Справа № 539/3725/23
Провадження № 1-кп/539/339/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2023 м.Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області, в складі:

головуючого, судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ОСОБА_4

потерпілого - ОСОБА_5

особи щодо якої розглядається клопотання - ОСОБА_6

законного представника ОСОБА_7

захисника адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Лубенського міськрайонного суду Полтавської області клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні № 0000393 від 20.04.2023 стосовно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця с. Білоусівка Чорнухинського району Полтавської області, українця, громадянина України, з середньо-технічною освітою, неодруженого, утриманців не має, з 31.08.2022 року призваного на військову службу по мобілізації до лав ЗСУ ( посада та номер військової частини знаходяться в матеріалах клопотання), раніше не судимого , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у зв`язку із вчиненням суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, -

встановив:

Прокурор Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_4 , звернувся до суду з клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000393 щодо вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Під час розгляду клопотання встановлено, що 31 серпня 2022 року ОСОБА_6 по мобілізації призвано на військову службу зо Збройних Сил України.

20.04.2023 року о 01 год 00 хв. ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем, перебуваючи в 13 медичній палаті хірургічного відділення КП «Лубенська ЛІЛ» за адресою: м.Лубни, вул. П`ятикопа, 26 дістав зі свого рюкзака розкладного ножа, підійшов до ліжка на якому спав пацієнт ОСОБА_5 , тримаючи ножа у правій руці, із великою силою наніс зверху вниз один удар клинком ножа по передній поверхні живота та два удари клинком ножа по передній поверхні лівого стегна ОСОБА_5 , чим заподіяв потерпілому ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді: колото-різаної рани живота, що проникає у черевну порожнину з ушкодженням малого сальника та попереково-ободової кишки з внутрішньою кровотечею, що відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент спричинення; різаної рани лівого стегна по передній поверхні у верхній третині та різаної рани лівого стегна по передній поверхні в середній третині, що за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Протиправні дії ОСОБА_6 були припинені завдяки втручанню медичних працівників КП «Лубенська ЛІЛ»

Таким чином, ОСОБА_6 вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 698 від 11.07.2023, ОСОБА_6 :

1.На період часу до якого відноситься інкриміноване йому суспільно небезпечного діяння страждав на стійкий психічний розлад: Психічні розлади внаслідок органічного ураження головного мозку поєднаного генезу (травматичного, інтоксикаційного) з психоорганічним синдромом (МКХ-10:F07.9) та тимчасовий психічний розлад: Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності, стан відміни з психічними проявами (МКХ-10:F 40.40), який позбавляв його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними;

2.На даний час виявляє ознаки стійкого хронічного психічного розладу: Психічних розладів внаслідок органічного ураження головного мозку поєднаного генезу (травматичного, інтоксикаційного) з психоорганічним синдромом (МКХ-10:F07.9) та тимчасовий психічний розлад: Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності, стан відміни з психічними проявами (F 10.24), За своїм психічним станом ОСОБА_6 не здатен повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними.

3. ОСОБА_6 за своїм психічним станом на теперішній час потребує застосування до нього направлення до спеціалізованого психіатричного закладу з надання стаціонарної допомоги.

Наявне у ОСОБА_6 психічне захворювання, позбавляло його можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними в період часу до якого відноситься інкриміноване йому протиправне діяння, та позбавляє можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними на даний час, а тому ОСОБА_6 за своїм психічним станом потребує застосування примусових заходів медичного характеру з направленням до спеціалізованого психіатричного закладу з надання стаціонарної допомоги, згідно ст.92 КК України.

Прокурор у судовому засіданні клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом підтримав.

ОСОБА_6 зазначив, що він усвідомив вчинене, щиро кається, вважає, що не потребує примусового лікування, оскільки на теперішній час добре себе почуває.

