Номер провадження № 1-кс/756/2519/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2023 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва в складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 15 Оболонського районного суду міста Києва клопотання прокурора, поданого в рамках кримінального провадження, внесеного 27.08.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000149, про продовження строку дії запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м.Сіверськ Донецької області, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 149 КК України,

УСТАНОВИВ:

27.10.2023 до Оболонського районного суду міста Києва надійшло клопотання прокурора Оболонської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_3 , поданого в рамках кримінального провадження, внесеного 27.08.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000149, про продовження строку дії запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , підозрюваної у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 149 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що в період з квітня 2019 року по серпень 2023 року, на території міста Києва, міста Харкова та інших міст діяла злочинна організація, яка організувала функціонування каналу торгівлі людьми, зокрема реалізації малолітніх дітей громадянам інших держав, під прикриттям нібито використання допоміжних репродуктивних технологій. Вказана злочинна організація тривалий час незаконно збагачувалась за рахунок програм комерційного сурогатного материнства, члени якої вербували людей (сурогатних матерів), з метою експлуатації, з використанням обману та уразливого стану таких потерпілих.

Організували таку діяльність директор Приватного підприємства «Медико-інформаційний центр сурогатного материнства «Ла Віта Нова» ОСОБА_8 та директор ТОВ «Медичний центр «Натівіта» ОСОБА_9 , які залучили до злочинної організації ще 10 учасників: ОСОБА_10 (рідна сестра ОСОБА_8 , переважно займалась фінансовими питаннями), ОСОБА_11 (в.о. директора за відсутності ОСОБА_8 ), ОСОБА_12 (адміністартор Київської клініки), ОСОБА_13 (менеджер у сфері інформації, виконувала вказівки ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 ), ОСОБА_14 (менеджер у сфері інформації, виконувала вказівки ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 ), ОСОБА_15 (менеджер з інформації, здійснювала щомісячну виплату попередньо узгоджених з ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 сум грошових коштів сурогатним матерям та жінкам (донорам яйцеклітин), ОСОБА_16 (перекладач), ОСОБА_17 (перекладач), ОСОБА_4 (перекладач), ОСОБА_18 (адвокат, займався юридичним супроводом).

02.08.2023 про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень повідомлено: за ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 149, ч. 1 ст. 255 КК України - ОСОБА_9 ; за ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 149 ч. 1 ст. 255 КК України - ОСОБА_8 ; за ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 149; ч. 2 ст. 255 КК України - ОСОБА_18 ; за ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 149, ч. 2 ст. 255 КК України - ОСОБА_12 ; за ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 149, ч. 2 ст. 255 КК України - ОСОБА_13 ; за ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 149, ч. 2 ст. 255 КК України - ОСОБА_11 ; за ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 149, ч. 2 ст. 255 КК України - ОСОБА_17 ; за ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 149, ч. 2 ст. 255 КК України - ОСОБА_16 ; за ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 149, ч. 2 ст. 255 КК України - ОСОБА_4 ; за ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 149, ч. 2 ст. 255 КК України - ОСОБА_15 ; за ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 149, ч. 2 ст. 255 КК України - ОСОБА_10 ; за ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 149, ч. 2 ст. 255 КК України - ОСОБА_14 .

Орган досудового розслідування вважає, що ОСОБА_4 обгрунтовано підозрюється у вербуванні людини з метою експлуатації, з використанням обману та уразливого стану потерпілого, вчиненому повторно злочинною організацією, тобто вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 149 КК України.

Як вказує у своєму клопотанні прокурор, метою продовження строку дії запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, передбачених КПК України, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити, посилаючись на обґрунтованість повідомленої підозри та на наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на те, що застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти доведеним існуючим ризикам у кримінальному провадженні. Додатково повідомив в судовому засіданні, що підозрювана визнала свою вину у вчиненому, співпрацює з органом досудового розслідування.

Захисник ОСОБА_7 в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваної, оскільки підозрювана мешкає разом з малолітньою дитиною, не порушує умов домашнього арешту, крім того, має на утриманні батька-інваліда, та матір пенсійного віку, які мешкають в Сумській області, а через обмеження, пов`язанні із запобіжним заходом, ОСОБА_4 позбавлена можливості їх відвідувати. Також захисник вважала не доведеними прокурором ризиків, на які він послилається у клопотанні, просила відмовити у задоволенні клопотання.

Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваної в повному обсязі, вважаючи не обгрунтованою підозру ОСОБА_4 , крім того, прокурором не зазначено з ким саме суд повинен заборонити їй спілкування. Також просив суд взяти до уваги, що підозрювана мешкає в м.Харків, де щоденні тривоги у різний період доби, що ускладнює виконання запобіжного заходу підозрюваною.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваної, але зазначив, що остання співпрацює зі слідством, надає правдиві покази, мешкає вдвох із малолітньої дитиною.

