажу серця та вентиляції легень, а по закінченню його роботи на протязі 2 год. 19 хв. відображається асистолія (припинення діяльності серця). В той час коли активність серцевої діяльності відображена в ЕКГ швидкої (т-1, ас 198 та т-2, ас 390) не потребує допоміжних реанімаційних заходів у вигляді штучного масажу серця та вентиляції легень, а отже результати зазначених двох ЕКГ значно відрізняються та не можуть бути зняти в один і той самий час. Отже це ще один додатковий аргумент до того, що апаратний час ЕКГ клініки «Одрекс» виставлений невірно.

Виходячи із наведеного з урахуванням сукупності даних часу отриманих з карти стаціонарного хворого № 14, відеозапису з камер відеоспостереження клініки «Моцарт», карти виїзду карети швидкої медичної допомоги, результатів ЕКГ швидкої медичної допомоги знятих під час транспортування, відеозапису з камер відеоспостереження клініки «Одрекс», карти стаціонарного хворого № 1053, первинного огляду (з вказанням часу), реанімаційні заходи (з вказанням початку їх проведення), відповідей на адвокатські запити з клініки «Моцарт» та «Одрекс», а також часом повідомлення на лінію 102 про смерть ОСОБА_7 можливо прийти до висновку про факт невідповідності дійсного часу початку та закінчення ЕКГ, які зроблені в клініки «Одрекс» та знаходяться в медичній карті стаціонарного хворого № 1530 (т-1, ас. 203-217). Більш того результати ЕКГ, зняти в клініки «Одрекс» та зняти в кареті швидкої медичної допомоги значно відрізняються видами серцевої діяльності та апріорі не могли бути знати в один і той самий час.

Якщо застосувати до результатів ЕКГ, знятих в клініки «Одрекс», вірний час початку роботи кардіографа з урахуванням часу початку реанімаційних заходів (11:54), то усі колізії в часі в медичних документах зникнуть та у сукупності будуть свідчити дійсні обставини справи та дійсний стан пацієнтки в певній час надання їй медичної допомоги. При тому апаратний час ЕКГ в клініки «Одрекс», з урахуванням факту його невідповідності, мав бути перевірений на стадії досудового слідства, що зроблено не було. Отже має місце неповнота досудового слідства відносно обставин, які підлягають встановленню у відповідності до ст. 91 КПК України.

Експерти зробили невірний висновок про те, що ОСОБА_12 доставлено в клініку «Одрекс» в стані клінічної смерті, зазначеним висновком експерти підкреслюють нібито невірно прийняте анестезіологом ОСОБА_3 рішення про переведення пацієнтку в клініку «Одрекс» (де є потужне реанімаційне обладнання

Відповідно до висновку експертів вказано про те, що нібито ОСОБА_7 була доставлена в клініку «Одрекс» в стані клінічної смерті, при тому експерт не посилається на певний медичний документ з якого він робить такій висновок. Отже в цій частині висновок експерта є необґрунтований. Більш того в медичних документах не має свідчень про те, що пацієнтка доставлена в клініку «Одрекс» в стані клінічної смерті. Відповідно до листа загального знеболення складеного в клініки «Моцарт» (т-1, ас 110) вказаний ЧСС 70-80, температура тіла 37.3 39.4 оС, артеріальний тиск 100/70.

Відповідно результатів огляду пацієнтки реанімаційною бригадою швидкої медичної допомоги, яка відображена в карті виїзду швидкої медичної допомоги (т-2, ас 396-387) стан пацієнтки наступний: ЧСС 81, артеріальний тиск 110/70, пацієнтка знаходиться в стані медикаментозного сну. Також відповідно до даними ЕКГ зробленого в кареті швидкої медичної допомогою під час транспортування (т-2, ас 390) ЧСС складає 81. Отже відповідно ритму серцевої діяльності відображеному в результатах згаданого ЕКГ, стан ОСОБА_7 є придатний для транспортування (про це також свідчив спеціаліст ОСОБА_11 під час ознайомлення із вищезазначеними медичними документами). Також придатний стан для транспортування підтверджує ще один фрагмент ЕКГ знятий в кареті швидкої медичної допомоги та якій знаходиться в карті стаціонарного хворого №1058.2017 (т-1, ас 198).

