УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 486/192/24

Провадження № 1-кс/486/77/2024

23 лютого 2024 року м. Южноукраїнськ

Слідчий суддя Южноукраїнського міського суду Миколаївської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши скаргу захисника ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 на постанову слідчого про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих та процесуальних дій

за участю захисника ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , слідчого ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

22 лютого 2024 року захисник ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , звернувся до суду зі скаргою на постанову слідчого слідчого відділення Відділення поліції №3 Вознесенського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих та процесуальних дій від 21 лютого 2024 року, в якій просить визнати незаконною постанову слідчого СВ відділення поліції №3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області у кримінальному провадженні №0000028 від 21 лютого 2024 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання підозрюваного ОСОБА_4 про проведення слідчих та процесуальних дій; зобов`язати слідчого СВ відділення поліції №3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області, в чиєму провадженні перебуває кримінальне провадження №0000028, виконати слідчі та процесуальні дії, які зазначено в клопотанні підозрюваного ОСОБА_4 від 19 лютого 2024 року, а саме, призначити судову транспортну товарознавчу експертизу щодо ринкової вартості автомобілів; призначити судову почеркознавчу експертизу; додатково допитати як свідка ОСОБА_7 стосовно того хто саме з юристів погоджував договори купівлі-продажу транспортних засобів між Южноукраїнською міською радою та ТОВ «УКРАВЕСТ», а також з ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ-АРБОЛІТ»; витребувати інформацію з Южноукраїнської міської ради щодо підтвердження того, що адвокатське об`єднання «Київська Гельсинська група» дійсно надавало правничі послуги Южноукраїнській міській раді в період з 06 липня 2021 року по 07 квітня 2023 року та здійснювало юридичний супровід укладання вказаних договорів; допитати як свідка ОСОБА_8 та додатково допитати як свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ; допитати підозрюваного ОСОБА_4 за тими додатковими епізодами кримінальних правопорушень, у яких його ще не допитували; допитати командирів військових частин та інших осіб, які за їх вказівкою, вели перемовини з представниками Южноукраїнської міської ради та ТОВ «УКРАВЕСТ», ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ-АРБОЛІТ» щодо передання їм транспортних засобів на їх потреби; на виконання та з дотриманням вимог ч.2 ст.100 КПК України провести огляд транспортних засобів, які слідчим визнано речовим доказом; слідчим шляхом ідентифікувати осіб, з якими підозрюваний ОСОБА_4 за матеріалами НСРД спілкувався в телефонному режимі та допитати їх стосовно суті цих розмов; слідчим шляхом ідентифікувати та допитати осіб, чиї контакти фігурують в протоколі огляду мобільного телефону ОСОБА_4 та скріншоти з листування (телефонних розмов) долучено до вказаного протоколу.

Скаргу мотивує тим, що в провадженні СВ відділення поліції Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області перебуває кримінальне провадження №0000028 від 18 січня 2024 року за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.201-2, ч.1 ст.209, ч.4 ст.358, ч.4 ст.191, ч.5 ст.191 КК України. На стадії досудового слідства підозрюваний ОСОБА_4 та його захисники мали обмежений доступ до матеріалів кримінального провадження. Проте в порядку ст.290 КПК України сторона захисту отримала можливість ознайомитись з усіма матеріалами провадження.

З урахуванням вказаних матеріалів виникла необхідність у заявленні клопотання на проведення ряду слідчих та процесуальних дій. З урахуванням викладеного та керуючись КПК України 19 лютого 2024 року підозрюваним ОСОБА_4 слідчому подано клопотання про проведення відповідних дій.

Під час ознайомлення з постановами про призначення відповідних експертиз та з вказаними висновками встановлено, що вищевказані транспортні засоби на дослідження експертам не надавались та відповідно ними не оглядались, на вирішення експерта ставилось лише питання середньої ринкової вартості транспортних засобів аналогічних марок та моделей, тобто експертизи проводились за вихідними даними, які було надано слідчим, а саме: марка, модель, рік випуску транспортного засобу та об`єм двигуна. Реальний технічний стан транспортних засобів, їх фактичної комплектації, пробіг під час проведення експертиз не враховувались. Більш того, саме такий підхід до проведення експертизи став причиною неможливості проведення експертизи щодо автомобіля ISUZU.