Підозрювана в судовому засіданні підтримала думку своїх захисників, просила відмовити в задоволенні клопотання, посилаючись на відсутність можливості відвідувати батьків в Сумській області, та додала, що сама проживає з малолітньої дитиною.

Вислухавши сторони, вивчивши клопотання та копії матеріалів, якими обґрунтовується необхідність продовження строку дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту, слідчий суддя встановив наступне.

У судовому засіданні встановлено, що в провадженні Оболонського УП ГУНП в місті Києві перебуває кримінального провадження, внесеного 27.08.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000149, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 149 КК України.

02.08.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 149 КК України.

Ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 04.08.2023 до підозрюваної ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешт строком до 02.10.2023.

Ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 25.09.2023 до підозрюваної ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту строком до 02.11.2023.

17.10.2023 ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 149 КК України.

Ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 27.09.2023 строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до 6-ти місяців..

Орган досудового розслідування вважає, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється в участі у злочинній організації, тобто вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 255; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 149 КК України, у вербуванні людини з метою експлуатації, з використанням обману та уразливого стану потерпілого, вчиненому повторно злочинною організацією, тобто вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 255; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 149 КК України.

В якості підтвердження обґрунтованості підозри ОСОБА_4 органом досудового розслідування до матеріалів клопотання надано такі докази:

- рапортом про виявлене кримінальне правопорушення;

- протоколами допиту потерпілих;

- протоколами обшуків у медичних центрах «Сніжана», «Мілартіс», «Натівіта»;

- протоколами проведення негласних слідчих (розшукових) дій;

- протоколом допиту підозрюваної ОСОБА_12 ;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_18 ;

- протоколом допиту підозрюваної ОСОБА_13 ;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_17 .

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

При цьому, слідчий суддя враховує, що поняття обґрунтована підозра не визначене у національному законодавстві, але, зважаючи на вимоги, закріплені у статті 9 КПК України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд враховує позиції Європейського суду з прав людини викладені в його рішеннях.

Так, у п. 32 справи «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, Series А, № 182) від 30 серпня 1990 року зазначено, що обґрунтована підозра це коли існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Між тим, підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою. Більше того, за відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри (див. рішення у справі «Чеботарі проти Молдови» (Cebotari v. Moldova), N 35615/06, п.48, від 13 листопада 2007 року).

Тож, на думку суду, обґрунтованість підозри повинна бути визначена враховуючи положення ст. 94 КПК України, а саме, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Отже, дослідивши у судовому засіданні надані органом досудового розслідування докази, суд дійшов висновку про те, що вони є такими, що обґрунтовують підозру повідомленої ОСОБА_4 в інкримінованому злочину, тобто можливості того, що повідомленої ОСОБА_4 могла вчинити злочин, передбачений ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 149 КК України.

Відповідно до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 181 КК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Як видно з пояснень прокурора в судовому засіданні, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених пунктами 1,3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які обґрунтовують наявність підстав для застосування запобіжного заходу ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту, а саме можливість ОСОБА_4 переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, потерпілих у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином чи вчинити інше кримінальне правопорушення.

Досліджуючи матеріали клопотання, надані докази, пояснення прокурора, обставини, які суд уважає доведеними в якості обґрунтованості підозри, беручи до уваги, що на даному етапі досудового розслідування не встановлені всі потерпілі особи, яких було експлуатовано з метою надання послуг сурогатного материнства, суд погоджується з тим, що на даний час наявним є ризик того, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілих, тобто існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України на який вказує зміст повідомлення про підозру.

Однак, суд не погоджується з існуванням ризиків передбачених пунктами 1,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, з наступних підстав.

Так, в обґрунтування ризику можливості переховування від органу досудового розслідування, прокурор фактично посилається лише на тяжкість покарання. Між тим, указану обставину суд не може оцінювати в якості ризику, бо ця обставина повинна бути оцінена судом лише відповідно до ст. 178 КПК України, тобто як додаткові відомості, які посилюють існування певних ризиків.

Більше того, тяжкість покарання сама по собі не може бути ризиком, оскільки в розумінні рішень ЕСПЛ у справах «Becciev v. Moldova», «Свершов проти України», «Єлоєв проти України», «Тимошенко проти України», «Луценко проти України») неодноразово наголошувалось, що тяжкість злочину, в якому обґрунтовано підозрюється особа, має суттєве значення, однак не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою. Ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або довести, що така можливість є настільки незначною, що може не виправдати досудове тримання під вартою (див. рішення від 4 жовтня 2005 року у справі «Бекчієв проти Молдови» (Becciev v. Moldova), заява № 9190/03, пункти 56 і 59, з подальшими посиланнями).