Висновок експертів про те, що пацієнтка доставлена в клініку «Одрекс» в стані клінічної смерті спростовуються скріншотами з відеозапису камери спостереження клініки «Одрекс», які є у додатках до протокол огляду предмету від 07 серпня 2017 року (т-2, ас 7). На зазначених скріншотах зображена ОСОБА_7 у супроводі лікарів клініки «Одрекс», а також ОСОБА_3 . На зазначених скріншотах видно, що присутні лікарі НЕ здійснюють ОСОБА_7 реанімаційні заходи, які необхідно робити під час знаходження пацієнтки в стані клінічної смерті (штучне дихання і непрямий масаж серця). В свою чергу сторона обвинувачення наголосила на тому, що реанімаційні заходи людини, яка знаходиться в стані клінічної смерті, можливо тимчасово припиняти, тому на скріншотах лікарі не здійснюють реанімаційні заходи, але такий аргумент прокурора є надуманим та не відповідає уніфікованому клінічному протоколу екстреної медичної допомоги, затвердженого Наказом Міністерства охорони здоров`я від 15 січня 2014 року за N 34. Також відповідно до пояснень спеціаліста ОСОБА_11 у разі зупинки серця (настання клінічної смерті) реанімаційні заходи прочиняються негайно після зупинки кровообігу в тому місці де це встановлено, а також реанімаційні заходи проводиться до моменту відновлення серцевого ритму, або до моменту констатації біологічної смерті. Також спеціаліст наголосив, що реанімаційні заходи проводяться безперервно, тобто жодних обставин за якими можливо тимчасового зупинити штучний масаж серця не дозволяється (транспортування, перевезення, тощо).

Також висновок про те, що ОСОБА_7 нібито доставлена в клініку «Одрекс» в стані клінічної смерті спростовує допитаний у суді 10 жовтня 2022 року в якості свідка лікар реанімаційної бригади швидкої медичної допомоги ОСОБА_13 , якій пояснив, що під час транспортування у пацієнтки постійно проводився моніторинг її стану життєвої діяльності , а також знімались результати ЕКГ, які міститься в матеріалах справи (т-1, ас 198 та т-2, ас 390). Свідок наполягав, що результати ЕКГ, які знаходяться в матеріалах справи в т-1, ас 198 та в т-2, ас 390, були зроблені саме під час транспортування ОСОБА_7 до клініки «Одрекс». Також свідок пояснів, що він доставив пацієнтку до клініки «Одрекс» де їх спочатку зустріли лікар та фельдшер прийомного відділення. Потім їх підняли на ліфті на другий поверх та їх зустрів черговий лікар анестезіолог та завідуючий реанімацією. На протязі усього чого часу, коли свідок супроводжував пацієнтку, реанімаційні заходи пацієнтки у вигляді закритого масажу серця та вентиляцію легень не здійснювалось, оскільки пацієнтка реанімаційних заходів не потребувала. Тобто пацієнтка не була в стані клінічної смерті.

Таким чином висновок експертів про те, що нібито ОСОБА_7 доставлена в клініку «Одрекс» в стані клінічної смерті суперечить вищезазначеним медичним документам, а також поведінкою лікарів зображену на скріншотах вищевказаної камери зовнішнього спостереження, а також допитом свідка. Більш того є об`єктивні показники життєвої діяльності ОСОБА_7 у вигляді результатів ЕКГ, знятих в кареті швидкої медичної допомоги.

Також на початку результатів ЕКГ знятих в клініки «Одрекс» з невірно виставленим апаратним часом «збитим» (т-1, ас. 203-217) можливо встановити, що ЕКГ спочатку зафіксувало нормальну серцеву діяльність, а тільки потім тахікардію (прискорене серцебиття) або неефективний кровообіг. Отже з урахуванням того, що результати ЕКГ зняти в клініки «Одрекс» з невірно виставленим апаратним часом «збитим», а початок зняття ЕКГ є фактично початком надання реанімаційних заходів (11:54), то можливо прийти до висновку, що на момент прийняття ОСОБА_3 рішення про переведення пацієнтки до клініки «Одрекс» її стан був придатний для транспортування, а неефективний кровообіг, якій відображений з вищезазначених результатах ЕКГ клініки «Одрекс» трапився після доставки в клініку «Одрекс» в наслідок ускладнень розвитку прояву злоякісної гіпертермії, які не залежать від дій лікарів.

Таким чином можливо встановити, що висновок експертів про те, що ОСОБА_7 доставлена в клініку «Одрекс» в стані клінічної смерті не підтверджується матеріалами справи. Більш того наявні в матеріалах справи медичні документи, зокрема результати ЕКГ швидкої медичної допомоги та картка виїзду швидкої медичної допомоги у сукупності з допитом свідка ОСОБА_13 реаніматолога швидкої медичної допомоги, свідчать про придатний стан пацієнтки для транспортування. Придатний стан для транспортування також підтвердив спеціаліст ОСОБА_11 після ознайомлення з указаними медичними документами. Отже висновок експертів не ґрунтується на матеріалах кримінального провадження, зокрема медичних документах, що є підставою для призначення повторної експертизи.

