Справа № 183/6056/21
№ 1-кп/183/500/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2023 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження № 0000438 стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вільне Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 21.10.2008 Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 162 КК України до 2 років обмеження волі, звільненого на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки;

- 28.12.2009 Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, звільненого на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки;

- 29.05.2012 Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України частково приєднано невідбутий строк 3 роки 1 місяць позбавлення волі за вироком від 28.12.2009, до відбуття покарання 5 років 1 місяць позбавлення волі. 09.07.2014 звільнений з Жовтоводської ВК Дніпропетровської області № 26 (ухвалаЖовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 01.07.2014 на підставі ЗУ «Про амністію» від 2014 року), невідбута частина покарання 3 роки 6 місяців 12 днів позбавлення волі;

- 22.09.2018 Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільненого на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки;

- 20.12.2018 Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 297 КК України до 4 років 5 місяців позбавлення волі, звільненого на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

в с т а н о в и в:

ІНФОРМАЦІЯ_4 приблизно о 15 годині 00 хвилин ОСОБА_5 перебував разом із ОСОБА_6 неподалік будинку АДРЕСА_2, де останні вживали спиртні напої. Під час вживання спиртних напоїв між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 виник словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_5 раптово виник прямий умисел, направлений на спричинення ОСОБА_6 тяжких тілесних ушкоджень.

Цього ж дня, а саме ІНФОРМАЦІЯ_5 приблизно о 15 годині 05 хвилин ОСОБА_7 , реалізуючи свій прямий умисел, знаходячись неподалік будинку АДРЕСА_2 ,діючи умисно, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді тяжких тілесних ушкоджень потерпілому, наніс 3 удари кулаком правої руки в область голови ОСОБА_6 . Від отриманих ударів ОСОБА_6 впав на спину, а ОСОБА_5 , сівши на ноги ОСОБА_6 , завдав йому кулаком та ліктем правої руки не менше 5 ударів в область грудної клітини та не менше 5 ударів в область живота останньому. В подальшому ОСОБА_6 залишив місце скоєння злочину та пішов додому.

Своїми умисними, противоправними діями, ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_6 тяжкі тілесні ушкодження у виді закритої тупої травми живота з розривом брижі товстого кишечника, який привів до внутрішньочеревної кровотечі та гострої крововтрати, синців на передній стінці живота по верхній та середній третинах, великовогнищевий крововилив на серозній оболонці товстої кишки, інфільтруючий крововилив в жировій клітковині брижі товстої кишки, великовогнищевий крововилив в м`яких тканинах живота, які у своїй сукупності є небезпечними для життя та привели до смерті потерпілого; а також середньої тяжкості тілесні ушкодження у виді закритої травми грудної клітини з двобічними множинними переломами зліва - 6,7,8,9 ребер по середньо-ключичній лінії, справа 4,6,7,8 ребер по середньо-ключичній лінії, без ушкодження пристінкової плеври з темно-червоними крововиливи навколо переломів, синцями на передній та бокових поверхнях грудної клітини,оскільки зростання кісткових уламків в місці перелому відбувається у термін понад 21 день; а також легкі тілесні ушкодження у виді забійних ран на кінчику носа, на перехідній каймі нижньої губи справа, синців на лобі справа, у внутрішнього краю брови, на нижній повіці лівого ока з розповсюдженням у виличну область, на підборідді зліва, на підборідді справа, на передній поверхні правого плеча у верхній та середній третинах, на зовнішній поверхні лівого передпліччя, у середній та нижній третинах, на внутрішній поверхні правого стегна у верхній та середній третині, на внутрішній поверхні лівого колінного суглобу, темно-синього крововиливу на слизовій оболонці нижньої губи справа, садна на спині, у верхній третині, посередині.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у пред`явленому обвинуваченні не визнав та показав, що ІНФОРМАЦІЯ_4 вдень, перебуваючи разом із братом ОСОБА_8 в центрі с. Вільне, зустріли знайомих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . Сиділи відпочивали за магазином. Всі окрім нього вживали алкогольні напої - горілку у кількості 1,5 л. Він не вживав спиртне, оскільки через травму голови йому це протипоказано. Почався конфлікт з ОСОБА_12 , в ході якого він дав ляпасу рукою по щоці останнього. В результаті ОСОБА_6 впав сидячі на землю, не від самого ляпасу, а через те, що перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння. Потім ще раз наніс йому рукою ляпас і відійшов у сторону. Після чого з братом ОСОБА_8 пішли додому. Ввечері брат повідомив, що в центрі с. Вільне була швидка, когось забирала. Він ліг спати. Через день, в понеділок, зранку до нього приїхали працівники поліції з приводу смерті ОСОБА_6 і забрали у відділ поліції. З того часу він перебуває під вартою. Йому дійсно шкода, що ОСОБА_6 загинув, але він до цього не причетний, не завдавав йому тілесних ушкоджень, які йому інкримінуються.

На запитання прокурора обвинувачений ОСОБА_5 показав, що перед проведенням з ним слідчого експерименту він говорив захиснику ОСОБА_4 щодо застосування працівниками поліції щодо нього фізичного насильства. Про право не свідчити проти себе на підставі ст. 63 Конституції України він був обізнаний і нічого не заважало йому говорити іншу версію події. З приводу насильства з боку працівників поліції він ні до кого не звертався.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини, його винуватість у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 121 КК України підтверджується такими доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України:

- показаннями свідка ОСОБА_13 про те, що 17 серпня 2021 року вранці, точного місяця не пам`ятає, він перебував з братом ОСОБА_5 в АДРЕСА_2, під деревом, в тіні, відпочивали, випивали. До них підійшли ОСОБА_14 та ОСОБА_15 . Потім між ОСОБА_5 і ОСОБА_16 виник конфлікт, у який втрутився ОСОБА_6 і намагався вдари ОСОБА_5 , але промахнувся. У відповідь ОСОБА_5 ударив ОСОБА_6 кулаком в обличчя, в область бороди, від чого останній упав на землю. Потім декілька разів (3-4) кулаком руки ударив ОСОБА_6 в район живота. Він відтягнув ОСОБА_5 від ОСОБА_6 . Хвилин 10 ще постояли, поспілкувалися, на кшталт щоби без образ все було, і пішли додому. ОСОБА_6 у цей час присів на землю. Залишилися ОСОБА_16 і ОСОБА_6 . Вдома ОСОБА_17 ліг спати, а він пішов до магазину віддавати борг. Пройшло приблизно 2,5-3 години. Там він побачив лежачого на землі ОСОБА_6 , без свідомості, але в іншому місці, приблизно в 4-5-х метрів від місця, де відбулася бійка. Він попросив мешканців сусідніх будинків викликати поліцію, після чого пішов додому.

На запитання прокурора свідок ОСОБА_13 додав, що з ними також перебував ОСОБА_18 , але він спав. До них підійшов ОСОБА_19 , привітався і пішов, тобто з ними його не було. На досудовому розслідуванні він дав трохи не такі показання, оскільки слідчий, надавши йому почитати письмові показання ОСОБА_5 , сказав, щоби він давав схожі показання. Що нібито ОСОБА_5 сів на лежачого ОСОБА_6 і наносив йому удари кулаком, ліктем по тулубу. Але цього не було, він забрав ОСОБА_20 і вони пішли додому. Він розповідав слідчому те, про що зараз сказав, тобто правду, однак слідчий йому сказав, щоби він говорив, як його брат. Він раніше судимий, тому слідчий з ним не зовсім коректно говорив. З огляду на це і підписав неправдиві показання. Про відповідальність свідка йому відомо. Під час слідчого експерименту він також не зовсім правдиво говорив, йому задавали питання, а він відповідав. Право про відмову від дачі показань на підставі ст. 63 Конституції України йому роз`яснили наступного дня, тобто після закінчення відеозапису.

На запитання захисника свідок ОСОБА_13 показав, що під час сутички ОСОБА_6 розвернувся і впав на набік. ОСОБА_17 накинувся на нього, а ОСОБА_6 закривався руками. ОСОБА_5 наніс ОСОБА_21 приблизно 4 удари кулаком руки в область живота. При цьому ні у бік тулуба, ні ногами ОСОБА_22 не бив. Загалом у ОСОБА_6 був конфлікт з ОСОБА_16 . ОСОБА_23 спав, не прокидався. Це відбувалося по обіду. Приблизно о 13.00 він з ОСОБА_5 пішли додому, а повернувся туди о 17.00-17.30. При цьому ОСОБА_23 продовжував спати. Виявивши, що ОСОБА_6 мертвий, він звернувся до сусідів з проханням викликати поліцію;

- показаннями свідка ОСОБА_24 про те, що того дня, десь в кінці літа 2021 року, ввечері після 17.00, більш точної дати та часу не пам`ятає, він йшов після роботи в магазин за продуктами, і побачив на узбіччі дороги труп людину, оскільки на ньому сиділи зелені мухи. Це було по АДРЕСА_2. Людей біля цього чоловіка не було. Одягнений він був у літній одяг: шорти, кросівки. За зовнішніми ознаками, а саме не стрижене волосся, брудний одяг, тобто не охайний, йому здалося, що цей чоловік без постійного місця проживання. Він викликав поліцію і чекав на них близько години, оскільки на мертвого чоловіка ніхто не звертав увагу. Коли приїхала слідчо-оперативна група, з судово-медичним експертом, труп оглянули, а його допитали, про що склали протоколом, який він прочитав і поставив у ньому свій підписав. Потім приїхала інша машина і забрали труп цієї людини. З цим чоловіком він не був знайомий, особисто його не знав. Обвинуваченого ОСОБА_5 раніше бачив у павільйоні поруч з магазином, він там сидів, відпочивав. Це було приблизно за місяць до цієї події;