Законний представник ОСОБА_6 ОСОБА_7 вважає, що примусове лікування її брату ОСОБА_6 не потрібне, оскільки вона з ним поспілкувалась і впевнилась, що він веде себе адекватно, щодо клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру в вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом поклалась на розсуд суду.

Захисник ОСОБА_8 з урахуванням позиції ОСОБА_6 та його законного представника ОСОБА_7 щодо клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру в вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом поклалась на розсуд суду та просила врахувати висновок судово-психіатричної експертизи.

ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердив обставини вчинення ним суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.121 КК України. Вказав, що з 31.08.2022 року його було призвано на військову службу по мобілізації до лав ЗСУ. До цього, приймав участь в АТО з 2014 року по 2020 за контрактами. Після поранення в грудні 2022 року його було поміщено до госпіталю м. Дніпра, де проведено оперативне втручання, та він продовжував лікування в госпіталі м. Бердичів. 8-9 січня 2023 року, дізнавшись про смерть свого товариша, він відпросився на похорон, написав заяву на ім`я головного лікаря та поїхав в с. Білоусівка Лубенського району і в подальшому до госпіталю не повернувся, перебував вдома до квітня 2023 року. Під час перебування вдома зловживав спиртним. Не пам`ятає як його госпіталізували до Лубенської лікарні, він проснувся в лікарні, чув хропіння, розмови про війну, які його дратували. Події нанесення потерпілому тілесних ушкоджень не пам`ятає. Пам`ятає як його доставили до суду для обрання запобіжного заходу, слідчий ізолятор. Більше нічого не пам`ятає. В нього був бойовий тактичний рюкзак на 30 літрів, та розкладний ніж. Шкодує про вчинене, просить пробачення у потерпілого, посилаючись, що не усвідомлював що коїв.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що перебував на лікуванні в Лубенській ЛІЛ в 13 медичній палаті хірургічного відділення з 19.04.2023 року. Крім нього в палаті був ОСОБА_6 та ще один чоловік, який був після операції. В ніч з 19 на 20 квітня 2023 року прокинувся як від поштовху в живіт, болі не відчув, сів на ліжку та побачив, що перед ним стоїть ОСОБА_6 з ножем в правій руці та плафоном в іншій та погрожує йому. Він підвівся, став на ліжко ногами, витягнув руки вперед, захищаючись, кликав на допомогу. ОСОБА_6 замахувався на нього ножем, двічі полоснув по лівому стегну, бив по голові плафоном, зірвав окуляри, намагався їх розтоптати, щось викрикував. В палату забігли медсестри, але підходити до ОСОБА_6 боялись. ОСОБА_6 , погрожуючи медперсоналу ножем, сказав їм розійтись, надягнув куртку і пішов. В результаті цих дій, ОСОБА_6 спричинив йому ножове проникаюче поранення живота та дві різані рани лівого стегна та його відразу прооперували.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що працює лікарем хірургом КП «Лубенська лікарня інтенсивного лікування». Весною 2023 року, дати не пам`ятає, перебував на ургентному чергуванні в лікарні. Близько 24-00 год. його викликала медсестра, яка повідомила, що хворий ОСОБА_6 , який перебував на лікуванні в лікарні в 13 палаті, веде себе неадекватно, з ножем кидається на іншого хворого. Коли свідок підійшов до палати, то побачив в палаті безлад, на підлозі розбитий кварцевий апарат, перекинуті тумбочки. ОСОБА_6 стояв навпроти потерпілого ОСОБА_5 з ножем в руці на відстані 1-1,5 метри від потерпілого та вимагав у потерпілого телефон, який начебто той забрав. Потерпілий перебував на ліжку напівсидячи, з піднятим тулубом. ОСОБА_6 ніж тримав в опущеній руці на рівні стегна, на вмовляння медперсоналу не заспокоювався, погрожував свідку та медсестрам, а потім пішов з лікарні. На одязі потерпілого були сліди крові, при його огляді свідок виявив садно на голові, сліди крові на нижній кінцівці та животі. Хворий був оглянутий, зафіксовано проникаюче поранення черевної стінки, хворого було направлено до операційної та прооперовано. ОСОБА_6 був в у військовому вбранні. Потерпілий був одягнутий в штани та футболку темного кольору.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що працює лікарем психіатром Діагностично-консультативного центру КП «Лубенська лікарня інтенсивного лікування» та була викликана 20.04.2023 року о 03-00 год. до пацієнта ОСОБА_6 , який вів себе неадекватно. Приїхавши до лікарні, побачила в коридорі раніше незнайомого їй ОСОБА_6 у супроводі працівників поліції. На її запитання ОСОБА_6 чітко назвав свої анкетні дані, усвідомлював що він знаходиться у лікарні, що його затримали працівники поліції, не міг пояснити мотивів своїх дій, пояснив, що чує «голоси», розповів, що чоловік якого він вдарив є «учителем музики, який в школі погано до нього ставився». Проявляв ознаки слухових і зорових галюцинацій, які проявлялись у тому, що він бачив і чув померлих військових, які його кликали до себе. Зі слів ОСОБА_6 він вживає алкоголь чи наркотики. ОСОБА_6 вів себе спокійно, не агресивно.

Заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд встановив наступне.

Вчинення ОСОБА_6 суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.121 КК України підтверджено дослідженими судом в судовому засіданні доказами, а саме:

- витягом з єдиного реєстру досудових розслідувань;

- рапортами чергового Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_12 від 20.04.2023 щодо реєстрації повідомлення зі служби 102 про те, що 20.04.2023 о 01-10 за адресою АДРЕСА_2 хворий військовослужбовець ОСОБА_6 у лікарні погрожує ножем сусідам по палаті та про те, що 20.04.2023 о 01-00 за адресою АДРЕСА_2 хворий військовослужбовець ОСОБА_6 у лікарні поранив іншого хворого ОСОБА_5 в живіт та ліве стегно;

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення;

- протоколом огляду місця події від 20.04.2023 з фототаблицею;

- протоколом огляду місця одягу потерпілого ОСОБА_5 від 20.04.2023 з фототаблицею;

- постановою про визнання речовими доказами та передачу їх на зберігання від 20.04.2023 року, квитанцією про передачу речових доказів до камери речових доказів № 0000393;

- постановою про визнання речовими доказами та передачу їх на зберігання від 08.05.2023 року, квитанцією про передачу речових доказів до камери речових доказів № 0000393;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.05.2023 року за участю потерпілого ОСОБА_5 та довідкою до протоколу;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 09 червня 2023 року за участю потерпілого ОСОБА_5 з фототаблицею до нього;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.06.2023 року за участю свідка ОСОБА_10 та довідкою до протоколу;

- протоколом затримання особи від 20.04.2023 року з фототаблицею до нього;

- протоколами освідування особи від 20.04.2023;

- протоколамп відібрання біологічних зразків від 20.04.2023;

- протоколом відібрання біологічних зразків від 11.05.2023;

- висновком судово-медичної експертизи №184 згідно якого, у потерпілого ОСОБА_5 виявлено тілесні ушкодження у вигляді рубця по передній поверхні живота зліва в епігастрії на 0,5 см. лівіше від середньої лінії, який є наслідком загоювання колото-різаної рани живота, що проникає у черевну порожнину з ушкодженням малого сальника та попереково-ободової кишки з внутрішньою кровотечею, що відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент спричинення; рубця по передній поверхні лівого стегна в верхній третині, який є наслідком загоювання різаної рани лівого стегна по передній поверхні у верхній третині та рубця по передній поверхні лівого стегна в середній третині, який є наслідком загоювання різаної рани лівого стегна по передній поверхні в середній третині, що за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

