В И Р О К

іменем України

Справа №377/863/23

Провадження №1-кп/377/52/23

29 листопада 2023 року Славутицький міський суд Київської області у складі головуючої - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань ( далі -ЄРДР) за №0001624 від 04 вересня 2023 року, стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в селі Пакуль, Чернігівського району, Чернігівської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, з повною загальною середньою освітою, зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

1) вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 25 лютого 2002 року за частиною 3 статті 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки, на підставі статті 96 КК України застосовано додаткове покарання у вигляді лікування від алкоголізму, звільненого 12 квітня 2005 року у зв`язку з відбуттям покарання;

2) вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 11 травня 2010 року за частиною 3 статті 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки, на підставі статті 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком три роки;

3) вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 01 вересня 2010 року за частиною 3 статті 185 КК України, статтею 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки шість місяців, звільнений 22 травня 2013 року постановою Уманського міського суду Черкаської області від 14 травня 2013 року умовно-достроково на невідбутий строк шість місяців чотирнадцять днів;

4) вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 19 травня 2014 року за частиною 1 статті 395 КК України до покарання у виді арешту на строк один місяць;

5) вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 13 грудня 2018 року за частиною 2 статті 15, частиною 3 статті 185 КК України до покарання у виді арешту на строк шість місяців;

6) вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 20 квітня 2021 року за частиною 3 статті 186 КК України, статтею 69 КК України до покарання у виді арешту на строк шість місяців,

- обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 289 Кримінального кодексу України,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення таємного викрадення чужого майна, маючи не зняту і не погашену у встановленому законом порядку судимість за такі кримінальні правопорушення, на шлях виправлення та перевиховання не став та повторно, незаконно заволодів транспортним засобом з проникненням у приміщення за наступних обставин.

04 вересня 2023 року, в період часу з 02 годин до 05 години, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, однак не пізніше 05 години 20 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, шляхом вільного доступу, зайшов на територію домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де виявив гаражне приміщення, в якому знаходився автомобіль «DAEWO LANOS», реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартістю 83 010 гривень, який належить на праві власності ОСОБА_4 , у зв`язку з чим у ОСОБА_5 виник умисел на повторне, незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом з метою використання його в особистих цілях, а саме доїхати до місця свого постійного проживання.

Реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на повторне незаконне заволодіння транспортним засобом, усвідомлюючи, що його дії носять злочинний характер, скориставшись відсутністю власника домоволодіння та сторонніх осіб, ОСОБА_5 проник в середину вказаного гаражного приміщення та, підійшовши до зазначеного автомобіля «DAEWO LANOS», виявив, що дверцята автомобіля були не зачиненими, а ключі від автомобіля знаходилися в замку запалювання. Після цього ОСОБА_5 , без дозволу власника автомобіля на право користування ним та не маючи права керування транспортними засобами, усвідомлюючи суспільно- небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, та бажаючи їх настання, відчинив ворота та виїхав на автомобілі «DAEWO LANOS», реєстраційний номер НОМЕР_1 , за територію домоволодіння на проїжджу частину дороги по Прибалтійському проїзду міста Славутича, Вишгородського району, Київської області, у зв`язку з чим залишив місце вчинення злочину та тим самим повторно незаконно заволодів автомобілем потерпілого ОСОБА_4 , спричинивши останньому матеріальну шкоду на загальну суму 83 010,00 гривень. Після цього ОСОБА_5 розпорядився вказаним автомобілем на власний розсуд, а саме направився на ньому до села Папірня, Чернігівського району, Чернігівської області, де і був затриманий в порядку статті 208 КПК України, в результаті чого його злочинна діяльність була припинена.