Наведена позиція Європейського суду з прав людини свідчить про те, що взагалі будь-які ризики не повинні оцінюватись абстрактно (in abstracto), та мають підтверджуватися фактичними даними. Отже, сама по собі тяжкість покарання ще не свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також, суд не погоджується з існуванням ризиків, передбачених пунктами 4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, з наступних підстав.

В обґрунтування ризику вчинити інше кримінальне правопорушення, чи продовжити кримінальне провадження, в якому підозрюється, прокурором на його обґрунтування не було наведеного вагомих підстав, а судом встановлено, що підозрювана вже звільнилась із медичного центру сурогатного материнства, тобто добровільно припинала подальшу участь в кримінальних правопорушеннях. Щодо перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, прокурором не наведено яким же самим чином ОСОБА_4 може перешкоджати.

Оскільки суд погодився з тим, що існує ризик, передбачений пунктом 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, тож суд погоджується з існуванням підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, як то продовження застосування запобіжного заходу щодо підозрюваної ОСОБА_4 .

Відповідно до ст. 178 КПК України в судовому засіданні було встановлено, що наразі існують вагомі докази про вчинення підозрюваною інкримінованого правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких, рівень доведеності підозри (вагомість наявних у кримінальному провадженні доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення), а також те, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима, має на утриманні малолітню дитину, з якою вони мешкають вдвох, добровільно припинила свою подальшу участь у злочинній організації, шляхом звільнення з медичного центру репродуктивної медицини, де вона займала посаду перекладача іноземної мови.

В той же час, під час досудового розслідування, строк якого було продовжено до шести місяців, необхідно провести ряд слідчих дій та процесуальних рішень, з метою отримання доказів та здійснення перевірки вже отриманих доказів у вищевказаному кримінальному провадженні для об`єктивного і повного дослідження обставин кримінального правопорушення, забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження, а саме:

- отримати висновки експерта про результати проведення комп`ютерно-технічних експертиз техніки, яка була вилучена під час обшуків за місцем здійснення діяльності медичних центрів «Сніжана» та «Мілартіс», скерувати міжнародно - правові доручення до компетентних органів іноземних держав про надання правової допомоги, провести інші слідчі та процесуальні дії, у яких виникне необхідність в ході проведення досудового розслідування, виконати вимоги ст. 290 КПК України, а саме: надати доступ та ознайомити підозрюваних та їх захисників із матеріалами кримінального провадження, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування тощо.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку, що встановлений у судовому засіданні ризик повністю обґрунтовує запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, про продовження строку дії якого просить слідчий у клопотанні, а тому суд уважає його цілком обґрунтованим, та відповідним особі підозрюваної, а також меті запобіжного заходу та вважає доцільним продовжити його застосування, шляхом заборони залишати житло за адресою АДРЕСА_1 , де постійно мешкає ОСОБА_4 з 22 год. 00 хв. кожного дня до 06 год. 00 хв. наступного дня. Також, слід покласти на підозрювану ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до слідчих СВ Оболонського УП ГУНП в м.Києві, у провадженні яких перебуває дане кримінальне провадження, та до процесуального керівника, який здійснює процесуальне керівництво, а також до слідчого судді, суду (залежно від стадії кримінального провадження);

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, навчання, роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватись від спілкування з потерпілими, свідками та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні в усіх випадках, крім спільної участі під час слідчих дій.

Ураховуючи наведене, клопотання слідчого, подане в рамках кримінального провадження, внесеного 27.08.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000149, про продовження строку дії запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 255; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 149 КК України, слід задовольнити частково.

Керуючись статтями 7, 31, 177, 178, 181, 186, 192-199, 309, 369-372, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора, поданого в рамках кримінального провадження, внесеного 27.08.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000149 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваній ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Продовжити підозрюваній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту строком на 60 (шістдесят) днів, який полягає у забороні з 22 год. 00 хв. кожного дня до 06 год. 00 хв. наступного дня залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням отримання екстреної медичної допомоги, а також за виключенням періоду часу прямування та перебування в укритті на період оголошення повітряної тривоги у м. Харків, а також зобов`язання з`являтися до слідчого чи суду, у залежності від стадії кримінального провадження, за першим викликом.

Покласти на підозрювану ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України строком на 60 (шістдесят) днів, а саме:

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, навчання, роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватись від спілкування з потерпілими, свідками та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні в усіх випадках, крім спільної участі під час слідчих дій.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення, а останній строком дії ухвали є 30.12.2023.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_4 , що у випадку необхідності залишити житло в інший час, він має отримати відповідний дозвіл слідчого, прокурора або суду. В іншому випадку це буде вважатися порушенням умов дотримання запобіжного заходу та може бути підставою для ініціювання питання слідчим чи прокурором щодо його зміні на інший, більш суворий.

Копію ухвали негайно вручити підозрюваній, захиснику та прокурору, а також спрямувати до відповідного підрозділу поліції за місцем проживання підозрюваної для виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1