- показаннями свідка ОСОБА_19 про те, що того дня, більш точної дати не пам`ятає, він зустрівся з ОСОБА_25 і ОСОБА_26 , з якими біля магазину «Арандеву» в с. Вільне сиділи, випивали, курили. Він був з похмілля, тому незадовго пішов додому спати, де, до того ж, у нього хвора, лежача матір. Це було приблизно у проміжок часу з 08 до 09 години ранку. До нього ніхто з братів ОСОБА_27 не підходив, він їх не бачив. До нього з магазину виходила продавець, в якої він просив стаканчик. Того дня ОСОБА_28 він не бачив, хоча останній раз його бачив приблизно тиждень тому. Останній скаржився йому на біль у грудях, можливо на серце. Інколи пив з ним пиво. Наступного дня йому сказали, що ОСОБА_11 вбили;

- показаннями свідка ОСОБА_16 про те, що в липні 2021 року приблизно о 14.00 в центрі с. Вільне метрів 40 від базару, біля дороги, він сидів з ОСОБА_29 , ОСОБА_8 , ОСОБА_30 , ОСОБА_26 та ОСОБА_31 випивали. Було світло, оскільки був день. Між ОСОБА_8 та ОСОБА_12 виник конфлікт через те, що ОСОБА_32 почав звинувачувати ОСОБА_11 у крадіжці якогось майна з будинку. ОСОБА_32 почав бити ОСОБА_11 по обличчю долонею руки. Потім підійшов ОСОБА_33 і почав наносити ОСОБА_34 удари кулаками, ліктем по тулубу (в область живота, грудей), бачив приблизно 5-6 ударів, по обличчю, всього близько 7-9 ударів, точної кількості не пам`ятає. Один раз ОСОБА_20 випадково наніс йому удар по обличчю. В ході цієї бійки ОСОБА_35 впав набік, на спину, а ОСОБА_36 наносив йому удари. Пам`ятає, що кров якась була після бійки. Він намагався відтягнути ОСОБА_37 , говорив йому: « ОСОБА_20 досить!». Всі перебували у нетверезому стані. Бійку бачили, оскільки перебували поруч. Коли ОСОБА_17 пішов ОСОБА_38 сидів на землі, йому допоміг піднятися ОСОБА_32 . Потім всі заспокоїлися. У них було дві пляшки горілки, одну з яких об`ємом один літр вони випили. ОСОБА_39 був п`яний, але не спав, він допоміг йому піднятися і з ним пішли додому. ОСОБА_33 і ОСОБА_15 залишилися. Всього вони там перебували приблизно 40 хвилин. Хвилин за 30 до цієї події він зустрів ОСОБА_11 , який говорив йому, що у нього болить грудна клітина, оскільки десь покрав качок і йому господарі «надавали». Наступного дня йому зателефонувала сестра і сказала, що в центрі села вбили людину, як він потім дізнався ОСОБА_11 . Через деякий час невідомі два рази вдарили його по голові, сказавши, щоби в суді він правильні дав показання для того, щоби ОСОБА_40 випустили, бо в іншому випадку приїдуть до нього додому. Хотіли аби він сказав, що сам побив ОСОБА_11 . Доповнив, що останнього він не чіпляв, лише намагався їх розтягнути;

- показаннями судово-медичного експерта ОСОБА_41 про те, що при огляді 19.07.2021 трупа ОСОБА_6 в приміщенні ЦРБ м. Новомосковська було оглянуто та зафіксовано розташування тілесних ушкоджень на трупі. Всі вони відповідали виникненню тілесних ушкоджень. Їх кількість була визначена за допомогою кількості тілесних ушкоджень, на животі виявлено не менше 15, але який саме удар (ушкодження) призвело до смерті, не визначено. Питання про те, коли тілесні ушкодження були отримані, для експертизи не ставилося, так само як і для додаткової експертизи також. При цьому, у разі необхідності, можливо встановити приблизний час отримання тілесних ушкоджень;

- показаннями свідка ОСОБА_42 про те, що він є слідчим СВ Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області. 17.07.2021 ним було проведено огляд трупа ОСОБА_6 , про що складено відповідний протокол. Судово-медичний експерт ОСОБА_43 диктував, а він записував. Уточнив (у зв`язку з нерозбірливим почерком у протоколі огляду трупа та на виконання вимог комісії експертів для проведення судово-медичної комісійної експертизи з метою вирішення питання, через який проміжок часу трупні плями блідніють та відновлюють первісний свій колір), що трупні плями блідніють та відновлюють первісний свій колір через п`ять хвилин. У дужках зазначений час натискання - 20:03 година;

- показаннями свідка ОСОБА_44 про те, що вона є слідчим СВ Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області. 22.07.2021 вона брала участь в проведенні слідчим СВ Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_45 слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_13 . У слідчому експерименті брав участь також судово-медичний експерт. Вона здійснювала безперервний відеозапис. Складав протокол слідчий ОСОБА_46 , а вона стояла поряд. Не поставила свій підпис у протоколі, оскільки їй можливо не надали його на підпис;

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000438 від 18.07.2021, відповідно до якого ІНФОРМАЦІЯ_4 поблизу буд. АДРЕСА_2 раптово помер ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (ЖЕО № 13240 від 17.07.2021);

- протоколом огляду трупа від 17.07.2021 з фототаблицею, долученою до нього, в ході проведення якого було оглянуто труп ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з тілесними ушкодженнями, який знаходився на ділянці місцевості поблизу буд. АДРЕСА_2 ;

- висновком експерта № 309/Е, експертиза по якому розпочата 19.07.2021 та закінчена 07.08.2021, відповідно до якого при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_6 знайдено: синці на передній стінці живота по верхній та середній третинах, великовогншцевий крововилив на серозній оболонці товстої кишки інфільтруючий крововилив в жировій клітковині брижі товстої кишки, великовогнищевий крововилив в м`яких тканинах живота, у черевній порожнині виявлено близько 1500 мл темно-червоної рідкої крові, під ендокардом, в області задньої стінки лівого шлуночка серця численні смугоподібні крововиливи темно-червоного кольору (плями Мінакова), вогнищева деліпідізація цитоплазми клітин коркового шару наднирників, нерівномірне кровонаповнення судин міокарда, двобічними множинними переломами: зліва -6,7,8,9-го ребер по середньо-ключичній лінії, справа: 4,6,7,8-го ребер по середньо-ключичній лінії, без ушкодження пристінкової плеври з темно-червоними крововиливами навколо переломів, забійні рани на кінчику носа, на перехідній каймі нижньої губи справа, синці на лобі справа, у внутрішнього краю брови, на нижній повіці лівого ока з розповсюдженням у виличну область, на підборідді зліва, на підборідді справа, на передній поверхні правого плеча у верхній та середній третинах, на зовнішній поверхні лівого передпліччя у середній та нижній третинах, на внутрішній поверхні правого стегна у верхній та середній третині, на внутрішній поверхні лівого колінного суглобу, темно-синій крововилив на слизовій оболонці нижньої губи справа, садно на спині, у верхній третині, посередині, хронічний бронхіт, етиловий алкоголь у крові.

Смерть ОСОБА_6 настала від закритої травми живота з розривом брижі товстого кишковика, який привів до внутрічеревної кровотечі та гострої крововтрати, що підтверджується даними розтину трупу та даними додаткових методів дослідження.

Тілесні ушкодження у виді: закритої тупої травми живота з розривом брижі товстого кишковика, який привів до внутрічеревної кровотечі та гострої крововтрати, синців на передній стінці живота по верхній та середній третинах, великовогнищевий крововилив на серозній оболонці товстої кишки, інфільтруючий крововилив в жировій клітковині брижі товстої кишки, великовогнищевий крововилив в м`яких тканинах живота, у своїй сукупності, за ступененем тяжкості, відносяться до тяжких, як небезпечні для життя, котрі у даному випадку привели до смерті потерпілого. Тілесні ушкодження у виді: закритої травми грудної клітини з двовобічними множинними переломами: зліва -6,7,8,9-го ребер по середньо-ключичній лінії,справа: 4,6,7,8-го ребер по середньо-ключичній лінії, без ушкодження пристінкової плеври з темно-червоними крововиливами навколо переломів, синцями на передній та бокових поверхнях грудної клітини, стосовно живих осіб, мають ознаки тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, оскільки зростання кісткових уламків в місці перелому відбувається у термін понад 21-н день. Тілесні ушкодження у виді: забійних ран на кінчику носа, на перехідній каймі нижньої губи справа, синців на лобі справа, у внутрішнього краю брови, на нижній повіці лівого ока з розповсюдженням у виличну область, на підборідді зліва, на підборідді справа, на передній поверхні правого плеча у верхній середній третинах, на зовнішній поверхні лівого передпліччя, у середній та нижній третинах, внутрішній поверхні правого стегна у верхній та середній третині, на внутрішній поверхні лівого колінного суглобу, темно-синього крововиливу на слизовій оболонці нижньої губи справа, садна на спині, у верхній третині, посередині, у своїй сукупності та кожне окремо, стосовно живих осіб, мають ознаки легких тілесних ушкоджень. Усі виявлені тілесні ушкодження могли утворилися від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, незадовго до наступу смерті. Судово-токсикологічним дослідженням крові виявлений етиловий спирт у концентрації 4,04% проміле, що у живих осіб може відноситися до тяжкого ступеню алкогольного сп`яніння;