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковано за частиною другою статті 289 Кримінального кодексу України як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, з проникненням у приміщення.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні свою вину у вчиненні вказаного злочину, за обставин, викладених у вироку, визнав повністю. Суду показав, що 04 вересня 2023 року, в темну пору доби, у період часу з 02 до 05 години, він, знаходячись у м.Славутич, прийшов до одного з будинків Вільнюського кварталу, зайшов через хвіртку дверей на територію домоволодіння, де у подальшому побачив гараж, в якому в цей час знаходився автомобіль світлого кольору «DAEWO LANOS», що належить потерпілому. Він вирішив взяти цей автомобіль, щоб доїхати до дому. Скориставшись тим, що двері в автомобілі були не зачинені, а в замку запалювання знаходилися ключі, він запустив двигун, після чого відчинив ворота та поїхав на вказаному автомобілі до дому в с. Папірня Чернігівського району, Чернігівської області. Під час вчинення цих дій він перебував у стані алкогольного сп`яніння. Він розумів наслідки своїх дій, оскільки раніше притягувався до кримінальної відповідальності за незаконне заволодіння транспортним засобом. Тому коли приїхав на цьому автомобілі в с.Папірня, у подальшому хотів залишити автомобіль на блокпосту та пішки прийти до потерпілого, щоб вибачитися, але в цей день у с.Папірня його затримали працівники поліції, які вилучили вказаний автомобіль. Будь-якого права користування вказаним автомобілем він не мав. Шкодує про свій вчинок, вважає, якщо б не був у стані алкогольного сп`яніння, то не скоїв би цей злочин.

Потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні суду показав, що з обвинуваченим він раніше не був знайомий. На початку вересня 2023 року, близько 02 години, він знаходився вдома в будинку АДРЕСА_3 . В цей час до нього прибігла дочка, яка повідомила, що хтось стукає у хвіртку їхнього домоволодіння. Коли він вийшов на вулицю, то побачив там обвинуваченого ОСОБА_5 , який поскаржився на свій стан та попросив пригостити його алкогольним напоєм. Він налив обвинуваченому горілки, яку той випив. Обвинувачений запитував у нього, чи може він відвезти його до дому, але він відмовився, оскільки була комендантська година. Потім він вивів обвинуваченого за хвіртку домоволодіння та пішов спати. Гараж знаходиться у підвалі будинку, двері у гаражі закривалися без замку. Вранці наступного дня, близько 11:00, вийшовши на вулицю, він побачив, що ворота гаража були відкриті, а його автомобіля «DAEWO LANOS», реєстраційний номер НОМЕР_1 , немає. Ключі від замку запалювання дійсно знаходилися в автомобілі. Так як обвинувачений розповів йому про себе усе, повідомив, що відбував покарання, має сестру та живе у с. Папірня, навіть надав йому квитанцію, на якій було зазначено його прізвище, ім`я та по батькові, то він викликав поліцію та надав поліцейським всю зазначену інформацію, тому його швидко знайшли. У той же день поліцейські повернули йому вказаний автомобіль. Будь-якого дозволу на право керування цим автомобілем він обвинуваченому не давав.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор просив, з урахуванням того, що обвинувачений визнав свою вину повністю, здійснювати розгляд відповідно до частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України та обмежитись допитом обвинуваченого, потерпілого, дослідженням документів, що характеризують особу обвинуваченого, мають значення для вирішення долі речових доказів, стягнення процесуальних витрат, а також дослідженням процесуальних документів, що стосуються запобіжного заходу.

Суд, ураховуючи повне визнання вини обвинуваченим за частиною другою статті 289 Кримінального кодексу України, повідомлення ним фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення, які відповідають обставинам, викладеним в обвинувальному акті, заслухавши думки учасників судового провадження, за відсутності заперечень і сумнівів у добровільності їх позицій на підставі частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та ухвалив обмежитися допитом обвинуваченого, потерпілого, дослідженням документів, що характеризують особу обвинуваченого, мають значення для вирішення долі речових доказів, стягнення процесуальних витрат, а також дослідженням процесуальних документів, що стосуються запобіжного заходу.

При цьому, суд виходить з того, що обвинувачений розуміє суть пред`явленого обвинувачення, розуміє зміст фактичних обставин справи, які не оспорює, усвідомлює неможливість у подальшому оспорити ці фактичні обставини в апеляційному порядку, що підтвердив у судовому засіданні. Інші учасники судового провадження також розуміють зміст фактичних обставин, які не оспорюють, та усвідомлюють неможливість у подальшому оспорити ці фактичні обставини в апеляційному порядку, що також підтвердили в судовому засіданні. Відтак у даному випадку в суду відсутні сумніви щодо добровільності та істинності позиції обвинуваченого та інших учасників з цього питання.