Встановлення точної вартості вказаних транспортних засобів є доцільним як для визначення правильності кваліфікації дій ОСОБА_4 в рамках інкримінованих йому кримінальних правопорушень за ст.191 КК України (оскільки від суми завданих збитків при наявності інших складових кримінального правопорушення залежить і частина даної статті, за якою має кваліфікуватись дії підозрюваного), а також залежить і вирішення питання щодо обгрунтованості суми цивільного позову, який заявлено прокурором в інтересах держави в особі Южноукраїнської міської ради.

Висновки експерта аж ніяк не встановлюють реальну ринкову вартість того майна, яке було передано Южноукраїнській міській раді, а сторона захисту не має можливості самостійно ініціювати проведення відповідної експертизи та забезпечити доступ експерта до речових доказів сторони обвинувачення.

В матеріалах провадження міститься висновок експерта №СЕ 19/115-23/12871- ПЧ від 20 вересня 2023 року, відповідно до висновку якої підписи від імені директор ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ-АРБОЛІТ» ОСОБА_11 в документах виконані не ОСОБА_11 , а іншою особою. При цьому в матеріалах справи відсутні постанови про призначення інших судових почеркознавчих експертиз для встановлення того, хто ж саме підписав вказані документи та відповідно відсутні висновки таких експертиз. Стороною обвинувачення не вжито й жодних інших заходів для встановлення особи, яка все ж таки підписала вказані документи. При цьому, в матеріалах справи відсутнє й перевірка того, чи відповідає відтиск печатки на вказаних договорах відтиску печатки ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ-АРБОЛІТ».

Відповідно до протоколу допиту свідка ОСОБА_7 від 27 червня 2023 року договори на придбання транспортних засобів візував юрист виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради (без зазначення його прізвища). При цьому, в матеріалах справи відсутні протоколи допитів в якості свідка особи юриста Южноукраїнської міської ради, яка візувала вказані договори. Вважає, що слідчим має бути з`ясовано хто ж саме в якості юриста візував договори між Южноукраїнською міською радою та ТОВ «УКРАВЕСТ», а також з ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ-АРБОЛІТ» та чи має якесь відношення до цього адвокати адвокатське об`єднаня «Київська Гельсинська група».

Враховуючи, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримніального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.201-2 КК України вважає, що сторона обвинувачення має встановити чи відповідають транспортні засоби, які ОСОБА_4 від імені ТОВ «УКРАВЕСТ» передав Южноукраїнській міській раді терміну «гуманітарна допомога» та хто був донором такої гуманітарної допомоги. З цією метою, вважає, що слідчий має додатково допитати в якості свідків осіб, які допомагали ТОВ «УКРАВЕСТ» завозити вказані автомобілі на територію України, а саме: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 стосовно того, від кого саме вони отримували вказані транспортні засоби, чи відбувалась передача від власника (посередника) на платній чи безоплатній основі, хто за них розраховувався.

Вважає, що сторона обвинувачення має перевірити чи здійснювало ТОВ «Укравест» або самостійно ОСОБА_4 збір коштів від благодійників (донорів) на придбання вказаних транспортних засобів.

Після допиту ОСОБА_4 як підозрюваного йому вручено повідомлення про зміну підозри та відповідно повідомлено за додатковими епізодами кримінального правопорушення. Проте, до теперішнього часу слідчий не ініціював допит підозрюваного по вказаним епізодам кримінального правопорушення. При цьому, підозрюваний під час допиту може повідомити обставини, які можливо потребуватимуть додаткової перевірки слідчим або спростовуватимуть його причетність до злочину. При цьому, відповідно до ст.42 КПК України підозрюваний має право надати пояснення, у тому числі щодо повідомленої йому підозри.