- протоколом огляду трупа від 19.07.2021 з фототаблицями, долученими до нього, в ході проведення якого в приміщенні ЦРБ м. Новомосковська по вул. Гетьманська, 238 було оглянуто труп ОСОБА_6 та зафіксовано розташування тілесних ушкоджень на трупі;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 22.07.2021 з відеозаписом, долученим до нього, який було продемонстровано в судовому засіданні 27.11.2023, за участю свідка ОСОБА_13 , який в присутності експерта ОСОБА_41 , перебуваючи поблизу Новомосковського бюро СМЕ, під відеозапис розповів та показав, як він став свідком отримання ОСОБА_6 тілесних ушкоджень ІНФОРМАЦІЯ_4 приблизно о 15.00 неподалік будинку АДРЕСА_2. Так, ІНФОРМАЦІЯ_4 приблизно о 15.00 він відпочивав разом зі своїм братом ОСОБА_5 , знайомим ОСОБА_6 , чоловіком по імені ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 в центрі с. Вільне Новомосковського району, де на земельній ділянці місцевості вони вживали спиртні напої, а саме горілку. В цей час між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 виник словесний конфлікт з приводу спілкування останнім зі співробітником поліції. Під час вказаного конфлікту ОСОБА_5 знаходячись у стоячому положенні наніс 3 удари правою рукою в область голови ОСОБА_6 . Від отриманих ударів ОСОБА_6 впав на землю, на спину, після чого ОСОБА_5 присів на ноги зверху ОСОБА_6 та наніс правою рукою кулаком останньому 5 ударів в область живота та 5 ударів ліктем в область живота;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 20.07.2021 з відеозаписом, долученим до нього, який було продемонстровано в судовому засіданні 27.11.2023, за участю свідка ОСОБА_16 , який в присутності експерта ОСОБА_41 , перебуваючи поблизу Новомосковського бюро СМЕ, під відеозапис розповів та показав, як він став свідком нанесення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 приблизно о 15.00 неподалік будинку АДРЕСА_2. Так, ІНФОРМАЦІЯ_4 приблизно о 15.00 вони розпивали спирті напої в с. Вільне Новомосковського району, в центрі в посадці, а саме з ОСОБА_12 , ОСОБА_49 , ОСОБА_8 , ОСОБА_29 та ОСОБА_48 . Спочатку брати ОСОБА_71 почали з ним конфліктувати, однак через деякий час конфлікт закінчився. Після цього ОСОБА_33 почав конфлікт з ОСОБА_12 . Під час конфлікту ОСОБА_32 ударив ОСОБА_50 два рази долонею руки по щоці (дав ляпаса). Після цього до ОСОБА_50 підбіг ОСОБА_33 та один раз ударив його кулаком правої руки в обличчя, в область носа, від чого ОСОБА_35 відразу впав на землю на спину. Після цього ОСОБА_36 став одним коліном на землю, а другим в район живота ОСОБА_50 та наніс останньому не менше 10 ударів ліктями та кулаками правої та лівої руки в область живота, ребер та грудної клітини. Після цього ОСОБА_36 встав з потерпілого ОСОБА_50 та один раз придавив останнього лівою ногою зверху вниз в область грудей. Після отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_35 не жалівся та допомоги не просив;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 20.07.2021 з відеозаписом, долученим до нього, який було продемонстровано в судовому засіданні 27.11.2023, за участю свідка ОСОБА_51 , який в присутності експерта ОСОБА_41 , перебуваючи поблизу Новомосковського бюро СМЕ, під відеозапис розповів та показав, як він став свідком нанесення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 приблизно о 15.00 неподалік будинку АДРЕСА_2 . Так, ІНФОРМАЦІЯ_4 вони разом з ОСОБА_29 , ОСОБА_8 , ОСОБА_52 , ОСОБА_12 , ОСОБА_49 розпивали спирті напої в с. Вільне Новомосковського району, в центрі в посадці, неподалік від магазину «Велике Пузо». Приблизно о 15.00 у братів ОСОБА_27 виник конфлікт з ОСОБА_12 , а саме ОСОБА_32 ударив ОСОБА_50 долонею правої руки в область обличчя по щоці. Далі він побачив, що ОСОБА_35 упав на спину, та в цей момент до нього підбіг ОСОБА_33 , сів в область колін зверху та наніс ОСОБА_53 приблизно 10 ударів кулаками правої та лівої руки, а також близько 1 удару ліктем в область живота та грудної клітини останнього. Після цього ОСОБА_36 перестав наносити удари ОСОБА_53 та встав з нього. Після отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_35 не жалівся та допомоги не просив;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 20.07.2021 з відеозаписом, долученим до нього, було продемонстровано в судовому засіданні 27.11.2023, за участю підозрюваного ОСОБА_5 , який в присутності свого захисника ОСОБА_4 , перебуваючи у слідчому відділі Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, під відеозапис розповів та показав, як він наніс ОСОБА_6 тілесні ушкодження ІНФОРМАЦІЯ_4 приблизно о 15.00 неподалік будинку АДРЕСА_2. Так, ІНФОРМАЦІЯ_4 приблизно о 15.00 він знаходився разом зі своїми знайомими ОСОБА_6 , ОСОБА_54 та ОСОБА_48 в центрі с. Вільне Новомосковського району, де на відкритій місцевості вживали спиртні напої, а саме горілку. В цей час між ним та ОСОБА_6 виник словесний конфлікт з приводу спілкування останнім зі співробітником поліції. Під час вказаного конфлікту ОСОБА_5 наніс 3 удари правою рукою в область голови ОСОБА_6 (лівого ока). Від отриманих ударів ОСОБА_6 впав на землю, на спину, після чого ОСОБА_5 присів на ноги зверху ОСОБА_6 та наніс правою рукою кулаком останньому 5 ударів в область живота та 5 ударів ліктем в область живота, після чого місце злочину залишив та пішов додому;

- протоколом огляду предмета (речей) від 20.07.2021 з фототаблицею, долученою до нього, в ході проведення якого було оглянуто добровільно надані ОСОБА_5 шорти чоловічі, які мають плями бурого кольору, які схожі на РБК;

- висновком експерта № 528, експертиза по якому розпочата 26.07.2021 та закінчена 29.07.2021, відповідно до якого кров потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , належить до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0;

- висновком експерта № 528/1, експертиза по якому розпочата 29.07.2021 та закінчена 05.08.2021, відповідно до якого на доставлених для дослідження шортах ОСОБА_5 встановлено наявність крові людини. При серологічному дослідженні слідів крові на шортах ОСОБА_5 виявлений антиген Н ізосерологічної системи АВ0. Одержані дані не виключають можливості походження слідів крові на шортах, від особи (осіб) з групою крові 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В. На підставі отриманих результатів дослідження слідів крові на шортах, з рахуванням групової приналежності крові потерпілого ОСОБА_6 , не виключається можливість походження слідів крові на шортах ОСОБА_5 від потерпілого ОСОБА_6 , груповій характеристиці крові якого властивий антиген Н;

- висновком експерта № 270/Е від 20.07.2021, відповідно до якого при проведенні експертизи у підозрюваного ОСОБА_5 знайдені тілесні ушкодження у виді саден в області правого ліктьового суглоба, на кистях. Тілесні ушкодження у виді саден в області правого ліктьового суглоба, на кистях, у своїй сукупності та кожне окремо, відносяться до легкого ступеню тяжкості, виникли від дії тупих твердих предметів або при ударі о такі, та за давністю утворення можуть відповідати даті події вказаній у постанові та ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується стадією загоєння саден (садна вкриті щільною червоно бурою кірочкою розташоване вище рівня навколишньої шкіри). Враховуючи характер та локалізацію знайдених тілесних ушкоджень, ОСОБА_5 було заподіяно не менше трьох травматичних дій;

- висновком експерта № 309/Е/Д, експертиза по якому розпочата 09.08.2021 та закінчена 10.08.2021, відповідно до якого враховуючи характер та локалізацію виявлених тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , потерпілому було нанесено, як мінімум, шістдесят шість травматичних дій (як мінімум, шість в область голови, як мінімум, шість в область верхніх кінцівок, як мінімум, тридцять в область грудної клітини, як мінімум, п`ятнадцять, в область живота, як мінімум, вісім в область нижніх кінцівок, як мінімум, одну в область спини).

Смерть ОСОБА_6 настала від закритої травми живота з розривом брижі товстого кишковика, який привів до внутрічеревної кровотечі та гострої крововтрати, що підтверджується даними розтину трупу та даними додаткових методів дослідження.

Знайдені у потерпілого ОСОБА_6 тілесні ушкодження були заподіяні з достатньо великою силою, особливо в область передньої стінки живота, про що свідчить розрив брижі товстого кишковика.

Згідно з протоколом слідчого експерименту від 20.07.2021 за участю свідка ОСОБА_51 удари потерпілому наносилися руками в область тулуба, що не суперечить механізму виникнення встановлених тілесних ушкоджень в області грудної клітини та живота.

Згідно з протоколом слідчого експерименту від 20.07.2021 року за участю свідка ОСОБА_16 удари потерпілому наносилися руками в область тулуба, що не суперечить механізму виникнення встановлених тілесних ушкоджень в області грудної клітини та живота.

Згідно з протоколом слідчого експерименту від 22.07.2021 за участю свідка ОСОБА_13 удари потерпілому наносилися руками в область голови, тулуба, що не суперечить механізму виникнення встановлених тілесних ушкоджень в області грудної клітини та живота.

Згідно з протоколом слідчого експерименту від 22.07.2021 за участю підозрюваного ОСОБА_5 удари потерпілому наносилися руками в область голови, тулуба, що не суперечить механізму виникнення встановлених тілесних ушкоджень в області грудної клітини та живота;

- постановою про визнання і залучення до кримінального провадження речових доказів від 29.07.2021 у вигляді футболки синього кольору, червоних шорт та темно-синіх трусів, які поміщено до спец. пакета SUD3083580, та кросівок «Адідас», які поміщено до спец. пакета SUD3083603, які передано на зберігання до камери зберігання Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області;

- постановою про визнання та долучення речових доказів від 12.08.2021 у вигляді вилучених у підозрюваного ОСОБА_5 шорт, які передано на зберігання до камери зберігання речових доказів Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області;

- висновком експерта № 309/Е/Д3, експертиза по якому розпочата 23.05.2022 та закінчена 24.05.2022, відповідно до якого синці в області грудної клітини та животу, які мають с забарвлення, заподіяні за декілька днів (діб) до настання смерті потерпілого, супроводжувалися переломами ребер та ушкодженнями органів грудної порожнини, тому не знаходяться у прямому причинному зв`язку з настань потерпілого.

Тілесні ушкодження у виді: закритої травми грудної клітини з двобічними множинними переломами зліва - 6,7,8,9 ребер по середньо-ключичній лінії, справа 4,6,7,8 ребер по середньо-ключичній лінії, без ушкодження пристінкової плеври з темно-червоними крововиливами навколо переломів спричинені ІНФОРМАЦІЯ_4 за декілька годин до настання смерті, що підтверджується наявністю тканинної реакції, а саме утворенням дуже великої кількості лімфоцитів, меншої кількості поліморфноядерних лейкоцитів та помірної кількості макрофагів в м`яких тканинах грудної клітини справа (згідно акту № 6804 від 26.07.2021 (отриманим 06.08.2021) судово-гістологічного дослідження внутрішніх органів від трупу ОСОБА_6 .

