19.02.2024
Справа № 642/4601/20
Провадження № 1-кп/642/46/24
У Х В А Л А

16 лютого 2024 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові, дистанційно, в режимі відеоконференції, кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001498, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України ,-

В С Т А Н О В И В:

На розгляді в Ленінському районному суді м. Харкова перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

В ході досудового розслідування у відношенні обвинуваченої ОСОБА_4 був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 25.12.2023 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_4 був продовжений на 60 днів, а саме до 23.02.2024.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України на суд покладається обов`язок незалежно від наявності клопотань сторони обвинувачення або і захисту розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з того моменту, як до суду надійшов обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, або з того дня, коли до обвинуваченого судом був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні наполягав про доцільність збереження обраного обвинуваченій запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зазначивши, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні інкримінованого їй злочину, який відноситься до категорії особливо тяжкого, ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були враховані слідчим суддею, а пізніше і судом при обранні обвинуваченій запобіжного заходу не змінилися та продовжують існувати, свідки сторони обвинувачення на даний час не допитані, обвинувачена, перебуваючи на волі, може впливати на їх покази, переховуватись від суду.

При вирішенні даного питання обвинувачена ОСОБА_4 та її захисник ОСОБА_5 поклались на розсуд суду.

Суд, вислухавши думки учасників процесу, перевіривши матеріали справи , приходить до висновку що обвинуваченій ОСОБА_4 необхідно продовжити строк дії обраного відносно неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, виходячи з наступного .

Відповідно до ст. 178 КПК при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 нього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих кронами кримінального проваджений матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1)вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального

правопорушення;

2)тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного,

обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він

підозрюється, обвинувачується;

3)вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4)міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного

проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5)наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8)наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9)дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо

вони застосовувалися до нього раніше;

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання осіб під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахування конкретних обставин. Тримання осіб під вартою може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

При розгляді питання про доцільність тримання осіб під вартою судовий орган повинен брати до уваги факти які можуть мати відношення до справи: характер «обставини» і тяжкість передбачуваного злочину, обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин, покарання яке можливо буде призначене в результаті засудження, характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічні відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься в положеннях ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.

Також, практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, а відтак суд не приймає доводи захисника та обвинуваченого щодо зміни запобіжного заходу на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою.

Так обвинувачена ОСОБА_4 має постійне місце реєстрації, раніше не судима, є інвалідом третьої групи, обвинувачується у вчиненні злочину, який відноситься до категорії особливо тяжкого, однак на даний час не всі свідки сторони обвинувачення були допитані судом , а тому суд вважає, що у разі обрання обвинуваченій запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, остання зможе здійснювати тиск на свідків з метою дачі пояснень необхідних стороні захисту, а також переховуватись від суду.

При цьому суд зазначає, що стороною захисту не надано суду доказів відсутності ризиків, які були встановлені та прийнятті до уваги слідчим суддею при обранні йому запобіжного заходу.

Таким чином, суд на даному етапі розгляду кримінального провадження не вбачає підстав для не продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого або зміни йому запобіжного заходу на більш м`який.

Суд також вважає, що зміна обвинуваченій обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`які запобіжні заходи будуть недостатніми для запобігання ризикам встановленим ст.177 КПК України.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 331, 372, 376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 діб, а саме до 15 квітня 2024 року включно.

Термін дії ухвали до 15.04.2024 року.

Відкласти судове засідання на 01.03.2024 року на 10.00 год.

Ухвалу направити на виконання до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена стороною захисту безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченою в той же строк, але з моменту вручення їй ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Суддя ОСОБА_1