- висновком додаткової судово-медичної експертизи №232 від 16.06.2023 р., згідно якого покази ОСОБА_5 дані ним під час проведення з ним слідчого експерименту 09.06.2023 в цілому не протирічать даним судово-медичної експертизи ОСОБА_5 в частині давності, характеру та механізму спричинення потерпілому тілесних ушкоджень;

- висновком судової молекулярно-генетичної експертизи № СЕ-19/117-23/8325- БД від 25.05.2023;

- висновком судово- цитологічної експертизи № 218 від 19-26.05.2023;

- висновком судово-імунологічної експертизи № 734 від 23.05.2023;

- висновком судово-імунологічної експертизи № 735 від 23.05.2023;

- висновком судово-імунологічної експертизи № 739 від 30.05.2023;

- висновком судово-імунологічної експертизи № 736 від 23.05.2023;

- висновком судово-імунологічної експертизи № 737 від 25.05.2023;

- висновком судово-імунологічної експертизи № 738 від 25.05.2023;

- висновком судово-імунологічної експертизи № 740 від 26.05.2023;

Оцінюючи досліджені під час судового розгляду даного клопотання докази, суд визнає їх належними, допустимими та достовірними, а сукупність зібраних доказів достатніми та взаємозв`язаними між собою та приходить до висновку, що факт скоєння ОСОБА_6 суспільно-небезпечного діяння, що містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, доведено повністю.

Відповідно до норм ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку, встановлених Кримінальним, Кримінальним процесуальним кодексами України, цим Законом та іншими законами.

Статтею 513 КПК України передбачено, що під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує: чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності; чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.

Частиною 1 ст.503 КПК України регламентовано, що кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності.

Згідно зі ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом, зокрема до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 698 від 11.07.2023, ОСОБА_6 :

1.На період часу до якого відноситься інкриміноване йому суспільно небезпечного діяння страждав на стійкий психічний розлад: Психічні розлади внаслідок органічного ураження головного мозку поєднаного генезу (травматичного, інтоксикаційного) з психоорганічним синдромом (МКХ-10:F07.9) та тимчасовий психічний розлад: Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності, стан відміни з психічними проявами (МКХ-10:F 40.40), який позбавляв його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними;

2.На даний час виявляє ознаки стійкого хронічного психічного розладу: Психічних розладів внаслідок органічного ураження головного мозку поєднаного генезу (травматичного, інтоксикаційного) з психоорганічним синдромом (МКХ-10:F07.9) та тимчасовий психічний розлад: Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності, стан відміни з психічними проявами (F 10.24), За своїм психічним станом ОСОБА_6 не здатен повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними.

3. ОСОБА_6 за своїм психічним станом на теперішній час потребує застосування до нього направлення до спеціалізованого психіатричного закладу з надання стаціонарної допомоги.

Наявне у ОСОБА_6 психічне захворювання, позбавляло його можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними в період часу до якого відноситься інкриміноване йому протиправне діяння, та позбавляє можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними на даний час, а тому ОСОБА_6 за своїм психічним станом потребує застосування примусових заходів медичного характеру з направленням до спеціалізованого психіатричного закладу з надання стаціонарної допомоги, згідно ст.92 КК України.

Зазначений висновок не викликає у суду сумнівів про те, що ОСОБА_6 виявляє ознаки стійкого хронічного психічного розладу, а саме: психічних розладів внаслідок органічного ураження головного мозку поєднаного генезу (травматичного, інтоксикаційного) з психоорганічним синдромом та тимчасового психічного розладу, а саме: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності, стан відміни з психічними проявами, які зумовлюють неосудність ОСОБА_6 і викликають потребу в застосуванні щодо нього примусових заходів медичного характеру вказаних у висновку.

Отже, у судовому засіданні встановлена неосудність ОСОБА_6 на момент вчинення ним суспільно небезпечного діяння, оскільки він не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом на теперішній час ОСОБА_6 також не може усвідомлювати свої дії та керувати ними, а тому відповідно до ч.2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності.