Тілесні ушкодження у виді: закритої травми живота з розривом брижі кишковика, який привів до внутрішньочеревної кровотечі в обсязі 1500 мл, спричинені ІНФОРМАЦІЯ_4 за декілька годин до настання смерті, що підтверджується наявністю тканинної реакції, а саме утворенням поодиноких поліморфноядерних лейкоцитів серед еритроцитів в м`яких тканинах живота справа (згідно акту № 6804 від 26.07.2021р. судово-гістологічного дослідження внутрішніх органів від трупу ОСОБА_6 .

Ураховуючи динаміку змінення забарвлення трупних плям, ступінь вираженості трупного заклякання, ступінь охолодження шкіри трупу, встановлені при огляді трупа на місці події (Шкіра трупа бліда, холодна на дотик на всьому протязі, у очних щілях, у отворах носа та рота, волосяної частини голови праворуч численні кладки яєць мух, на шкірі навколо отворів носа та рота, на правому плечі помарки темно-червоної підсохлої рідини схожої на кров. Трупне заклякання добре виражене в усіх групах м`язів. Трупні плями синюшно-фіолетові, зливні, розташовані на задній поверхні тулубу і кінцівок. При натисканні на них динамометром з силою 2кг/1см2 на протязі 3 с., у поперековій області бліднуть та відновлюють свій первинний колір через 5 хвилин. (20:03)), експерт вважає, що смерть потерпілого настала не менше, як за 8-м та не більше ніж як за 18-ть годин до моменту огляду трупа на місці події;

- висновком експерта № 19983 від 08.11.2022 за результатами проведення судово-психологічної експертизи, відповідно до якої психологічними особливостями процесу відтворення свідком ОСОБА_8 обстановки та обставин подій, що зафіксовані в ході проведення слідчого експерименту від 22.07.2021 за його участю, є наявність психологічно значимих умов, які відповідають психологічній специфіці процесу відтворення та не створюють обставин для виникнення у ОСОБА_13 психічної напруженості. Усі питання, поставлені у ході слідчого експерименту свідкові, є відкритими, не мають активного випереджувального характеру, виключають несамостійність відповідей та стимулюють їх змістове розширення. Указане зумовлено характеристиками поставлених ОСОБА_13 відкритих питань, спрямованих на виклад подій та уточнення їх деталей.

Комунікативна діяльність ОСОБА_13 у процесі відтворення ним подій, які розглядаються за справою, що зафіксовані у ході проведення слідчого експерименту від 22.07.2021 за його участю в якості свідка, характеризується помірно активною комунікативною позицією, дотриманням власної лінії розповіді, змістовною узгодженістю суджень, сконцентрованістю уваги на предметі спілкування, достатнім ступенем довільної уваги, достатнім дотриманням послідовності подій, які він описує, підтриманням стійкого періодичного візуального контакту з особами, які ставили питання, самостійністю формулювання повідомлень, що є властивим для довільної поведінки. Невербальні засоби комунікативної діяльності ОСОБА_13 властиві для довільної поведінки, змістовно доповнюють словесні повідомлення, несуть смислове навантаження.

У поведінці свідка ОСОБА_13 під час проведення слідчого експерименту від 22.07.2021 за його участю в якості свідка наявні психологічні особливості, властиві для самостійного відтворення ним подій, які розглядаються за справою. У відеозаписі слідчого експерименту від 22.07.2021 за участю свідка ОСОБА_13 суттєвих ознак здійснення на нього психологічного впливу з боку осіб, які брали участь у проведенні цієї слідчої дії, не встановлено;

- висновком експерта (експертиза за матеріалами справи) № 338 від 21.08.2023, відповідно до якого враховуючи причину смерті ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 приблизно о 15 годині 05 хвилин, умови перебування трупа (температура навколишнього середовища +29С ІНФОРМАЦІЯ_4 в період з 19:40 до 20:10), ступень розвитку трупних явищ на момент первинного огляду трупа на місці події ІНФОРМАЦІЯ_4: «Шкіра трупу бліда, холодна на дотик на всьому протязі, у очних щілях, у отворах носа та рота, волосяної частини голови праворуч численні кладки яєць мух... Трупне заклякання добре виражено в усіх групах м`язів. Трупні плями синюшно-фіолетові зливні, розташовані на задній поверхні тулубу та кінцівках. При натисканні на них динамометром з силою 2кг/см2 на протязі трьох секунд у поперековій області бліднуть та відновлюють свій первинний колір через 5 хвилин (20:03 годин)», з урахуванням трупних явищ на момент дослідження трупа в морзі 19.07.2021 року: «Шкіра трупу бліда, холодна на дотик на всьому протязі. Трупне заклякання добре виражено в усіх групах м`язів. Трупні плями синьо-фіолетові, зливні, знаходяться на задній та бокових поверхнях тіла, при триразовому натисканні на них спеціальним динамометром в поперековій області з зусиллям 2кг/см2 і на протязі трьох секунд, кольору свого не змінюють (13 годин 20 хвилин). Гнильні зміни виявлені у виді брудно-зеленого забарвлення передньої стінки живота в обох пахових областях...», комісія експертів доходить підсумків, що з моменту настання смерті до моменту первинного огляду трупа на місці події пройшов термін часу біля 4-8 годин. Враховуючи вищевказане, комісія експертів не може виключити настання смерті ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 приблизно о 15 годині 05 хвилин.

Під час судового розгляду кримінального провадження захисником обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокатом ОСОБА_4 було заявлено клопотання про визнання деяких доказів недопустимими. Під час судових дебатів захисником ОСОБА_4 було заявлено інші заперечення щодо наявних доказів, визнання їх також недопустимими та неналежними. Так, надаючи оцінку доводам захисника, суд дійшов такого висновку.

Захисник зазначає, що кримінальне провадження відкрито не уповноваженою особою, а тому докази, які зібрані під час досудового розслідування, є недопустимими. Так, усі слідчі дії, які проводились у порядку ст. 40 КПК України на підставі доручень слідчого Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_55 від 17.07.2021 за № 5766 та від 19.07.2021 є неправомірними, оскільки станом на 17.07.2021 слідчий ОСОБА_46 не був уключений до групи слідчих у цьому кримінальному провадженню, що вбачається з постанови начальника СВ Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області від 17.07.2021 про призначення групи слідчих. Водночас, свої повноваження як слідчий по вказаному кримінальному провадженню ОСОБА_46 отримав 20.07.2021 згідно з постановою про призначення групи слідчих. Відтак, захисник ОСОБА_4 посилаючись на постанову Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 04.10.2021 у справі № 724/86/20, провадження № 51-1353кмо21, просить суд визнати недопустимими доказами у цьому кримінальному провадженні, а також виключити з числа доказів протокол проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_13 від 22.07.2021.

Надаючи оцінку цим доводам захисника суд доходить такого висновку.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з п. п. 8, 17 ч. 1 ст. 3 КПК України у редакції, чинній на момент вчинення процесуальних дій, керівник органу досудового розслідування - начальник Головного слідчого управління, слідчого управління, відділу, відділення органу Національної поліції, органу безпеки, органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, перший заступник або заступник Директора Державного бюро розслідувань, керівник (начальник) Головного слідчого управління, слідчого управління, відділу органу Державного бюро розслідувань, Головного підрозділу детективів, підрозділу детективів, відділу детективів, підрозділу внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України та його заступники, які діють у межах своїх повноважень; слідчий - службова особа органу Національної поліції, органу безпеки, органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, органу Державного бюро розслідувань, Головного підрозділу детективів, підрозділу детективів, відділу детективів, підрозділу внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України, уповноважена в межах компетенції, передбаченої цим Кодексом, здійснювати досудове розслідування кримінальних правопорушень.

За приписами п. 1 ч. 2 ст. 39 та ч. 1 ст. 214 КПК України визначати слідчого (слідчих), який здійснюватиме досудове розслідування, а у випадках здійснення досудового розслідування слідчою групою - визначати старшого слідчої групи, який керуватиме діями інших слідчих, належить до компетенції керівника органу досудового розслідування.

Статтею 110 КПК України встановлено, що процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.

Така специфічна процесуальна форма рішення про визначення групи слідчих, які здійснюватимуть відповідні повноваження у конкретному кримінальному провадженні, як постанова вбачається із тлумачення положень ч. 2 ст. 39, ч. 1 ст. 214 КПК України у взаємозв`язку з положеннями ст. 110 цього Кодексу.

Процесуальне рішення керівника відповідного органу досудового розслідування про визначення групи слідчих, які здійснюватимуть досудове розслідування, старшого слідчої групи, який керуватиме діями інших слідчих, має відповідати вимогам ст. 110 КПК України. При цьому, враховуючи вимоги ч. 6 вказаної статті, таке рішення повинно бути виготовлене на офіційному бланку та підписане службовою особою, яка його прийняла.

Застосування належної правової процедури означає здійснення справедливого правосуддя згідно з визначеними загальними засадами кримінального провадження для досягнення мети і вирішення його завдань. Дотримання встановленої правової процедури здійснення слідчих (розшукових) дій означає, що дії процесуальних суб`єктів мають відповідати вимогам закону. Такі дії мають здійснюватися на підставі законних повноважень щодо вирішення конкретного процесуального завдання, яке постає перед органом досудового розслідування на певному етапі кримінального провадження.

Виконання вимог кримінального процесуального закону забезпечується дотриманням кримінальної процесуальної форми, тобто пов`язане з дотриманням гарантій прав і свобод учасників кримінального провадження щодо будь-яких дій та рішень владних суб`єктів кримінального провадження, зокрема: щодо гарантій оскарження і можливості перевірки законності таких рішень, перевірки безсторонності та об`єктивності владних суб`єктів.

