Справа № 713/3609/23
Провадження №1-кс/713/504/23
УХВАЛА

іменем України

07.12.2023 м. Вижниця

Слідчий суддя Вижницького районного суду Чернівецької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вижниця клопотання слідчого СВ Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Вижницької окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000589 від 25.11.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.240 ч.2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_3 звернувся в суд з клопотанням, погодженим прокурором Вижницької окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000589 від 25.11.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.240 ч.2 КК України.

У клопотанні вказував, що 24.11.2023 року на території, яка належить Вашківецькій міській раді в адміністративних межах м.Вашківці, Вижницького району здійснюється видобування гравійно піщаної суміші двома вантажними автомобілями марки «Камаз-5511» номерний знак НОМЕР_1 та «Урал-4320» номерний знак НОМЕР_2 . (ЄО-6666)

Відомості про вказаний факт 25.11.2023 року були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за №0000589, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.240 ч.2 КК України.

24.11.2023 року під час проведення огляду місця події було виявлено вантажний автомобіль марки «Камаз-5511» номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає с.Вали, Вижницького району Чернівецької області та «Урал-4320», номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає с.Карапчів, Вижницького району Чернівецької області, які передано на тимчасове зберігання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 .

В ході розслідування встановлено, що 24.11.2023 року транспортний засіб, а саме «Камаз-5511» номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 , який згідно реєстраційного паспорту належить ОСОБА_8 , жителю с.Макієвка, Гірницького району Донецької області (перебуває у користуванні ОСОБА_5 ), та вантажний автомобіль марки «Урал-4320» номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6 , який згідно реєстраційного паспорту належить ОСОБА_9 , жителю с.Іжівці, Сторожинецького району Чернівецької області (перебуває у користуванні ОСОБА_6 ), було визнано речовими доказами, оскільки, дані транспортні засоби можуть містити всі ознаки знаряддя вчинення даного кримінального правопорушення.

Враховуючи, що вищевказані транспортні засоби є знаряддям вчинення кримінального правопорушення та визнані речовими доказами, з метою забезпечення їх збереження та запобігти можливим спробам його приховання і відчуження, виникла необхідність у накладенні арешту на нього, шляхом заборони розпоряджатися будь-яким чином зазначеним майном та використовувати його задля забезпечення подальшої можливої спеціальної конфіскації цього транспортного засобу як знаряддя вчинення кримінального правопорушення.

Вказане в свою чергу унеможливить, в разі скерування цього кримінального провадження до суду для розгляду по суті, забезпечення стороною обвинувачення реалізації принципу безпосередності дослідження судом показань, речей і документів, зокрема самостійного огляду транспортного засобу в разі виникнення такої необхідності в ході судового розгляду.

Просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: вантажний автомобіль марки «Камаз-5511» номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає с.Вали, Вижницького району Чернівецької області, який згідно реєстраційного паспорту належить ОСОБА_8 , жителю с.Макієвка, Гірницького району Донецької області (перебуває у користуванні ОСОБА_5 ) та вантажний автомобіль марки «Урал-4320» номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає с.Карапчів, Вижницького району Чернівецької області, який згідно реєстраційного паспорту належить ОСОБА_9 , жителю с.Іжівці, Сторожинецького району Чернівецької області (перебуває у користуванні ОСОБА_6 ), які на даний час передано на тимчасове зберігання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , як тимчасово вилучене майно, шляхом заборони користування, розпорядження та відчуження зазначеним майном.

В судове засідання прокурор не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду клопотання. До початку розгляду справи прокурор скерував заяву про розгляд справи у його відсутність, клопотання підтримує, просить задовольнити.

В судове засідання користувачі тимчасово вилученого майна ОСОБА_5 , ОСОБА_6 не з`явились.

Суд, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими прокурор обґрунтовує свої доводи, дійшов до висновку, що в задоволенні клопотання прокурора Вижницької окружної прокуратури необхідно відмовити виходячи з наступного.

Слідчим суддею встановлено, що 25.11.2023 року до ЄРДР за №0000589 внесено відомості про кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ст.240 ч.2 КК України.

З копії витягу з кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за №0000589 від 25.11.2023 року вбачається, що 24.11.2023 року на території, яка належить Вашківецькій міській раді в адміністративних межах м.Вашківці, Вижницького району здійснюється видобування гравійно піщаної суміші двома вантажними автомобілями марки «Камаз-5511» номерний знак НОМЕР_1 та «Урал-4320» номерний знак НОМЕР_2 . (ЄО-6666)

24 листопада 2023 року під час огляду місця події, було виявлено вантажний автомобіль марки «Камаз-5511» номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає с.Вали, Вижницького району Чернівецької області та «Урал-4320», номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає с.Карапчів, Вижницького району Чернівецької області, які передано на тимчасове зберігання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 .

З долученого рапорту від 24.11.2023 року вбачається, що 24.11.2023 року о 13-37 год. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що на території, яка належить Вашківецькій міській раді в адміністративних межах м.Вашківці, Вижницького району здійснюється видобування гравійно піщаної суміші двома вантажними автомобілями марки «Камаз-5511» номерний знак НОМЕР_1 та «Урал-4320» номерний знак НОМЕР_2 . Виїздом на місце події встановлено, що транспортні засоби припарковані на території, яка належить Вашківецькій міській раді, Чернівецької області. Факт видобутку гравійно-піщаної суміші не виявлено.