Вважає, що під час дослідження обставин вчинення даного кримінального правопорушення серед іншого суд має дослідити і те, чи все ж таки вказані військові частини отримали транспортні засоби за тими технічними характеристиками, які їм було потрібно (чи відбувалось додаткове узгодження технічних характеристик транспортних засобів з ними, у тому числі зміни марки та моделі транспортних засобів, якщо так, то з ким саме відбувались такі узгодження), чи отримали транспортні засоби в працездатному стані, чи використовуються наразі вказані транспортні засоби за призначенням (якщо ні, то з якої причини, тобто чи є якісь перепони для цього), наскільки нагальною була потреба в отриманні цих транспортних засобів. З цією метою слідчий має допитати командирів відповідних військових частин (інших військовослужбовців, якщо вони вели таки переговори).

Оскільки детальний огляд вказаних транспортних засобів проведено так і не було, що свідчить про недотримання ч.2 ст.100 КПК України. Для усунення вказаних порушень вважає, що слідчий має провести огляд вказаних речових доказів та скласти їх детальний опис, фотографування.

В матеріалах кримінального провадження наявні протоколи НСРД, відповідно до яких під час досудового слідства зафіксовано факти телефонних розмов з телефону, який за матеріалами слідства належить ОСОБА_4 , з іншими особами. Органом досудового слідства розсекречено ті матеріали, які на їх думку мають доказове значення у справі. В подальшому проведено огляд носія, на якому міститься інформація про вказані телефонні розмови. Разом з тим, більшість осіб, з якими таким чином відбувалось спілкування не ідентифіковані в рамках провадження. При цьому, логічним є те, що саме достовірне пояснення суті розмов між вказаними абонентами можуть зробити самі учасники цих розмов. Підозрюваний ОСОБА_4 безумовно матиме змогу під час розгляду справи в суді пояснити суть цих розмов. Проте у сторони обвинувачення, яка вважає, що ці розмови мають доказове значення, буде своя версія їх трактування. З урахуванням викладеного, вважає, що для суду вирішальним в даному випадку можуть стати покази тих осіб, з якими за версією слідства спілкувався ОСОБА_4 . Разом з тим, до теперішнього часу орган досудового слідства не в повній мірі ідентифікував вказаних осіб, а й тих, що ідентифікував, не допитав стосовно суті цих розмов. З урахуванням викладеного, вважає, що наявні всі підстави для того, щоб слідчий ідентифікував осіб, з якими за матеріалами НСРД спілкувався ОСОБА_4 та допитати стосовно суті цих розмов.

Під час досудового слідства не встановлено осіб, з якими велась така переписка (або телефонні розмови) та не допитано щодо конкретного предмету цієї переписки або телефонних розмов. При цьому, вважає, що для надання об`єктивної оцінки суті цих контактів підозрюваного з іншими особами можлива тільки після допиту цих осіб.

21 лютого 2024 року стороною захисту отримано постанову слідчого про відмову в задоволенні клопотання від 21 лютого 2024 року. Вказаною постановою повністю відмовлено у задоволенні клопотання підозрюваного.

Вказану постанову винесено та отримано 21 лютого 2024 року.

В скарзі захисник зазначає, що слідчий прийняв необґрунтоване та незаконне процесуальне рішення, винісши постанову від 21 лютого 2024 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання підозрюваного ОСОБА_4 про проведення слідчих та процесуальних дій.

Захисник в судовому засіданні скаргу підтримав. До викладеного у скарзі додав, що дійсно спочатку ОСОБА_4 відмовився давати показання по ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ-АРБОЛІТ», оскільки саме на той час, коли допитували ОСОБА_4 , ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ-АРБОЛІТ» не стосувався пред`явленої підозри. Мотиви відмови у клопотанні від 21 лютого 2024 року інші, ніж, викладені прокурором в судовому засіданні. Сторона захисту не має доступу до речових доказів - автомобілів, тому не може самостійно провести експертизу. Оригінали документів містяться в матеріалах досудового розслідування, до яких сторона захисту не має доступу, а по копіях провести почеркознавчу експертизу не можна. Оскільки в матеріалах кримінального провадження немає обвинувального акту, тому не можна стверджувати, що досудове слідство закінчено. Також немає підтвердження, що підозрюваний отримав відповідь слідчого про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Підозрюваний підтримав думку захисника.