Такими чином, відповідно до статті 22 Кримінального процесуального кодексу України стороною обвинувачення доведено, що ОСОБА_5 повторно незаконно заволодів транспортним засобом з проникненням у приміщення, тобто вчинив злочин, передбачений частиною другою статті 289 Кримінального кодексу України.

У поданій до суду заяві потерпілий зазначив, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має ( а.с. 121).

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Щодо особи обвинуваченого та призначення йому покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому відповідно до загальних засад призначення покарання, передбачених статтею 65 Кримінального кодексу України, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , відповідно до статті 66 Кримінального кодексу України суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, що відповідно до статті 67 Кримінального Кодексу України обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Суд бере до уваги, що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до частини п`ятої статті 12 Кримінального кодексу України, є тяжким злочином.

Обвинувачений офіційно не працює, легального доходу не має, раніше неодноразово судимий, в тому числі за вчинення злочинів, передбачених частиною третьою статті 185 Кримінального кодексу України, та маючи незняту та непогашену судимість повторно вчинив тяжкий злочин, передбачений частиною другою статті 289 Кримінального кодексу України ( а.с.95-97).

Згідно з характеристикою Пакульського старостинського округу Михайло-Коцюбинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області №82 від 04.09.2023, ОСОБА_5 за місцем проживання характеризується позитивно. Скарг на його поведінку до старостинського округу не надходило, в порушенні громадського порядку поміченим не був ( а.с. 93).

Як вбачається із досудової доповіді, на обліку в лікаря нарколога в КНП «Чернігівська центральна районна лікарня» ОСОБА_5 не перебуває, 05.12.2001 звертався за допомогою в КНП «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня», встановлено діагноз «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності». Факторами, що підвищують ризик вчинення повторного кримінального правопорушення є скрутне матеріальне становище, зловживання алкоголем. Ризик вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства, в тому числі окремих осіб, є високим. Орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 без позбавлення або обмеження волі на певний строк, може становити високу небезпеку для суспільства ( у тому числі для окремих осіб). Виконання покарання, застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції ( а.с. 115-120).

Врахувавши фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення, наявність обставин, що пом`якшують покарання, та наявність обставини, що обтяжує покарання, особу винного, суд вважає, що ОСОБА_5 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років без конфіскації майна в межах санкції частини другої статті 289 Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин.

Вказане покарання буде необхідним і достатнім для попередження нових кримінальних правопорушень, а також таким, що відповідатиме тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

При цьому суд вважає неможливим застосування частини першої статті 69 Кримінального кодексу України при призначенні покарання обвинуваченому за вчинення злочину, передбаченого частиною другою статті 289 Кримінального кодексу України, про що просила захисник у судовому засіданні, посилаючись на наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , виходячи з такого.

Із змісту частини першої статті 69 Кримінального кодексу України вбачається, що підставою для призначення покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті Особливої частини цього Кодексу, є наявність не тільки кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а і особа винного.

Проте, суд з урахуванням наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та обставини, що обтяжує покарання, а також особи обвинуваченого, який офіційно не працює, легального доходу не має, за місцем проживання характеризується позитивно, раніше неодноразово судимий, на шлях виправлення не став та повторно вчинив тяжкий злочин, дійшов висновків про необхідність призначення йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років, що є найнижчою межею санкції частини другої статті 289 Кримінального кодексу України, без призначення додаткового покарання, конфіскації майна, яке є альтернативним. Інших обставин, які характеризують особу обвинуваченого та з урахуванням наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання, істотно б знижували ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та свідчили про можливість виправлення ОСОБА_5 у менш коротший строк покарання, ніж передбачено найнижчою межею частини другої статті 289 Кримінального кодексу України, судом не встановлено.

Тому суд вважає, що відсутні підстави для застосування частини першої статті 69 Кримінального кодексу України.

Щодо речових доказів і процесуальних витрат.

Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні проведено судову автотоварознавчу експертизу ( висновок експерта № 2871/23-24 від 28 вересня 2023 року), вартість якої визначена в акті здачі-приймання висновку експерта №2871/23-24 від 28 вересня 2023 року та становить 1 433 гривні 88 копійок ( а.с. 102, 156-158).

