Провадження № 1-кп/243/976/2023
Справа № 243/6746/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2023 року

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів у системі EasyCon на підставі наказу № 29 про впровадження дистанційної роботи Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 10 травня 2022 року, кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0004476 від 23 листопада 2023 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новосамарське Олександрівського району Донецької області, громадянина України, українця, з середньою-технічною освітою, одруженого, на утриманні нікого не маючого, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, командира відділення зв`язку та інформації взводу матеріально-технічного забезпечення 1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , молодшого сержанта, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку, проходження військової служби і підлеглості, маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення, вчинивши в умовах воєнного стану, військовий злочин за наступних обставин.

Так, у зв`язку з виконанням завдань за призначенням, пов`язаних із захистом незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України військова частина НОМЕР_1 НГУ виконує завдання за призначенням на території Донецької області.

16 лютого 2023 року солдат ОСОБА_3 разом з іншими військовослужбовцями військової частини НОМЕР_1 НГУ, перебували за місцем постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 з метою проходження військової служби та виконання обов`язків військової служби за призначенням щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, в тому числі у безпосередньому зіткненні з противником.

Приблизно о 19 годині 45 хвилин старший стрілець 2 відділення 3 стрілецького взводу стрілецької роти (резервної) військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 солдат ОСОБА_3 перебуваючи за місцем постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 безпосередньо отримав бойове розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 полковника ОСОБА_6 № 3 ДСК від 15 лютого 2023 року, доведеного командиром стрілецької роти (резервної) військової частини НОМЕР_1 Східного ОТО Національної гвардії України молодшим лейтенантом ОСОБА_7 згідно якого: з метою посилення системи оборони в районі Серебрянського лісництва, створити резерв командира тактичної групи « ІНФОРМАЦІЯ_3 » в складі штатного підрозділу, переміщення особового складу здійснювати в районі АДРЕСА_3 та військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 НГУ здійснити марш особового складу стрілецької роти (резервної) за маршрутом військове містечко № НОМЕР_2 АДРЕСА_3 на службовому транспорті, під час переміщення дотримуватись правил дорожнього руху, заходів особистої безпеки та недопущення необережного поводження зі зброєю, часовий інтервал між транспортом 10 хвилин, час готовності до 15 год. 00 хв. 17 лютого 2023 року, із виконанням завдання до окремого розпорядження.

У той же час, одразу після отримання зазначеного бойового розпорядження прямого начальника військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період старший стрілець 2 відділення 3 стрілецького взводу стрілецької роти (резервної) військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 солдат ОСОБА_3 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 6, 11, 16, 28, 29, 30, 31, 32, 35, 36, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, в умовах воєнного стану, з мотивів небажання виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України у безпосередньому зіткненні з противником, о 19 годині 45 хвилин 16 лютого 2023 року, перебуваючи за місцем постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 , після отримання відкрито відмовився виконати бойове розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 полковника ОСОБА_6 № 3 ДСК від 15 лютого 2023 року, доведеного командиром стрілецької роти (резервної) військової частини НОМЕР_1 Східного ОТО Національної гвардії України ОСОБА_7 згідно якого: з метою посилення системи оборони в районі Серебрянського лісництва, створити резерв командира тактичної групи « ІНФОРМАЦІЯ_3 » в складі штатного підрозділу, переміщення особового складу здійснювати в районі АДРЕСА_3 та військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 НГУ здійснити марш особового складу стрілецької роти (резервної) за маршрутом військове містечко № НОМЕР_2 АДРЕСА_3 на службовому транспорті, під час переміщення дотримуватись правил дорожнього руху, заходів особистої безпеки та недопущення необережного поводження зі зброєю, часовий інтервал між транспортом 10 хвилин, час готовності до 15 год. 00 хв. 17 лютого 2023 року, із виконанням завдання до окремого розпорядження чим підірвав бойову готовність та боєздатність підрозділу, що могло призвести до прориву російсько-окупаційними військами оборони Збройних Сил України на зазначеній ділянці оборони.

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_3 підпадають під ознаки кримінального правопорушення, кримінальна відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 402 КК України, а саме, непокора, тобто відкрита відмова виконати наказ начальника, вчинена в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні учасники розгляду кримінального провадження не заперечували проти здійснення розгляду даного кримінального провадження в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою програмного забезпечення «EasyCon».

Під час досудового розслідування кримінального провадження, внесеного 23 листопада 2023 року до ЄРДР за 0004476, 23 листопада 2023 року між підозрюваним ОСОБА_3 та прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_8 була укладена угода про визнання винуватості та скріплена підписами сторін.

За умовами угоди, уточненої в ході судового засідання, які зафіксовані у журналі судового засідання, сторони домовились про таке:

Обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, вчиненого ним за викладених вище обставин у повному обсязі повідомленої йому підозри та висунутого обвинувачення.

Обвинувачений ОСОБА_3 під час досудового розслідування і судового розгляду щиро покаявся у скоєному злочині.

Обвинувачений ОСОБА_3 зобов`язується:

а) беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України;

б) щиро каятися;

в) у разі затвердження угоди про визнання винуватості, виконати призначене покарання;

г) не вчиняти до закінчення проходження військової служби інших військових кримінальних правопорушень.