Прокурор в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання, пояснив, що відповідно п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено оскарження рішення слідчого про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, але частина дій, які просить сторона захисту виконати слідчим не входить до складу слідчих (розшукових) дій. Слідчі (розшукові) дії у клопотанні мають бути конкретизовані, а такі дії, як встановити осіб - це не конкретизована дія. Кримінальний процесуальний кодекс передбачає поновлення кримінального провадження лише після його зупинення та ст. 282 КПК України не визначено обов`язок слідчого поновити досудове розслідування з підстав, викладених у клопотанні. За ст. 290 КПК України з моменту повідомлення особі про можливість ознайомлення з матеріалами кримінального провадження. Стадія збору доказів завершена, а після відкриття матеріалів досудового розслідування йде завершальна стадія досудового розслідування. Вимога визнання незаконним постанови про відмову у клопотанні не входить до вичерпного переліку ухвал слідчого судді за результатами розгляду скарги. Досудове розслідування з моменту повідомлення особі про підозру продовжувалось неодноразово, але лише на стадії виконання вимог ст. 290 КПК України захисник звертається з клопотанням до слідчого про вчинення слідчих дій. 08 грудня 2023 року підозрюваним до слідчого подано клопотання про ознайомлення з матеріалами досудового розслідування. 08 грудня 2023 року слідчим було надано відповідь, що клопотання задоволено в повному обсязі, але підозрюваний та захисники не реалізували своє право. Матеріали кримінального провадження були відкриті 18 січня 2024 року і строк ознайомлення встановлено до 22 лютого 2024 року, тобто на сьогодні залишилось лише скерувати обвинувальний акт до суду. Вважає, що звернення із клопотанням є намаганням затягувати строки досудового розслідування.

Слідчий в судовому засіданні підтримав думку прокурора, просив відмовити у задоволенні клопотання.

Вислухавши захисника, підозрюваного, слідчого та прокурора, дослідивши скаргу, додані до неї матеріали, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Приписами статті 220 КПК України встановлено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання.

Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Згідно з вимогами ч.7 ст.303 КПК України, рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Таким чином, предметом судового контролю слідчого судді в даному випадку у силу наведеної норми є законність та обґрунтованість постанови, відповідність викладених у ній мотивів матеріалам кримінального провадження.

В силу ч.2 ст.22 КПК України, сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 223 КПК України, передбачено, що досудове розслідування проводиться зокрема шляхом здійснення слідчих (розшукових) дій, які спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у кримінальному провадженні.

А процесуальні рішення слідчого приймаються у формі постанови, яка за змістом та послідовністю повинна відповідати вимогам ч. 5 ст. 110 КПК України.

03 серпня 2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України.

24 листопада 2023 року ОСОБА_4 повідомлено про нову підозру та зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 201-2 КК України, ч. 1 ст. 209 КК України, ч. 4 ст. 358 КК України, ч. 4 ст. 191 КК України, ч. 5 ст. 191 КК України: привласнення чужого майна, яке перебувало в віданні особи, вчинене в умовах воєнного стану та в особливо великих розмірах.

24 жовтня 2023 року ухвалою слідчого судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 6 місяців, а саме до 03 лютого 2024 року.

19 січня 2024 року згідно вимог ст. 290 КПК України стороні захисту було відкрито матеріали досудового розслідування.

Ухвалою слідчого судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 15 лютого 2024 року встановлено стороні захисту строк для ознайомлення з матеріалами, до яких надано доступ до 22 лютого 2024 року включно.

На теперішній час стороні захисту відкрито матеріали досудового розслідування та вона ознайомилась із вказаними матеріалами, оскільки строк ознайомлення із ними було встановлено до 22 лютого 2024 року включно.

19 лютого 2024 року ОСОБА_4 заявлено клопотання на ім`я слідчого ОСОБА_6 про проведення слідчих та процесуальних дій.