Тому за правилами статті 124 Кримінального процесуального кодексу України з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави підлягають стягненню документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 1 433 гривні 88 копійок.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до статті 100 Кримінального процесуального кодексу України.

Речові докази: транспортний засіб «DAEWOO LANOS», 2003 року випуску, об`єм двигуна 1498, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , пробіг 312 тисяч, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 27.01.2017; паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_4 серії НОМЕР_5 , виданий Славутицьким МВ ГУ МВС України в Київській області 05.05.1998; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 27.01.2017; посвідчення водія серії НОМЕР_6 від 09.12.2001, видане ДАІ УМВС м. Славутич на ім`я ОСОБА_4 ; посвідчення серії НОМЕР_7 , видане Славутицьким управлінням пенсійного фонду Київської області 17.04.2002 на ім`я ОСОБА_4 , які відповідно до постанови старшого слідчого СВ Вишгородського РУП ГУНП в Київській області від 04 вересня 2023 року визнані речовими доказами і передані на зберігання потерпілому ОСОБА_4 , необхідно залишити їх власнику потерпілому ОСОБА_4 .

Щодо запобіжного заходу та зарахування попереднього ув`язнення.

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 04 вересня 2023 року, ОСОБА_5 було затримано в порядку статті 208 Кримінального процесуального кодексу України о 13 годині 30 хвилин 04 вересня 2023 року ( а.с. 89-92).

Під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні ухвалою слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 06 вересня 2023 року застосовано до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб, тобто до 02 листопада 2023 року включно, з утриманням в Державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор»; визначено йому заставу - тридцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 80 520 гривень, та у разі внесення застави покладено обов`язки на підставі статті 194 Кримінального процесуального кодексу України ( а.с. 34-37).

Під час судового провадження ухвалою Славутицького міського суду Київської області від 27 жовтня 2023 року продовжено обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 25 грудня 2023 року включно, з утриманням його в Державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор»; визначено йому заставу-тридцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 80 520 гривень та у разі внесення застави покладено обов`язки на підставі статті 194 Кримінального процесуального кодексу України ( а.с.44-49).

Виходячи з викладеного, на підставі частини п`ятої статті 72 Кримінального кодексу України строк попереднього ув`язнення з 04 вересня 2023 року по 29 листопада 2023 року необхідно зарахувати обвинуваченому у строк відбування покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Беручи до уваги, що до набрання вироком законної сили зберігаються ризики, передбачені пунктами 1, 5 частини першої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, для запобігання яких до ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідно до ухвали слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 06 вересня 2023 року, який продовжено ухвалою Славутицького міського суду Київської області від 27 жовтня 2023 року, то застосований до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити до набрання вироком законної сили.

На підставі викладеного, керуючись статтями 369-371, 373-375 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 289 Кримінального кодексу України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років без конфіскації майна.

Початок строку покарання ОСОБА_5 обчислювати з 29 листопада 2023 року, зарахувавши в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 04 вересня 2023 року по 29 листопада 2023 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Застосований до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою вважати продовженим до набрання вироком законної сили з утриманням в Державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор».

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 1 433 гривні 88 копійок.

Речові докази:

- транспортний засіб «DAEWOO LANOS», 2003 року випуску, об`єм двигуна 1498, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , пробіг 312 тисяч, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 27.01.2017; паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_4 серії НОМЕР_5 , виданий Славутицьким МВ ГУ МВС України в Київській області 05.05.1998; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 27.01.2017; посвідчення водія серії НОМЕР_6 від 09.12.2001, видане ДАІ УМВС м. Славутич на ім`я ОСОБА_4 ; посвідчення серії НОМЕР_7 , видане Славутицьким управлінням пенсійного фонду Київської області 17.04.2002 на ім`я ОСОБА_4 , які відповідно до постанови старшого слідчого СВ Вишгородського РУП ГУНП в Київській області від 04 вересня 2023 року визнані речовими доказами і передані на зберігання потерпілому ОСОБА_4 , залишити останньому.

На вирок суду сторонами можуть бути подані апеляційні скарги до Київського апеляційного суду через Славутицький міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених частиною другою статті 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1