7.З приводу додаткових доводів для призначення повторної експертизи

Експерти у своєму висновку посилаються на показники температура тіла пацієнтки в клініки «Моцарт» в 41,5 42 С, але в медичних документах не фіксувалась така температура, що є додатковим доказом того, що висновок експертів не ґрунтується на матеріалах справи. З урахуванням того, що такі порушення є регулярними та послідовними (нібито встановлений діагноз ЗГ в 1999 році, операції в 2000 році та інше) свідчать про те, що або експертам надіслали на дослідження інші (підроблені) медичні документи, або експерти самостійно видумали неіснуючі діагнози, неіснуючі операції та неіснуючі показники життєвої діяльності пацієнтки (в тому числі вищезазначену температуру тіла). Таким чином, оскільки висновок експертів №11 від 12.06.2019 року поставив велику кількість додаткових запитань відносно усіх лікарів (хірургів, анестезіолога та інших), а також відносно двох лікувальних установ, а в обвинувальному акті вирішується питання тільки відносно анестезіолога клініки «Моцарт» ОСОБА_3 , сторона захисту вважала за необхідне поставити перед експертами запитання, які стосуються виключно дій обвинуваченого.

Обвинувачений в судовому засіданні клопотання про призначення експертизи підтримав.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, оскільки питання, яке захист пропонує поставити на вирішення повторної експертизи, досліджене під час проведення первісної експертизи.

Представник потерпілої сторони заперечував проти задоволення клопотання.

Розглянувши клопотання, заслухавши думки учасників судового процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 332 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених ст. 242 КПК України, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.

Відповідно до ч. 1 ст. 242 КПК України експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 цього Кодексу, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.

Згідно ст.1 Закону України «Про судову експертизу», судова експертиза це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів дізнання, досудового та судового слідства.

Згідно ст.7 Закону України «Про судову експертизу» встановлено, що судово-експертну діяльність у кримінальному провадженні здійснюють державні спеціалізовані установи, а в інших випадках також судові експерти, які не є працівниками зазначених установ, та інші фахівці (експерти) з відповідних галузей знань у порядку та на умовах, визначених цим Законом. Виключно державними спеціалізованими установами здійснюється судово- експертна діяльність, пов`язана з проведенням криміналістичних, судово- медичних і судово-психіатричних експертиз.

Відповідно до п. 1.2 Розділу І Інструкції про проведення судово-медичної експертизи, затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17.01.1995 №6, судово-медична експертиза здійснюється на принципах законності, об`єктивності, повноти дослідження та незалежності державними установами бюро судово-медичних експертиз.

Згідно з п. 4.1 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17.01.1995 №6 судово-медична експертиза з метою встановлення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень проводиться судово-медичним експертом шляхом медичного обстеження особи. Проведення цієї експертизи тільки за медичними документами (історії хвороби, індивідуальній карті амбулаторного хворого тощо) допускається у виняткових випадках і лише за наявності справжніх повноцінних документів, що містять вичерпні дані про характер ушкоджень, їх клінічний перебіг та інші необхідні відомості.

Сторона захисту стверджує, що висновок комісійно-судової експертизи №11 від 12.06.2019 року за фактом неналежного надання медичної допомоги ОСОБА_7 суперечить та не ґрунтується на інших матеріалах кримінального провадження, викликає сумніви та суперечності в його правильності, для усунення яких необхідні спеціальні знання.

Згідно з процесуальним законодавством України, експертами виконуються первинні, додаткові, повторні, комісійні та комплексні експертизи. Повторною є експертиза, під час проведення якої, досліджуються ті самі об`єкти і вирішуються ті самі питання, що й при проведенні первинної (попередніх) експертизи (експертиз). Комісійною є експертиза, яка проводиться двома чи більшою кількістю експертів, що мають кваліфікацію судового експерта за однією експертною спеціалізацією (фахівцями в одній галузі знань). Комісія експертів може утворюватися органом (особою), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), або керівником експертної установи

Норми законодавства не вказують чітко на те, що питання при повторній експертизі повинні бути сформульовані виключно аналогічні по тексту попереднім.

Призначаючи повторну експертизу з метою усунення виявлених суперечностей у висновку експертизи №11 від 12.06.2019 року суд враховує таку засаду кримінального провадження, як гарантія права особи на справедливий суд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону (ст.21 КПК України).

Судовий розгляд спрямований на вирішення всіх завдань кримінального провадження (ст.2 КПК України) з дотримання загальних його засад (ст.7 КПК України), з дотриманням презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини особи поза розумним сумнівом.