Дотримання належної правової процедури здійснення слідчих дій, крім іншого, означає їх виконання спеціально уповноваженою в конкретному провадженні особою, що має забезпечувати його відповідність стандартам захисту прав людини, єдність змісту та форми кримінального провадження, налагоджену взаємодію верховенства права і законності, що в результаті врівноважує приватні та публічні (суспільні) інтереси заради досягнення цих завдань.

Суд бере до уваги посилання захисника на правовий висновок, викладений у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 04.10.2021 у справі № 724/86/20, провадження № 51-1353кмо21, згідно з яким у разі використання слідчим повноважень з проведення досудового розслідування без винесення процесуального рішення про визначення групи слідчих, до складу якої він входить на підставі такого процесуального рішення, він є неналежним суб`єктом проведення процесуальних дій; відсутність такого процесуального рішення в матеріалах кримінального провадження обумовлює недопустимість доказів, зібраних під час досудового розслідування, як таких, що зібрані особою, яка не мала на те законних повноважень.

Водночас, суд враховує й висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.08.2022 у справі № 756/10060/17, провадження № 13-3кс22, згідно з яким у випадку призначення експертизи слідчим, який не входить до складу визначеної у кримінальному провадженні слідчої групи, суд, вирішуючи питання про допустимість даних висновку експерта як доказів, повинен у межах доводів сторін перевірити, чи призвів спосіб призначення експертизи до порушення тих чи інших прав і свобод людини, передбачених Конвенцією та/або Конституцією України. У разі визнання доказів недопустимими суд має вмотивувати свої висновки про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, зазначивши, які саме й чиї права і свободи було порушено і в чому це виражалося.

Так, послідовність викладення у ст. 2 КПК України наведених вище завдань дає підстави для висновку, що застосування належної юридичної процедури є не самоціллю, а важливою умовою досягнення результатів кримінального судочинства, визначених законодавцем як пріоритетні, - захисту особи, суспільства та держави від злочинних посягань, охорони прав і свобод людини, забезпечення оперативного й ефективного розкриття кримінальних правопорушень і справедливого судового розгляду.

Невідповідність тим чи іншим вимогам закону нівелює доказове значення відомостей, одержаних у результаті відповідних процесуальних дій, не в будь-якому випадку, а лише в разі, якщо вона призвела до порушення прав людини і основоположних свобод або ж ставить під сумнів походження доказів, їх надійність і достовірність. Адже для прийняття законного й обґрунтованого рішення суд має отримувати максимально повну інформацію щодо обставин, які належать до предмета доказування, надаючи сторонам у змагальній процедурі достатні можливості перевірити й заперечити цю інформацію. В основі встановлених кримінальним процесуальним законом правил допустимості доказів лежить концепція, відповідно до якої в центрі уваги суду повинні знаходитися права людини і виправданість втручання в них держави незалежно від того, яка саме посадова особа обмежує права.

На користь відповідного висновку свідчить зміст ст. 87 КПК України, якою визначено критерії недопустимості засобів доказування у зв`язку з недотриманням законного порядку їх одержання. Згідно з частиною першою цієї статті недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, одержаній унаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Отже, вирішуючи на підставі ч. 1 ст. 87 КПК України питання щодо допустимості доказу, який отриманий з істотним порушенням фундаментальних прав чи свобод людини, суд має обґрунтувати: яке саме фундаментальне право чи свобода особи були порушені, у чому саме полягає істотність такого порушення в тій мірі, що обумовлює недопустимість доказу, та за відповідності ситуації переліку критеріїв, наведеним в ч. 2 ст. 87 КПК України послатись на конкретний пункт цієї норми.

При вирішенні питання щодо допустимості похідних доказів, суд має встановити не лише те, що первісний доказ отриманий з істотним порушенням фундаментальних прав і свобод людини і використовувався в процедурах, які призвели до отримання похідного доказу, а також те, що похідний доказ здобутий саме завдяки тій інформації, яка міститься в первісному доказі, що визнаний недопустимим на підставі ч. ч. 1-3 ст. 87 КПК України. Визнання недопустимими первісних доказів за іншими правилами допустимості, передбаченими КПК, саме по собі не дає підстав для визнання недопустимими похідних доказів на підставі ч. 1 ст. 87 КПК України.

Наведені висновки узгоджуються з правовою позицію, викладеною ККС ВС у постановах від 08.10.2019 у справі №639/8329/14-к, від 12.11.2019 у справі №236/863/17, від 19.02.2021 у справі № 487/5684/19.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що за фактом того, що ІНФОРМАЦІЯ_4 поблизу буд. АДРЕСА_2 раптово помер ОСОБА_6 , слідчим Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_45 було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000438 від 18.07.2021.

Згідно з постановою начальника СВ Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_56 від 17.07.2021 про призначення групи слідчих було призначено групу слідчих по кримінальному провадженню № 0000438 у складі: слідчих СВ Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_57 та ОСОБА_42 , старшим групи призначено слідчого СВ Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_58 .

У той же час, за дорученням слідчого СВ Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_55 за № 5766 від 17.07.2021 було доручено співробітникам ВКП провести такі слідчі дії: встановити та детально допитати усіх свідків указаного кримінального провадження; встановити обставини отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_6 . Окрім цього, за дорученням слідчого СВ Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_55 про проведення досудового розслідування від 19.07.2021 було доручено слідчому Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_59 провести досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000438 за ч. 1 ст. 115 КК України.

В подальшому, постановою начальника СВ Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_56 від 20.07.2021 про призначення групи слідчих було призначено групу слідчих по кримінальному провадженню № 0000438 у складі: слідчих СВ Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_55 , ОСОБА_57 , ОСОБА_42 , ОСОБА_60 , ОСОБА_44 , ОСОБА_61 , ОСОБА_62 та ОСОБА_63 , старшим групи призначено слідчого СВ Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_64 .

Таким чином суд вважає слушними доводи сторони захисту про те, що слідчі дії почали проводитись на підставі доручень слідчого, який не входив до складу групи слідчих у цьому кримінальному провадженні. Разом із тим, таке порушення з огляду на його характер та обставини цієї справи, у тому числі, що цей слідчий в подальшому (через три дні) був уключений та призначений старшим групи слідчих у цьому кримінальному провадженні, не може бути визнано судом як істотне порушення вимог кримінального процесуального законодавства України, що порушило загальну справедливість судового провадження. Суд звертає увагу на те, що вирішуючи питання щодо допустимості доказів, які отримані з істотним порушенням фундаментальних прав чи свобод людини, суд має обґрунтувати, зокрема, у чому саме полягає істотність такого порушення в тій мірі, що обумовлює недопустимість доказу. До того ж, одним із критеріїв істотності порушення прав і свобод людини є можливість усунення таких порушень під час кримінального провадження. У свою чергу ані обвинуваченим ОСОБА_5 , ані його захисником ОСОБА_4 не обґрунтовано, яким чином і в чому саме за вищевказаних обставин полягає істотність порушення фундаментальних прав і свобод ОСОБА_5 під час кримінального провадження і, відповідно, який вплив на дотримання гарантій справедливого судового розгляду воно мало, зокрема й на допустимість доказів.

З огляду на викладене суд відхиляє вищевказані доводи сторони захисту як необґрунтовані.

Доводи захисника про те, що протокол проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_13 від 22.07.2021 не містить підпис учасника процесуальної дії, а саме ОСОБА_44 , при цьому факт відмови особи підписати протокол не зазначений, що є порушенням вимог ч. ч. 5, 6 ст. 104, ст. 240 КПК України, і як наслідок тягне за собою недопустимість цього доказу, суд вважає необґрунтованими з огляду на таке.

За правилами ст. 240 КПК України з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань. Відповідно до часини другої цієї норми під час проведення слідчого експерименту можуть проводитися вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складатися плани і схеми, виготовлятися графічні зображення, відбитки та зліпки, які додаються до протоколу.

Згідно з ч. 1 ст. 107 КПК України рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію. За клопотанням учасників процесуальної дії застосування технічних засобів фіксування є обов`язковим.

Відповідно до ч. 5 ст. 104 КПК України зауваження і доповнення зазначаються у протоколі перед підписами. Протокол підписують усі учасники, які брали участь у проведенні процесуальної дії. Якщо особа через фізичні вади або з інших причин не може особисто підписати протокол, то ознайомлення такої особи з протоколом здійснюється у присутності її захисника (законного представника), який своїм підписом засвідчує зміст протоколу та факт неможливості його підписання особою.

Зі змісту протоколу слідчого експерименту від 22.07.2021 вбачається, що вказана слідча дія була проведена слідчим СВ Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_45 22.07.2021 року в період з 09.02 до 09.07 за участю свідка ОСОБА_13 , судово-медичного експерта ОСОБА_41 , іншої особи - слідчого СВ Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_44 , із застосуванням технічних засобів фіксації - здійснювався відеозапис на відеокамеру «Panasonic HL-V260».

Судом установлено, що у протоколі слідчого експерименту від 22.07.2021 містяться відомості щодо участі у цій слідчій дії іншої особи - слідчого СВ Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_44 , втім відсутні її підписи. Водночас, вказаний протокол підписаний учасниками слідчої дії, а саме: слідчим ОСОБА_45 , судово-медичним експертом ОСОБА_65 , свідком ОСОБА_13 . Зі змісту протоколу не вбачається, що від учасників проведення вказаної слідчої дії надходили будь-які зауваження чи доповнення до нього.

Хід слідчого експерименту було зафіксовано на відеокамеру та записано на диск, який долучено до протоколу. Вказаний відеозапис слідчого експерименту було продемонстровано в судовому засіданні. На ньому, окрім іншого, також зафіксовано відсутність будь-яких зауважень і доповнень до протоколу.

З метою з`ясування причин відсутності підписів слідчої ОСОБА_44 у протоколі слідчого експерименту її було допитано в судовому засіданні, яка показала, що вона брала участь в проведенні слідчим СВ Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_45 слідчого експерименту. У слідчому експерименті брав участь також судово-медичний експерт, а вона здійснювала безперервний відеозапис. Складав протокол слідчий ОСОБА_46 , вона стояла поряд. Не поставила свій підпис у протоколі через те, що їй, можливо, не надали його на підпис.