З протоколу огляду від 24.11.2023 року вбачається, що вантажні автомобілі марки «Камаз-5511» номерний знак НОМЕР_1 та «Урал-4320» номерний знак НОМЕР_2 , на момент огляду в кабіні не мали гравійно-піщану суміш.

Постановою слідчого СВ Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_3 від 25.11.2023 року вищевказані транспортні засоби були визнані речовими доказами

До матеріалів клопотання долучено копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Серія НОМЕР_3 з даних якого вбачається, що транспортний засіб марки «Урал-4320» номерний знак НОМЕР_2 належить ОСОБА_9 та копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Серія НОМЕР_4 з даних якого вбачається, що транспортний засіб марки «Камаз-5511» номерний знак НОМЕР_1 належить ОСОБА_8 .

З долучених пояснень ОСОБА_6 від 24.11.2023 року вбачається, що 24.11.2023 року близько 13-30 год.. знаходився в м.Вашківці на території, де видобувається піщано-гравійна суміш, для потреб Вашківецької ТГ. На дану територію приїхав з метою, щоб залишити там вантажну техніку, якою наступного тижня мали возити піщано-гравійну суміш для потреб громади. 24.11.2023 року ніхто піщано-гравійну суміш на території місця одноразового вибору гравійно-піщаної суміші місцевого значення не видобував та на вантажний автомобіль не навантажував.

З долучених пояснень ОСОБА_5 від 24.11.2023 року вбачається, що близько 13-30 год. приїхав на автомобілі марки «Камаз-5511» номерний знак НОМЕР_1 в м.Вашківці на території, де видобувається піщано-гравійна суміш, для потреб Вашківецької ТГ. Будь-яких протиправних дій не вчиняв.

У відповідності до п.7 ч. 2 ст.131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Звертаючись до слідчого судді із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, прокурор вважає, що вказане вище майно відповідно до вимог ч.1 ст. 98 КПК України є речовим доказом та знаряддям злочину як матеріальні об`єкти, які зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 167 КПК України визначено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно ч.2 ст.168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч.ч.2, 3 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно вимог ч.1 ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно з вимогами ст.ст.94, 132, 173 КПК України повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідно до ст.204 ч.2 КК України, відповідальність настає за порушення встановлених правил використання надр, якщо це створило небезпеку для життя, здоров`я людей чи довкілля, а також незаконне видобування корисних копалин місцевого значення у великому розмірі або незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що відомості в ЄРДР внесено за ч.2 ст.240 КК України «24.11.2023 року на території, яка належить Вашківецькій міській раді в адміністративних межах м.Вашківці, Вижницького району здійснюється видобування гравійно піщаної суміші двома вантажними автомобілями марки «Камаз-5511» номерний знак НОМЕР_1 та «Урал-4320» номерний знак НОМЕР_2 ».

З протоколу огляду місця події від 24.11.2023 року вбачається, що вантажні автомобілі марки «Камаз-5511» номерний знак НОМЕР_1 та «Урал-4320» номерний знак НОМЕР_2 , на момент огляду в кабіні не мали гравійно-піщану суміш.

З долучених пояснень ОСОБА_5 , ОСОБА_6 від 24.11.2023 року вбачається, що останній вказали, що 24.11.2023 року о 13-30 год. піщано-гравійну суміш на території місця одноразового вибору гравійно-піщаної суміші місцевого значення в м.Вашківці, Вижницького району Чернівецької області, не видобували та на вантажний автомобіль не навантажували.

Таким чином, прокурором не доведено існування обґрунтованої підозри у вчиненні цього кримінального правопорушення.

Згідно з ст. 1 «Додаткового протоколу» до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 20.11.1952 року (Париж), кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У кримінальному провадженні відсутні дані про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.240 ч.2 КК України.

Крім того, відповідно до п.2 розділу 2.6 «Арешт майна» «Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження» щодо осіб, які не є підозрюваними (яким у порядку, передбаченому ст.ст.276-279 КПК, повідомлено про підозру, або яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення), обвинуваченими (особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК) або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна.

У даному провадженні прокурор не довів необхідності у накладенні арешту на майно, оскільки не доведено можливість зникнення, втрати, пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню. Крім того, згідно вищевказаних роз`яснень, арешт майна не може бути застосований, оскільки прокурором не доведено існування обґрунтованої підозри у вчиненні цього кримінального правопорушення.

Прокурором у клопотанні не наведено достатніх підстав чи розумних підозр вважати, що вилучені транспортні засоби відповідають критеріям ст.98 КПК України та можуть бути доказом злочину, що передбачений ч.2 ст.240 КК України.

Таким чином, з огляду на вищевикладені обставини, слідчий суддя вважає, що накладення арешту призведе до незаконного обмеження прав власників майна, а тому в задоволенні клопотання прокурора необхідно відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.167, 168, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Вижницької окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000589 від 25.11.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.240 ч.2 КК України, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_10