Відповідно до ст.370КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, ґрунтуватись на підставі об`єктивно встановлених обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Впродовж судового розгляду досліджено значну кількість доказів, допитано експертів та свідків, відтак, призначення повторної експертизи з метою повного з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, встановлення об`єктивної істини та ухвалення законного, обґрунтованого та вмотивованого судового рішення у справі є виправданим.

Відповідно до ст.94КПК України жоден доказ не має наперед встановленої сили і оцінюється судом за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожен доказ точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відтак, проведена на підставі даної ухвали експертиза не матиме для суду визначального значення, буде оцінюватись у відповідності вимогам ст.94 КПК України в сукупності з усіма доказами у справі і даними усіх проведених експертиз.

Суд не включатиме до запитань експертам запитання, які не входять до компетенції судово-медичної експертизи і які носять правовий характер та не потребують спеціальних знань у галузі судової медицини.

Відповідно до п.3 Правил проведення комісійних судово-медичних експертиз в бюро судово-медичної експертизи, затверджених наказом МОЗ України від 17.0І.І.995 № 6 та зареєстрованих в міністерстві юстиції України 26.07.1995 за № 256/792 (далі Правила) комісійні експертизи проводяться з метою усунення протиріч між раніше проведеною експертизою та іншими матеріалами справи у випадку необґрунтованості висновків або сумнівів особи, яка проводить дізнання, слідчого, прокурора, судці або суду в правильності згаданої експертизи, а також з метою встановлення правильності надання медичної допомоги у випадках притягнення до кримінальної відповідальності медичних працівників за «професійні правопорушення».

Перед експертами суд ставить на вирішення питання, яке потребує спеціальних знань у галузі судової медицини.

З метою виключення будь-яких сумнівів щодо упередженості при проведенні повторної експертизи, суд вирішив проведення експертизи доручити судово-медичним експертам Вінницького обласного бюро судово медичної експертизи, що розташоване за адресою: 21012 м.Вінниця, вул. Г.Успенського, 83. Чинне законодавство, що регулює питання призначення експертиз, не зобов`язує проведення повторної експертизи експертною установою, яка первинно проводила дослідження.

Оскільки для проведення зазначеної експертизи потрібний значний проміжок часу, на час проведення експертизи провадження слід зупинити.

Тому клопотання сторони захисту про повторне залучення експерта підлягає задоволенню обсязі з наведених підстав.

Разом з цим, суд вважає за необхідне доповнити перелік запитань для вирішення експертами шляхом більш детальної їх конкретизації, з огляду на дискреційні повноваження, передбачені ч.2 ст. 332 КПКУ.

Керуючись ст.ст. 242, 332, 357, 358, 376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_3 про призначення експертизи задовольнити.

Призначити у кримінальному провадженні №0001166 від 04.05.2017 року, повторну комісійну судово-медичну експертизу, для проведення якої залучити експертів Вінницького обласного бюро судово-медичної експертизи розташованого за адресою: вул. Гліба Успенського,83 Вінниця, Вінницька область, 21012.

На вирішення експертизи поставити наступні запитання:

-Чи вбачаються порушення вимог діючого законодавства, клінічних протоколів, посадової інструкції, тощо, в діях лікаря-анестезіолога ОСОБА_3 під час підготовки та проведення операційного втручання а також при наданні медичної допомоги ОСОБА_7 в клініці «Моцарт» 04 травня 2017 року, якщо так, то які саме і до настання яких тяжких наслідків вони призвели?

-Чи потрібно було перед прийняттям лікарем-анастезіологом ОСОБА_3 рішення про проведенням операційного вручання, здійснити додаткове обстеження пацієнта ОСОБА_7 та отримати додаткові консультації?

-Чи у повному обсязі лікарем-анастезіологом ОСОБА_3 проведено анамнез щодо стану здоров`я ОСОБА_7 .?

-Чи повинен був лікар-анастезіолог ОСОБА_3 надавати медичну допомогу та проводити реанімаційні заходи відносно ОСОБА_7 з урахуванням її стану в умовах клініки «Моцарт», та чи вірним було рішення про транспортування її до медичної установи «Медичний дім «Одрекс»?

-Чи можна було запобігти виникненню злоякісної гіпертермії у ОСОБА_7 та настанню її смерті?

Ухвалу направити на виконання до Вінницького обласного бюро судово - медичної експертизи.

Попередити експертів Вінницького обласного бюро судово - медичної експертизи, яким буде доручено проведення експертизи про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку експерта та відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків, передбачених статтями 384, 385 КК України.

Провадження у справі на період проведення експертизи зупинити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя:

16.10.2023