Отже, вказаний протокол з додатком у вигляді DVD-R диску з відеозаписом слідчого експерименту складений уповноваженою особою відповідно до положень ст. ст. 104, 105, 240 КПК України, відеозапис доповнює зазначений протокол, підтверджує викладені у ньому дані та повністю узгоджуються між собою. Тобто сама слідча дія відбувалася із застосуванням технічних засобів фіксації, як передбачено кримінальним процесуальним законом. Тому підстав для визнання його недопустимим доказом суд не вбачає.

Відсутність у протоколі підпису іншої особи і участь, якої не є обов`язковою, не впливає на висновок про допустимість фактичних даних протоколу та з урахуванням фактичних обставин у цьому конкретному кримінальному провадженні не є тим істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, що зумовлює визнання його недопустимим.

Водночас, захисник не зауважує, яким чином відсутність підписів указаної особи вплинула на достовірність змісту протоколу, фактичних даних, отриманих в результаті проведення слідчого експерименту.

Таким чином, невизнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини та його показання повністю спростовуються як протоколом проведення слідчого експерименту від 20.07.2021 за участю самого ОСОБА_5 , який в присутності свого захисника ОСОБА_4 розповів та показав, як під час конфлікту з ОСОБА_6 він наніс 3 удари правою рукою в область голови ОСОБА_6 (лівого ока), від чого останній впав на землю, на спину, після чого ОСОБА_5 присів на ноги зверху ОСОБА_6 та наніс правою рукою кулаком останньому 5 ударів в область живота та 5 ударів ліктем в область живота, після чого місце злочину залишив та пішов додому, так і:

- висновком експерта № 309/Е/Д, згідно з яким смерть ОСОБА_6 настала від закритої травми живота з розривом брижі товстого кишковика, який привів до внутрічеревної кровотечі та гострої крововтрати, ці тілесні ушкодження були заподіяні з достатньо великою силою, особливо в область передньої стінки живота, про що свідчить розрив брижі товстого кишко вика, та механізм виникнення цих тілесних ушкоджень в області грудної клітини та живота не суперечить даним протоколу слідчого експерименту від 20.07.2021 за участю ОСОБА_5 ;

- висновком експерта № 270/Е від 20.07.2021, відповідно до якого у ОСОБА_5 знайдені тілесні ушкодження у виді саден в області правого ліктьового суглоба, на кистях, які у своїй сукупності та кожне окремо, відносяться до легкого ступеню тяжкості, виникли від дії тупих твердих предметів або при ударі о такі, та за давністю утворення можуть відповідати даті події вказаній у постанові та ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_4. Враховуючи характер та локалізацію знайдених тілесних ушкоджень, ОСОБА_5 було заподіяно не менше трьох травматичних дій;

- висновком експерта № 528, експертиза по якому розпочата 26.07.2021 та закінчена 29.07.2021, відповідно до якого кров потерпілого ОСОБА_6 належить до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0;

- висновком експерта № 528/1, експертиза по якому розпочата 29.07.2021 та закінчена 05.08.2021, відповідно до якого на доставлених для дослідження шортах ОСОБА_5 встановлено наявність крові людини. При серологічному дослідженні слідів крові на шортах ОСОБА_5 виявлений антиген Н ізосерологічної системи АВ0. Одержані дані не виключають можливості походження слідів крові на шортах, від особи (осіб) з групою крові 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В. На підставі отриманих результатів дослідження слідів крові на шортах, з рахуванням групової приналежності крові потерпілого ОСОБА_6 , не виключається можливість походження слідів крові на шортах ОСОБА_5 від потерпілого ОСОБА_6 , груповій характеристиці крові якого властивий антиген Н.

Вищевказані докази повністю узгоджуються, а отже спростовують невизнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини, з:

- показаннями свідка ОСОБА_16 про те, що в ході конфлікту між ОСОБА_13 та ОСОБА_6 підійшов ОСОБА_5 і почав наносити ОСОБА_6 удари кулаками, ліктем по тулубу (в область живота, грудей), бачив приблизно 5-6 ударів, по обличчю, всього близько 7-9 ударів, точної кількості не пам`ятає. В ході цієї бійки ОСОБА_6 впав набік, на спину, а ОСОБА_36 наносив йому удари, будучи на ньому;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 20.07.2021 за участю свідка ОСОБА_16 , який в присутності експерта ОСОБА_41 розповів та показав, як ОСОБА_5 почав конфлікт з ОСОБА_6 , в ході якого один раз ударив ОСОБА_6 кулаком правої руки в обличчя, в область носа, від чого ОСОБА_6 відразу впав на землю на спину. Після цього ОСОБА_5 став одним коліном на землю, а другим в район живота ОСОБА_6 та наніс останньому не менше 10 ударів ліктями та кулаками правої та лівої руки в область живота, ребер та грудної клітини;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 20.07.2021 за участю свідка ОСОБА_51 , який в присутності експерта ОСОБА_41 розповів та показав, як у братів ОСОБА_27 виник конфлікт з ОСОБА_6 , а саме ОСОБА_13 ударив ОСОБА_6 долонею правої руки в область обличчя по щоці, ОСОБА_6 упав на спину та в цей момент до нього підбіг ОСОБА_5 , сів в область колін зверху та наніс ОСОБА_6 приблизно 10 ударів кулаками правої та лівої руки, а також близько 1 удару ліктем в область живота та грудної клітини останнього;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 22.07.2021 за участю свідка ОСОБА_13 , який в присутності експерта ОСОБА_41 розповів та показав, як між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 виник словесний конфлікт з приводу спілкування останнім зі співробітником поліції, під час якого ОСОБА_5 , перебуваючи у стоячому положенні, наніс 3 удари правою рукою в область голови ОСОБА_6 , від яких останній впав на землю, на спину, після чого ОСОБА_5 присів на ноги зверху ОСОБА_6 та наніс правою рукою кулаком останньому 5 ударів в область живота та 5 ударів ліктем в область живота;

- висновком експерта № 309/Е/Д, згідно з яким смерть ОСОБА_6 настала від закритої травми живота з розривом брижі товстого кишковика, який привів до внутрічеревної кровотечі та гострої крововтрати, ці тілесні ушкодження були заподіяні з достатньо великою силою, особливо в область передньої стінки живота, про що свідчить розрив брижі товстого кишковика, та механізм виникнення цих тілесних ушкоджень в області грудної клітини та живота не суперечить даним згідно з протоколів слідчого експерименту від 20.07.2021 за участю ОСОБА_51 , ОСОБА_16 , та від 22.07.2021 за участю ОСОБА_13 .

Посилання сторони захисту на те, що під час проведення слідчого експерименту від 20.07.2021 за участю ОСОБА_5 демонстрація ним під час відтворення дій, обстановки, обставин події, тобто нанесення ударів по ОСОБА_6 , відбувалася не по його волі, а під психологічним тиском працівників поліції, які напередодні утримуючи його затриманим у відділі поліції застосовували до нього фізичне насильство, змушуючи взяти провину на себе, тобто говорити неправду, є безпідставними з огляду на таке.

За правилами ст. 240 КПК України з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань. Проведення цього заходу за участю підозрюваного, на відміну від його допиту, крім отримання відомостей, передбачає також здійснення учасниками слідчого експерименту певних дій, спрямованих на досягнення мети слідчого експерименту.

Саме з метою перевірки й уточнення наданих ОСОБА_5 відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення за його згодою було проведено слідчий експеримент відповідно до положень ст. 240 КПК України за його участю, захисника ОСОБА_4 , із застосуванням технічних засобів фіксації - здійснювався відеозапис на відеокамеру «Panasonic HС-V260», тобто з додержанням вимог кримінального процесуального закону. Його проведенню передувало роз`яснення ОСОБА_5 права не свідчити проти себе і відмовитися давати показання, що можуть стати підставою для підозри чи обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення. Ці обставини вбачаються з протоколу проведення слідчого експерименту від 20.07.2021 за участю ОСОБА_5 та не заперечувалися самим обвинуваченим у судовому засіданні. З цього відеозапису вбачається, що під час проведення слідчого експерименту ОСОБА_5 добровільно розповів учасникам слідчої дії про обставини вчинення вказаного кримінального правопорушення, показав, які удари, яким чином, в які частини тіла, їх кількість він наносив ОСОБА_6 . Жодних зауважень чи заперечень з приводу порушень прав обвинуваченого при проведенні вказаної слідчої дії чи після її проведення стороною захисту не висловлювалося. У матеріалах кримінального провадження відсутні дані, які би давали підстави вважати, що при проведенні цього слідчого експерименту слідчим були вчинені діяння, якими були би порушені права чи свободи обвинуваченого або слідчий у будь-якій формі примушував його до визнання своєї винуватості у скоєнні цього кримінального правопорушення.

Хід і результати проведення слідчого експерименту було зафіксовано у протоколі, який після ознайомлення з його змістом підписали всі особи, які брали участь у слідчій дії. Докази, зібрані під час досудового розслідування, було відкрито сторонам кримінального провадження відповідно до ст. 290 КПК України. У судовому засіданні після оголошення письмових доказів сторони обвинувачення, учасники судового провадження не заявляли жодних клопотань, заяв і зауважень щодо належності та допустимості як доказу цього протоколу проведення слідчого експерименту, що узгоджується з правовою позицією, викладеною у постановах Верховного Суду від 30 травня 2019 року у справі 303/4947/14-к (провадження № 51-7970км 18), від 08 травня 2019 року у справі № 234/5738/15-к (провадження № 51-9313км18).

Крім того, згідно з висновком правозастосування норми права, що міститься у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 14 вересня 2020 року у справі № 740/3597/17 (провадження № 51-6070кмо19), приписи ч. 4 ст. 95 КПК України про те, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або які отримано в порядку, передбаченому ст. 225 цього Кодексу, мають застосовуватися лише до відомостей, що відповідають ознакам показань як самостійного процесуального джерела доказів згідно зі ст. 95 КПК України. Показання необхідно розмежовувати з іншим самостійним процесуальним джерелом доказів - протоколом слідчого експерименту.