У відповідності до вимог ст.ст.19, 94 КК України до осіб, визнаних судом неосудними, залежно від характеру і тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння та ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб може бути застосована госпіталізація до психіатричних закладів із звичайним, посиленим чи суворим наглядом або їм може бути надана у примусовому порядку амбулаторна психіатрична допомога.

Госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, пов`язане з посяганням на життя інших осіб, а також психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння становить особливу небезпеку для суспільства і потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги та лікування в умовах суворого нагляду

Суд при визначенні виду і міри примусового заходу медичного характеру, враховує не тільки характер захворювання ОСОБА_6 та рекомендації експертів про тип лікувального заходу, але також і його відношення до вчиненого, дані про його особу. При цьому будь-яких доказів, які б давали підстави суду застосувати інший примусовий захід медичного характеру стосовно ОСОБА_6 , надано не було.

Враховуючи викладене, суд дійшов до переконання, що мало місце суспільно небезпечне діяння, вчинене ОСОБА_6 в стані неосудності, тому до нього слід застосувати примусові заходи медичного характеру, у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

Згідно ст.ст.122, 124 КПК України процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта віднести на рахунок держави.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 21.04.2023.

Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 371, 372, 392-395, 503, 512, 513, 516, 532 КПК України, ст.94 КК України, суд, -

ухвалив:

Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру в кримінальному провадженні № 0000393 від 20.04.2023 щодо вчинення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.121 КК України- задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 , примусові заходи медичного характеру, у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

Витрати на проведення судової молекулярно-генетичної експертизи № СЕ-19/117-23/8325-БД від 25.05.2023 року віднести на рахунок держави.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 21.04.2023 на ковдру сіро-синього кольору зі слідами РБК; простирадло зеленого кольору з квітковим малюнком; металеву деталь круглої форми, сірого кольору, діаметром 30 см.; штани фіолетового кольору, футболку зеленого кольору; пальто сірого кольору; шкарпетки сірого кольору; мобільний телефон «Samsung Galaxy А52»; рюкзак армійський; фрагмент марлевого бинта та контрольний зразок марлевого бинта; біологічні зразки у вигляді букального епітелію вилучені за допомогою двох ватних паличок та контрольний зразок ватного тампона; два різні марлеві тампони та контрольний зразок марлевого бинта; нігтьові пластини з лівої та правої рук ОСОБА_6 ; кофту чоловічу з довгим рукавом біло-сіро-синього кольору; кофту чоловічу з довгим рукавом синьо-чорного кольору з биркою, на якій мається напис «PRANCE»; штани чоловічі в клітинку сіро-синього кольору.

Речові докази які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області за адресою : м. Лубни, вул. Монастирська, 4 Полтавської області :

- ковдру сіро- синього кольору, простирадло зеленого кольору з квітковим малюнком, металеву деталь круглої форми, сірого кольору, діаметром 30 см. після набрання ухвалою законної сили повернути КП «Лубенська лікарня інтенсивного лікування».

- штани фіолетового кольору, футболку зеленого кольору, пальто сірого кольору, шкарпетки сірого кольору, мобільний телефон «Samsung Galaxy А52», рюкзак армійський, після набрання ухвалою законної сили повернути ОСОБА_6 ;

- фрагмент марлевого бинта та контрольний зразок марлевого бинта, дві ватні палички та контрольний зразок ватного тампона, два різні марлеві тампони та контрольний зразок марлевого бинта, нігтьові пластини з лівої та правої рук ОСОБА_6 , зразки крові ОСОБА_6 після набрання ухвалою законної сили знищити.

- кофту чоловічу з довгим рукавом біло-сіро-синього кольору, кофту чоловічу з довгим рукавом синьо-чорного кольору з биркою, на якій мається напис «PRANCE», штани чоловічі в клітинку сіро-синього кольору після набрання ухвалою законної сили повернути потерпілому ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1