При укладанні угоди враховуються ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, а також беззастережне визнання своєї винуватості, взято до уваги інтереси суспільства, і відсутність обставин, передбачених ст. 67 КК України, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , а також характеристику за місцем проживання та місцем служби, його стан здоров`я та інші відомості, що його характеризують.

З урахуванням конкретних обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого, сторони вважають за можливе при призначенні покарання ОСОБА_3 за вчинений злочин, передбачений ч. 4 ст. 402 КК України, застосувати норми ст. 69 КК України, та погоджуються на призначення останньому покарання нижчого від найнижчої межі, передбаченої санкцією ч. 4 ст. 402 КК України, оскільки з обставин вчинення даного кримінального правопорушення та особи обвинуваченого вбачаються такі пом`якшуючі обставини: щире каяття; вчинення кримінального правопорушення внаслідок збігу тяжких особистих обставин, що виразилось в участі в бойових діях під час проходження військової служби.

З урахуванням ст. 69 КК України, сторони погоджуються на призначення ОСОБА_3 за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 402 КК України, покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки.

Сторони вважають за можливе, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого, який є військовослужбовцем, на підставі ч. 1 ст. 58 КК України, замінити покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки на службові обмеження для військовослужбовців строком на 2 роки з відрахуванням із суми грошового забезпечення 20 відсотків в дохід держави.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні винуватим у скоєнні кримінального правопорушення визнав себе повністю, щиро розкаявся, свої права, передбачені ст. 474 КПК України, розуміє.

Обвинувачений ОСОБА_3 та прокурор в судовому засіданні заявили, що вони цілком розуміють наслідки угоди, укладення угоди є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж передбачені в угоді.

Суд переконався, що обвинувачений розуміє свої права, передбачені КПК України, зокрема ст. 474 КПК України, у добровільності укладання сторонами угоди і, що угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді. Узгоджені сторонами вид і міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, разом з цим, судом з`ясовано, що він цілком розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, наслідки її невиконання, відповідно ст. 476 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні ствердив, що був присутній при ініціюванні угоди, вважає, що укладення угоди не суперечить інтересам підзахисного.

Судом вислухані показання обвинуваченого та оглянуті представлені в підготовче судове засідання матеріали кримінального провадження з метою перевірки угоди про визнання винуватості на відповідність нормам КПК та КК України, за якими суд встановив, що умови угоди, не суперечать вимогам КПК України, оскільки вона укладена у провадженні щодо тяжкого злочину за ч. 4 ст. 402 КК України, відповідає вимогам ст. 472 КПК України, не суперечить вимогам КК України, оскільки обставини, викладені в ній відповідають матеріалам справи, дії обвинуваченого кваліфіковано вірно за ч. 4 ст. 402 КК України, а саме непокора, тобто відкрита відмова виконати наказ начальника, вчинена в умовах воєнного стану, в редакції, яка діяла на час вчинення кримінального правопорушення. Узгоджене покарання відповідає особі обвинуваченого, та вимогам ст. 58 Конституції України, оскільки відповідає санкції частини статті, яка діяла на момент вчинення обвинуваченим правопорушень, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободі чи інтереси сторін або інших осіб, укладення угоди було добровільним, про що свідчать як особисті підписи обвинуваченого в угоді, так і його пояснення в судовому засіданні, обвинувачений має можливість виконувати взяті на себе угодою зобов`язання, підстави для визнання винуватості є дійсними.

Дослідивши представлені в підготовче судове засідання матеріали кримінального провадження, враховуючи, що 23 листопада 2023 року обвинувачений ОСОБА_3 та прокурор під час судового провадження досягли угоди про визнання винуватості, підписали її в присутності захисника, при цьому ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин, між ним та прокурором була досягнута домовленість про призначення ОСОБА_3 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 4 ст. 402 КК України, покарання, з застосуванням ст. 69 КК України, у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки, та на підставі ст. 58 КК України замінити покарання ОСОБА_3 за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 402 КК України, у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки на службове обмеження строком на 2 (два) роки, з відрахуванням в дохід держави 20 % (двадцяти відсотків) від суми грошового забезпечення, а тому суд вважає, що справу можливо розглянути відповідно до положень ч. 2 ст. 473, ч. 4 ст. 474 КПК України.

За таких обставин, суд приходить до переконання, що угоду належить затвердити, а ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, тобто у непокорі, вчиненої в умовах воєнного стану, та призначити покарання, обумовлене угодою про визнання винуватості.

Цивільний позов не заявлений.

Речові докази відсутні.

Запобіжний захід не обирався.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368, 370, 473, 474, 475, 476 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Угоду про визнання винуватості від 23 листопада 2023 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_3 та прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_8 у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0004476 від 23 листопада 2023 року - затвердити.

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України.

Призначити ОСОБА_3 узгоджене покарання за ч. 4 ст. 402 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 58 КК України, замінити покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки на покарання у виді службового обмеження строком на 2 (два) роки, з відрахуванням в дохід держави 20 % (двадцяти відсотків) від суми грошового забезпечення.

Строк відбування покарання рахувати з дня звернення вироку до виконання, а саме видачі командиром військової частини відповідного наказу по військовій частині, згідно із ст. 47 КВК України.

Захід забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_3 не обирався та не застосовувався.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно із ч. 4 ст. 394 КПК України, вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку:

обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 364 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Вирок складено у єдиному екземплярі у нарадчій кімнаті.

Головуючий-суддя: ОСОБА_1