Заперечення обвинуваченим у судовому засіданні відомостей, які слідчий перевіряв або уточнював за його участю під час слідчого експерименту, не може автоматично свідчити про недопустимість як доказу протоколу слідчого експерименту.

Легітимна мета слідчого експерименту за участю підозрюваного, обвинуваченого досягається дотриманням встановленого порядку його проведення, забезпеченням реалізації прав особи як процесуальних гарантій справедливого судового розгляду та кримінального провадження в цілому.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що органом досудового розслідування був дотриманий процесуальний порядок проведення слідчого експерименту та забезпечено дотримання процесуальних гарантій, що виключають обґрунтовані сумніви щодо правомірного отримання відомостей від ОСОБА_5 .

Отже, будь-яких об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність фактичних даних отриманих за результатом проведення слідчого експерименту за участю обвинуваченого ОСОБА_5 , суд не вбачає.

Посилання сторони захисту на недопустимість як доказу протоколу проведення слідчого експерименту від 20.07.2021 за участю свідка ОСОБА_51 , оскільки останній не був допитаний в судовому засіданні у зв`язку зі смертю, суд вважає необґрунтованими з огляду на таке.

Як зазначалося вище, у відповідності до ст. 240 КПК України з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань. Проведення цього заходу за участю свідка, на відміну від його допиту, крім отримання відомостей, передбачає також здійснення учасниками слідчого експерименту певних дій, спрямованих на досягнення мети слідчого експерименту.

Відповідно до ч. 2 ст. 240 КПК України під час проведення слідчого експерименту можуть проводитися вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складатися плани і схеми, виготовлятися графічні зображення, відбитки та зліпки, які додаються до протоколу.

Згідно з ч. 1 ст. 107 КПК України рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію. За клопотанням учасників процесуальної дії застосування технічних засобів фіксування є обов`язковим.

Отримання від свідка відомостей під час проведення слідчого експерименту (з дотриманням встановленого законом порядку) є складовою належної правової процедури цієї процесуальної дії, що разом з іншими її сутнісними компонентами дозволяє досягнути її мети і вирішити поставлені завдання. При цьому відомості, які надаються під час слідчої (розшукової) дії - слідчого експерименту, фіксуються у процесуальному документі - протоколі цієї слідчої дії та в подальшому досліджуються та оцінюються судом.

Зі змісту протоколу проведення слідчого експерименту від 20.07.2021 за участю свідка ОСОБА_51 вбачається, що вказана слідча дія була проведена 20.07.2021 в період з 13.15 до 13.21 за участю свідка ОСОБА_51 , спеціаліста - судово-медичного експерта ОСОБА_41 , із застосуванням технічних засобів фіксації - здійснювався відеозапис на відеокамеру «Panasonic» ОСОБА_66 , тобто з додержанням вимог кримінального процесуального закону. Хід слідчого експерименту було зафіксовано на відеокамеру та записано на диск, який долучений до протоколу.

З цього відеозапису вбачається, що під час проведення слідчого експерименту свідок ОСОБА_67 добровільно розповів учасникам слідчої дії про обставини вчинення вказаного кримінального правопорушення ОСОБА_5 , показав, які удари, яким чином, в які частини тіла, їх кількість наносив ОСОБА_5 ОСОБА_6 . При цьому, жодних зауважень щодо правильності фіксації слідчим проведення цієї слідчої дії у протоколі від учасників не надходило, що підтверджується відповідним записом та підписами учасників у ньому.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 99 КПК України протоколи слідчих експериментів належать до документів та в розумінні ст. 84 КПК України є самостійним джерелом доказів, під час якого слідчий, прокурор не допитує особу, а лише перевіряє або уточнює певні відомості, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. У свою чергу показання особи є також самостійним джерелом доказів, порядок отримання яких встановлено ч. 1 ст. 95 КПК України.

Отже, зафіксовані в протоколі результати слідчого експерименту не є тотожними наданим слідчому, прокурору показанням, про які йдеться у частинах 1 та 4 ст. 95 КПК України.

Таку позицію Суду викладено в постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 14 вересня 2020 року у справі № 740/3597/17 (провадження № 51-6070кмо19.

Щодо протоколу проведення слідчого експерименту від 22.07.2021 за участю свідка ОСОБА_13 , суд визнає вказаний доказ належним і допустимим з тих підстав, що наведені вище, а також і з такого.

За результатами проведення судово-психологічного експертного дослідження (висновок експерта № 19983 від 08.11.2022) вбачається, що психологічні особливості процесу відтворення свідком ОСОБА_13 обстановки та обставин подій, що зафіксовані в ході проведення слідчого експерименту від 22.07.2021 за його участю, є наявність психологічно значимих умов, які відповідають психологічній специфіці процесу відтворення та не створюють обставин для виникнення у ОСОБА_13 психічної напруженості. Усі питання, поставлені у ході слідчого експерименту свідкові, є відкритими, не мають активного випереджувального характеру, виключають несамостійність відповідей та стимулюють їх змістове розширення. Указане зумовлено характеристиками поставлених ОСОБА_13 відкритих питань, спрямованих на виклад подій та уточнення їх деталей. Комунікативна діяльність ОСОБА_13 у процесі відтворення ним подій у ході проведення слідчого експерименту характеризується помірно активною комунікативною позицією, дотриманням власної лінії розповіді, змістовною узгодженістю суджень, сконцентрованістю уваги на предметі спілкування, достатнім ступенем довільної уваги, достатнім дотриманням послідовності подій, які він описує, підтриманням стійкого періодичного візуального контакту з особами, які ставили питання, самостійністю формулювання повідомлень, що є властивим для довільної поведінки. Невербальні засоби комунікативної діяльності ОСОБА_13 властиві для довільної поведінки, змістовно доповнюють словесні повідомлення, несуть смислове навантаження. У поведінці свідка ОСОБА_13 під час проведення слідчого експерименту наявні психологічні особливості, властиві для самостійного відтворення ним подій, які розглядаються за справою. У відеозаписі слідчого експерименту від 22.07.2021 за його участю суттєвих ознак здійснення на нього психологічного впливу з боку осіб, які брали участь у проведенні цієї слідчої дії, не встановлено.

Отже, будь-яких об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність фактичних даних отриманих за результатом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_13 , суд не вбачає.

Відтак, показання вищевказаного свідка ОСОБА_16 та фактичні дані, отримані за результатами проведення слідчих експериментів та експертних досліджень, як в цілому, так і в окремих деталях узгоджуються з іншими доказами у справі, що свідчить про те, що вони є правдивими та такими, що відповідають дійсності. Водночас, стороною захисту будь-яких об`єктивних даних, які би давали підстави ставити під сумнів достовірність вказаних доказів, суду не надано. Такі відомості у суду відсутні.

Таким чином, суд відноситься до показань обвинуваченого ОСОБА_5 критично, як до неспроможних та суперечливих, наданих останнім з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину проти життя особи.

В судовому засіданні також були допитані свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_19 .

Так, свідок ОСОБА_13 показав, що 17 серпня 2021 року вранці, точного місяця не пам`ятає, він перебував з братом ОСОБА_5 в АДРЕСА_2, під деревом, в тіні, відпочивали, випивали. До них підійшли ОСОБА_14 та ОСОБА_15 . Потім між ОСОБА_5 і ОСОБА_16 виник конфлікт, у який втрутився ОСОБА_6 і намагався вдари ОСОБА_5 , але промахнувся. У відповідь ОСОБА_5 ударив ОСОБА_6 кулаком в обличчя, в область бороди, від чого останній упав на землю. Потім декілька разів (3-4) кулаком руки ударив ОСОБА_6 в район живота. Він відтягнув ОСОБА_5 від ОСОБА_6 . Хвилин 10 ще постояли, поспілкувалися, на кшталт щоби без образ все було, і пішли додому. ОСОБА_6 у цей час присів на землю. Залишилися ОСОБА_16 і ОСОБА_6 . Вдома ОСОБА_17 ліг спати, а він пішов до магазину віддавати борг. Пройшло приблизно 2,5-3 години. Там він побачив лежачого на землі ОСОБА_6 , без свідомості, але в іншому місці, приблизно в 4-5-х метрів від місця, де відбулася бійка. Він попросив мешканців сусідніх будинків викликати поліцію, після чого пішов додому.

На запитання прокурора свідок ОСОБА_13 додав, що з ними також перебував ОСОБА_18 , але він спав. До них підійшов ОСОБА_19 , привітався і пішов, тобто з ними його не було. На досудовому розслідуванні він дав трохи не такі показання, оскільки слідчий дав йому почитати письмові показання ОСОБА_5 і сказав, щоби він давав схожі показання. Що нібито ОСОБА_5 сів на лежачого ОСОБА_6 і наносив йому удари кулаком, ліктем по тулубу. Але цього не було, він забрав ОСОБА_40 і вони пішли додому. Він розповідав слідчому те, про що зараз сказав, тобто правду, однак слідчий йому сказав, щоби він говорив, як його брат. Він раніше судимий, тому слідчий з ним не зовсім коректно говорив. З огляду на це і підписав неправдиві показання. Про відповідальність свідка йому відомо. Під час слідчого експерименту він також не зовсім правдиво говорив, йому задавали питання, а він відповідав. Право про відмову від дачі показань на підставі ст. 63 Конституції України йому роз`яснили наступного дня, тобто після закінчення відеозапису.

На запитання захисника свідок ОСОБА_13 показав, що під час сутички ОСОБА_6 розвернувся і впав на набік. ОСОБА_17 накинувся на нього, а ОСОБА_6 закривався руками. ОСОБА_5 наніс ОСОБА_21 приблизно 4 удари кулаком руки в область живота. При цьому ні у бік тулуба, ні ногами ОСОБА_22 не бив. Загалом у ОСОБА_6 був конфлікт з ОСОБА_16 . ОСОБА_23 спав, не прокидався. Це відбувалося по обіду. Приблизно о 13.00 він з ОСОБА_5 пішли додому, а повернувся туди в 17.00-17.30. При цьому ОСОБА_23 продовжував спати. Виявивши, що ОСОБА_6 мертвий, він звернувся до сусідів з проханням викликати поліцію.

