Номер справи137/1421/23

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Літинський районний суд Вінницької області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,
представника потерпілої адвоката ОСОБА_6 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рибчинці Хмільницького району Вінницької області, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,
Формулювання обвинувачення
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_7 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 822/837 від 15.11.2023, отримала тілесні ушкодження у вигляді сполученої травми тіла: «відкрита черепно-мозкова травма - забій головного мозку із формуванням вогнища гемарогічногопросякання в лівій скроневій долі, субарахноїдальний крововилив лобно-тім`яно-скроневої області зліва; забійна рана скроневої ділянки праворуч, перелом кісток основи черепа праворуч - лінійний перелом задньо-нижніх відділів правої тім`яної кістки, з заходженням на соскоподібний відросток скроневої кістки, барабанну порожнину та основну пазуху; садно на переніссі, закрита травма грудної клітки - забій грудної клітки; закритий переломо-вивих голівки плечової кістки з відривом великого горбика; закритий уламковий перелом обох кісток лівого передпліччя в середній третині зі зміщенням, садна на обох колінних суглобах».
Вказані тілесні ушкодження у ОСОБА_7 за ступенем тяжкості належать до тяжких тілесних ушкоджень, оскільки перелом кісток основи черепа являвся небезпечним для життя в момент заподіяння.
За вищевикладених обставин водій ОСОБА_4 порушив вимоги п. п. 1.7, 4.16(а), 12.4, 18.1 Правил дорожнього руху України, де зазначено, що:
-п. 1.7 - «Водії зобов`язані бути особливо уважними до таких категорій учасників дорожнього руху, як велосипедисти, особи, які рухаються в кріслах колісних, та пішоходи. Усі учасники дорожнього руху повинні бути особливо обережними до дітей, людей похилого віку та осіб з явними ознаками інвалідності»;
-п. 4.16 (а) «Пішохід мас право: а) на перевагу під час переходу проїзної частини позначеними нерегульованими пішохідними переходами, а також регульованими переходами за наявності на те відповідного сигналу регулювальника чи світлофора»;
-п. 12.4 «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.»;
-п. 18.1 «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі погреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека».
Порушення вимог п. 18.1 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_4 знаходяться у причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди.
Таким чином ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожньою руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілому тяжке тілесне ушкодження.
Проведені процесуальні дії
23.01.2024 прийнято до розгляду цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди спричиненої кримінальним правопорушенням передбаченим ч.2 ст. 286 КК України. Зазначеним позовом представник потерпілої адвокат ОСОБА_6 просив стягнути з відповідача на користь потерпілої 34 907,60 грн. - матеріальної шкоди, 180 000,00 грн. - моральної шкоди, 17 000,00 грн. у якості витрат на правову допомогу адвоката (а.с. 27-33).
Судовий розгляд
У судових дебатах прокурор виступив із промовою, вказавши, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 підтверджена й той сам не заперечував обвинувачення. Відзначив, що обвинувачений намагався надати іншу версію щодо механізму ДТП під час розгляду, однак зважаючи на результати експертизи, було підтверджено, що винуватець зіткнення - саме обвинувачений. Експертний висновок підтвердив порушення швидкісного режиму, дозволеного у населеному пункті, що підтверджується аналізом слідової інформації. Прокурор наголосив, що водій мав би мати можливість уникнути зіткнення, знизивши швидкість. Зважаючи на всі ці обставини, прокурор просив суд врахувати особу обвинуваченого, а також його позитивну характеристику за місцем проживання. Прокурор також зазначив, що щирого каяття у обвинуваченого не виявлено, незважаючи на те, що він частково відшкодував завдану шкоду в розмірі 98 000,00 грн. Таким чином, прокурор просив призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки. Просив також звільнити останнього від відбування основного покарання з іспитовим строком на 3 роки. Просив стягнути з обвинуваченого витрати на судову експертизу, скасувати арешт та вирішити долю речових доказів. Окрім цього, прокурор просив задовольнити цивільний позов, оскільки потерпілій дійсно були завдані тілесні ушкодження.