21 лютого 2024 року слідчим СВ відділення поліції №3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області відмовлено в задоволенні клопотання підозрюваного ОСОБА_4 .

Постанова слідчого від 21 грудня 2023 року про відмову в задоволенні клопотання відповідає вказаним вимогам ч.5 ст. 110 КПК України.

Щодо викладених достатніх мотивів для відмови захиснику у задоволенні клопотання про проведення слідчих дій, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити таке.

За загальним правилом, слідчі (розшукові) дії, негласні слідчі (розшукові) дії можуть проводитися лише в розпочатому кримінальному провадженні, відомості про яке занесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, та не можуть проводитися після закінчення строків досудового розслідування.

Будь-які слідчі (розшукові) дії, проведені з порушенням цього правила, є недійсними, а встановлені внаслідок них докази - недопустимими (ч. 3 ст.214, ч. 8 ст.223, ст.219 КПК).

Окрім того, закон містить поняття «завершення» як проміжний етап досудового розслідування. Досудове розслідування, яке має наслідком звернення до суду з обвинувальним актом або з клопотанням про застосування примусових заходів, має три ключові віхи: початок - визначається внесенням відомостей до ЄРДР; завершення - пов`язується з фактом відкриття матеріалів досудового розслідування підозрюваному, його захиснику, законному представнику, захиснику особи та іншим особам відповідно до положеньст. 290 КПК; закінчення - фіксується направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.Тобто, кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, як це передбачено уст. 219 КПК,та не має точок дотику із завершенням досудового розслідування. До цього слід додати, що законодавчі обмеження на проведення слідчих (розшукових) дій «прив`язані» саме до закінчення, а не до завершення досудового розслідування.

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 17 лютого 2021 року за результатом розгляду справи 344/6630/17.

08 грудня 2023 року підозрюваний звертався до слідчого з клопотанням надати можливість ознайомитись з матеріалами кримінального провадження. Відповідно до відбитку штампу, клопотання було скеровано власноруч підозрюваним до Відділення поліції №3. Того ж дня, слідчим було задоволено клопотання. З урахуванням встановлених підозрюваному обов`язків, він мав 15 грудня 2023 року бути обізнаним про задоволення його клопотання, оскільки мав з`явитись до слідчого.

Право на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження сторона захисту не реалізувала на той час. А звернувся підозрюваний з клопотанням про проведення слідчих та процесуальних дій на завершальній стадії досудового розслідування. Досудове розслідування з моменту пред`явлення підозри вперше, тривало майже чотири місяці, при цьому захист підозрюваного здійснювало двоє захисників. Таким чином, не можна вважати, що підозрюваний діяв відповідно до вимог КПК з належною ретельністю та не зволікав із реалізацією наданих прав. Такі дії, на думку слідчого судді, спрямовані на затягування досудового розслідування.

Слідчим було достатньо обґрунтовано мотиви за яких він прийшов до висновку про відмову у задоволенні клопотання.

Згідно з прецедентною практикою ЄСПЛ право на виклик свідків не є абсолютним і може бути обмежене в інтересах належного відправлення правосуддя.

Разом з тим, стороною захисту не доведено, що допит свідків та проведення експертиз на стадії досудового розслідування є необхідним для встановлення істини, а відмова у їхньому допиті та проведенні експертиз порушує його право на ефективне розслідування кримінального правопорушення.

Враховуючи положення ч. 4 ст. 95 КПК України, відповідно до якої суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу, суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Сторона захисту наділена широким спектром повноважень та не позбавлена можливості на стадії судового розгляду заявити клопотання, які можуть бути реалізовані в межах глави 28 КПК України.

Слідчий суддя погоджується з думкою прокурора про те, що сторона захисту також могла провести низку експертиз.

Викладене свідчать про відсутність підстав для задоволення скарги.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 214, 303, 304, 306, 307 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Захиснику ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , відмовити в задоволенні скарги на постанову слідчого від 21 лютого 2024 року про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих та процесуальних дій.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Южноукраїнського міського суду ОСОБА_1