Свідок ОСОБА_19 показав, що того дня, більш точної дати не пам`ятає, він зустрівся з ОСОБА_25 і ОСОБА_26 , з якими біля магазину «Арандеву» в с. Вільне сиділи, випивали, курили. Він був з похмілля, тому незадовго пішов додому спати, де, до того ж, у нього хвора, лежача матір. Це було приблизно у проміжок часу з 08 до 09 години ранку. До нього ніхто з братів ОСОБА_27 не підходив, він їх не бачив. До нього з магазину виходила продавець, в якої він просив стаканчик. Того дня ОСОБА_28 він не бачив, хоча останній раз його бачив приблизно тиждень тому. Останній скаржився йому на біль у грудях, можливо на серце. Інколи пив з ним пиво. Наступного дня йому сказали, що ОСОБА_11 вбили.

Надаючи оцінку показанням вказаних свідків, суд зазначає таке.

Показання свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_19 в частині не причетності ОСОБА_5 до інкримінованого йому кримінального правопорушення суд оцінює критично, оскільки вони є суперечливими, нелогічними, непослідовними, повністю спростовуються показаннями свідка ОСОБА_16 , письмовими доказами (протоколами проведення слідчих експериментів разом із долученими до них відеозаписами, висновками експертів), відтак вони не відповідають обставинам, встановленим під час судового провадження. До того ж, свідок ОСОБА_13 має родинні стосунки з обвинуваченим ОСОБА_5 , є його рідним братом, що не заперечується учасниками судового провадження. Тому такі показання свідка ОСОБА_13 суд розцінює як сприяння уникненню обвинуваченим, його рідним братом, відповідальності за вчинене.

Посилання обвинуваченого ОСОБА_5 на те, що того дня, а саме ІНФОРМАЦІЯ_4 він, як і в будь-які інші дні, не вживав алкогольні напої через медичні протипоказання у зв`язку з травмою голови, суд відхиляє як необґрунтовані, оскільки такі доводи свого об`єктивного підтвердження не знайшли, натомість повністю спростовуються матеріалами кримінального провадження, зокрема показаннями свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_16 , а також протоколами проведення слідчих експериментів від 20.07.2021 за участю ОСОБА_5 , ОСОБА_51 , ОСОБА_16 , та від 22.07.2021 за участю ОСОБА_13 , разом із долученими до них відеозаписами, про те, що вони, у тому числі й ОСОБА_5 , перебуваючи в центрі с. Вільне Новомосковського району, сиділи, відпочивали, випивали, тобто вживали горілку. Об`єктивні підстави ставити під сумність достовірність цих даних щодо вживання ОСОБА_5 алкогольних напоїв у суду відсутні.

Твердження сторони захисту, що свідок ОСОБА_67 через сильне алкогольне сп`яніння спав і не міг нічого бачити, суд вважає необґрунтованими, оскільки такі доводи спростовуються як показаннями свідка ОСОБА_16 , який показав, що ОСОБА_39 був п`яний, але не спав, він допоміг йому піднятися і з ним пішли додому, так і протоколами проведення слідчих експериментів від 20.07.2021 за участю ОСОБА_5 , ОСОБА_51 , ОСОБА_16 , та від 22.07.2021 за участю ОСОБА_13 , разом із долученими до них відеозаписами, про те, що вони, у тому числі й ОСОБА_67 , перебуваючи в центрі с. Вільне Новомосковського району, на відкритій місцевості сиділи, відпочивали, вживали горілку та були свідками нанесення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень ОСОБА_6 . До того ж, відтворення свідком ОСОБА_68 обстановки та обставин події, що зафіксовані в ході проведення слідчого експерименту від 20.07.2021 за його участю, повністю узгоджується з іншими доказами, що виключаються обґрунтовані сумніви у достовірності цих даних.

Водночас, слушними є доводи захисника щодо неправильного зазначення в деяких доказах дати народження померлого ОСОБА_6 (так, у протоколі огляду трупа від 19.07.2021 датою народження ОСОБА_6 зазначено 09.02.1985 року, а у висновку експерта № 528 від 29.07.2021 щодо дослідження крові ОСОБА_6 зазначено дату його народження ІНФОРМАЦІЯ_3 ). Однак, такі розбіжності щодо дати народження ОСОБА_6 з огляду на їх характер та обставини вказаного кримінального провадження не можуть бути визнані судом як істотне порушення вимог кримінального процесуального законодавства України, що порушило загальну справедливість судового провадження, і свідчити про невинуватість ОСОБА_5 у пред`явленому обвинуваченні.

З описаних вище доказів, зокрема показань свідка ОСОБА_16 ,судово-медичного експерта ОСОБА_41 , протоколів слідчих експериментів від 20.07.2021 за участю ОСОБА_5 , ОСОБА_51 , ОСОБА_16 , та від 22.07.2021 за участю ОСОБА_13 , разом із долученими до них відеозаписами, висновків експертів № 270/Е від 20.07.2021, № 309/Е від 07.08.2021, № 309/Е/Д від 10.08.2021, № 309/Е/Д3 від 24.05.2022, № 528 від 29.07.2021, № 528/1 від 05.08.2021, висновку експерта (експертиза за матеріалами справи) № 338 від 21.08.2023, які є логічними, послідовними, узгоджуються як між собою, так і з іншими доказами, можна беззаперечно дійти висновку про доведеність винуватості ОСОБА_13 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення поза розумним сумнівом.

Отже, суд, дослідивши докази в межах пред`явленої підозри, не виходячи за межі пред`явленого обвинувачення, яке прокурор підтримав в судовому засіданні, доходить однозначного висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкодженні, що спричинило смерть потерпілого, доведена у повному обсязі і його умисні дії вірно кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 2 ст. 121 КК України.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд керується ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, сукупність усіх обставин у справі.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховуєдані про особу обвинуваченого, який на обліку у лікарів нарколога, психіатра, фтизіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно, а також думку потерпілого ОСОБА_69 , який у своїй заяві не наполягав на призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 суворого покарання.

Однак, обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , суд визнає рецидив злочинів та вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Крім того, суд бере до уваги, що обвинувачений ОСОБА_5 , будучи неодноразово судимим, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та знову вчинив кримінальне правопорушення, до того ж в період іспитового строку. Надаючи оцінку ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення,суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КК України, тобто проти життя та здоров`я особи, а відтак одне з найбільш суспільно небезпечних кримінальних правопорушень. Вчинене ним кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, і в результаті вчинення якого настала смерть потерпілого.

Тому, з урахуванням особливостей вказаного кримінального правопорушення і обставин його вчинення, особи обвинуваченого, за наявності кількох обтяжуючих покарання обставин та відсутності обставин, які пом`якшують його, суд не знаходить підстав для призначення ОСОБА_5 покарання із застосуванням ст. ст. 69, 75 КК України, а саме: нижче від найнижчої межі чи звільнення від відбування покарання з випробуванням, оскільки такі підстави у суду відсутні, і вважає, що покарання за ч. 2 ст. 121 КК України повинно бути призначено виключно у виді позбавлення волі на певний строк. Саме таке покарання на переконання суду буде співмірним меті його застосування та повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретним його обставинам, обставинам, що пом`якшують покарання та обтяжують його, даним про особу обвинуваченого.

Крім того судом встановлено, що після постановлення вироку Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської областівід 20.12.2018, яким ОСОБА_5 засуджено за ч. 3 ст. 297 КК України, і звільнено від відбування покарання з випробуванням, останній в період іспитового строку вчинив інше кримінальне правопорушення, за яке він засуджується за цим вироком. Суд звертає увагу на правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 14.09.2021 року у справі № 127/25037/17, згідно з яким у випадку вчинення злочину під час іспитового строку, покарання, від якого особа була звільнена з випробуванням, вважається невідбутою частиною покарання та стає реальним, яке має приєднуватися до покарання за новим вироком, оскільки законодавець звільнення від покарання з випробуванням не вважає невід`ємною частиною покарання, призначеного попереднім вироком, а лише способом виконання такого покарання, який змінюється на реальне відбування покарання у випадку вчинення нового злочину під час іспитового строку. Тому, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання на підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської областівід 20.12.2018 до покарання, призначеного цим вироком.

Призначаючи покарання як кару суд, виходячи з вимог ст. 50 КК України, враховує, що призначення покарання у виді позбавлення волі на вказаний вище строк буде необхідним та достатнім для виправлення засудженого і запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

З цих же підстав суд не вбачає необхідності призначення ОСОБА_5 покарання в межах найбільшої санкції ч. 2 ст. 121 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Крім того, вирішуючи питання щодо розподілу процесуальних витрат у відповідності до ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави документально підтвердженні витрати на залучення експерта, які складають 15 101,60 грн. (висновок експерта за результатами проведення судово-психологічної експертизи № 19983 від 08.11.2022).

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили необхідно залишити раніше обраний.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а також усі обставини по справі, керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на вісім років.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 грудня 2018 рокудо покарання, призначеного цим вироком, і визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на вісім років шість місяців.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з дня його фактичного затримання на підставі ухвали слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з 20 липня 2021 року.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_5 , до набрання вироком законної сили залишити раніше обраний - тримання під вартою.

Зарахувати у строк відбуття покарання тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою з 20 липня 2021 року до дня набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Речові докази:

- футболку синього кольору, червоні шорти та темно-сині труси, які поміщено до спец. пакета SUD3083580 та кросівки «Адідас», які поміщено до спец. пакета SUD3083603, які передано на зберігання до камери зберігання Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області - повернути потерпілому ОСОБА_70 ;

- вилучені у ОСОБА_5 шорти, які передано на зберігання до камери зберігання речових доказів Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області - повернути за належністю обвинуваченому ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 15 101 гривня 60 копійок.

Копію вироку вручити обвинуваченим та прокурору негайно, після його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1