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що 08.09.2023 року він керував автомобілем ВАЗ 210101 та рухався у своїх справах. На перехресті він помітив жінку, яка здавалася почала переходити дорогу, але потім різко повернулася, і внаслідок цього він здійснив наїзд на жінку, яка рухалась із велосипедом. Він стверджує, що рухався зі швидкістю 30-40 км/год, зауважуючи, що швидкість 70 км/год там точно не була. У судовому засіданні він перепрошував за свою неуважність та визнає власну провину у невчасності реакції, а також розуміє наслідки події. Після ДТП він залишився на місці події та дочекався прибуття швидкої допомоги та поліції. Крім того, в подальшому обвинувачений надав матеріальну допомогу потерпілій для оплати лікування. В останньому слові обвинувачений просив пробачення, повідомив, що шкодує про вчинене та просив суд його суворо не карати.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_9 повідомив, що його підзахисний визнає свою вину. Щодо цивільного позову, то сторона цивільного відповідача визнає залишок матеріальної шкоди у сумі 34 000,00 грн. та погоджується з її повним відшкодуванням. У разі додаткових витрат потерпіла може звернутись до страхової компанії, яка також буде компенсувати зазначені витрати. Щодо правових витрат і моральної шкоди, визнається наявність моральної шкоди у розмірі 10 000 грн. Щодо витрат на юридичну допомогу, захисник вважає, що підготовку позову можна було здійснити не протягом 8 годин, а за менш часу, наприклад, за 1 годину. Просив призначити його підзахисному покарання не пов`язане із позбавленням волі.
Потерпіла ОСОБА_7 до судового засідання не з`явилась. Натомість її представник-адвокат ОСОБА_6 , повідомив суд, що між обвинуваченим та потерпілою не було досягнуто примирення, та обвинувачений не просив пробачення у потерпілої. Щодо міри покарання, адвокат поклав це на розсуд суду. Він також підтримав заявлений цивільний позов та просив його задовольнити.
Заслухавши пояснення учасників процесуальної дії, дослідивши обвинувальний акт та докази надані стороною обвинувачення, враховуючи фактичне визнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 , суд приходить до наступних висновків.
Оцінка та висновки суду
На підтвердження інкримінованого ОСОБА_4 правопорушення прокурором у судовому засіданні надані наступні докази.
Протоколом огляду дорожньо-транспортної події від 08.09.2023 зафіксовано обставини ДТП щодо наїзду на пішохода (а.с. 129-135). Також обставини ДТП зафіксовані на фототаблиці яка, являється додатком до протоколу огляду місця ДТП від 08.09.2023 (а.с. 136-140).
Згідно висновків експертів за № 2396 від 14.09.2023 та № 2397 від 18.09.2023 в крові ОСОБА_4 , 1960 року народження, не було виявлено алкоголю та наркотичних речовин.
Згідно висновку експерта за № 822/837 від 15.10.2023 (а.с. 176-178) згідно наданих медичних документів у ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження у вигляді сполученої травми тіла: відкрита черепно-мозкова травма - забій головного мозку із формуванням вогнища геморагічного просякання в лівій скроневій долі, субарахноїдальний крововилив лобно-тім`яно-скроневої області зліва; забійна рана скроневої ділянки праворуч; перелом кісток основи черепа праворуч - лінійний перелом задньо-нижніх відділів правої тім`яної кістки, з заходженням на соскоподібний відросток скроневої кістки, барабанну порожнину та основну пазуху; садно на переніссі; закрита травма грудної клітки - забій грудної клітки; закритий переломовивих голівки плечової кістки з відривом великого горбика; закритий уламковий перелом обох кісток лівого передпліччя в середній третині зі зміщенням; садна на обох колінних суглобах.
Вказані тілесні ушкодження у ОСОБА_7 за ступенем тяжкості належать до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, оскільки перелом кісток основи черепа являвся небезпечним для життя в момент заподіяння виникли від травматичної дії тупого твердого предметом (предметів) давністю утворення, можливо, в строк, вказаний в постанові про призначення експертизи 08.09.2023.
За наведених обставин суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, , тобто порушення правил безпеки дорожньою руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілому тяжке тілесне ушкодження.
Призначення покарання
Відповідно до ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.
Судом враховано, що ОСОБА_4 раніше не судимий (а.с. 179) на обліку в лікаря - психіатра та лікаря-нарколога не перебуває (а.с. 180-183), за місцем проживання характеризується позитивно, компроментуючі матеріали відсутні (а.с. 185).
Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого є часткове відшкодування завданого збитку.
Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого під час судового провадження не встановлено.
Крім того, суд враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні права та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобіганню вчинення нових кримінальних правопорушень.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, особи винного, враховуючи відсутність обставин, що пом`якшують його покарання, беручи до уваги зазначені обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку, що необхідним та достатнім для виправлення і запобігання вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки, із звільненням від відбування покарання строком на 2 роки на підставі ст. 75 КК України із покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України.
Крім того, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 з застосуванням ст. 75 КК України, суд керується позиціями Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09.06.2005), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.03.2005), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
Щодо цивільного позову
Зазначеним позовом адвокат - ОСОБА_6 просив стягнути із ОСОБА_4 на користь потерпілої 34 907,60 грн. - матеріальної шкоди, 180 000,00 грн. - моральної шкоди, 17 000,00 грн. у якості витрат на правову допомогу адвоката.
Позивачеві було завдана і моральна шкода, яка виразилась у тому, що вона зазнала та зазначає нестерпного фізичного болю, мук та страждань. Вказане кримінальне правопорушення порушило її нормальний ритм життя, нормальні життєві зв`язки і потребувало та потребує додаткових зусиль для організації подальшого життя.
Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, кримінально - процесуальним кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України, за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Цивільний позов заявлений представником потерпілої по кримінальному провадженню підлягає до часткового задоволення та стягнення відповідних сум із цивільного відповідача, оскільки частково знайшов своє підтвердження у судовому засіданні.
Так, відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
На підтвердження заявлених позовних вимог стороною потерпілого надано квитанції щодо підтвердження витрат на лікування (а.с. 49-61).
Суд погоджується із твердженням представника ОСОБА_7 та вважає, що документально підтвердженими витратами на лікування позивача є витрати в розмірі 34 907,60 грн.
Тому суд, враховуючи, визнання стороною захисту позову в цій частині відповідно до положень ст. 206 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_4 на користь потерпілої 34 907,60 грн. матеріальної шкоди, оскільки зазначена сума підтверджена належними та допустимими доказами.
При вирішенні цивільного позову в частині стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 моральної шкоди суд виходить з наступного.
Відповідно постанови пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)», а саме п. 9 з якого вбачається, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Разом з тим, представником потерпілої не надано доказів розміру заподіяної моральної шкоди саме в розмірі 180 000,00 грн.
Оскільки діями ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_7 завдано моральну шкоду, яка виразилась в душевних стражданнях та моральних переживаннях шляхом порушення нормального ритму її життя, перенесені операції, тривалого лікування, враховуючи часткове відшкодування обвинуваченим шкоди у розмірі 98 150,00 грн. (а.с. 29), суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь потерпілої ОСОБА_7 150 000,00 грн. виходячи із принципів розумності, справедливості та поміркованості.
Вирішуючи питання про стягнення з обвинуваченого на користь ОСОБА_7 витрат на правову допомогу, суд врахував складові та критерії витрат на правову допомогу. У результаті суд прийшов до висновку, що сума, сплачена ОСОБА_7 за професійну правничу допомогу у розмірі 8 000,00 грн + 9 000,00 грн. (а.с. 62, 63), є неспівмірною із складністю справи. Обсяг та зміст цивільного позову (а.с. 28-33) також не вважаються значними за обсягом чи складними за юридичною конструкцією, особливо з урахуванням факту, що обвинувачений фактично визнав свою провину та добровільно частково відшкодовував шкоду, а судовий розгляд не мав надмірної тривалості та інших істотних обставин. Таким чином, суд прийшов до висновку, що вартість наданої послуги (підготовка та написання цивільного позову згідно акту № 1 становить 8 годин (а.с. 47), у даному випадку є нобгрунтованою.
Таким чином, суд з врахуванням складових та критеріїв щодо витрат на правову допомогу дійшов висновку про стягнення на користь позивача понесених нею обгрунтованих та співмірних витрат на правничу допомогу, а саме 11 000,00 грн.
Інші рішення, щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку
Питання про речові докази та судові витрати суд вирішує відповідно до ст. 100 та ст. 124 КПК України.
Арешт накладений 12.09.2023 на транспортні засоби (легковий автомобіль та велосипед) слідчим суддею Вінницького міського суду необхідно скасувати.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.
Керуючись ст.ст. 50, 65-67, 75, 76, 286 КК України, ст.ст. 100, 124, 128, 337, 368, 373-374, 394, 615 КПК України, 81 ЦПК України, п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)», суд
Визнати винним ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді 5(п`яти) років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 , звільнити від відбування покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки.
На підставі п.1 та п.2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Цивільний позов ОСОБА_7 задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (жителя АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий 06.10.1998 Хмільницьким МРВ УМВСУ України у Вінницькій області, РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (жительки АДРЕСА_2 ):
- 34 907,60 грн. (тридцять чотири тисячі дев`ятсот сім гривень шістдесят копійок) матеріальної шкоди;
- 150 000,00 (сто п`ятдесят тисяч) грн. у якості моральної шкоди.
- 11 000,00 (одинадцять тисяч) грн. у якості компенсації витрат на правничу допомогу.
Стягнути із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (жителя АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий 06.10.1998 Хмільницьким МРВ УМВСУ України у Вінницькій області, РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь держави Україна у відшкодування витрат за проведення в кримінальному провадженні експертиз:
Скасувати арешт на транспортні засоби:
-велосипед марки «Ardis» моделі «Verona»,
накладений 12.09.2023 слідчим суддею Вінницького міського суду Вінницької області.
Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду впродовж 30 днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, надіслати потерпілій.

Суддя: ОСОБА_1