ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/4153/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" грудня 2023 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003592 від 17.09.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003592 від 17.09.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначила, що у провадження слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві перебуває вказане кримінальне провадження, досудовим розслідуванням у якому встановлено, що в період часу з 03 год. 30 хв. по 04 год. 00 хв. 16.09.2023 за адресою: м. Київ, вул. Трускавецька, на березі Дніпра гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з хуліганських мотивів наніс тілесні ушкодження гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Під час огляду місця події 17.09.2023 за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено предмет схожий на пістолет з маркуванням Форт 17Р 9 мм Р.А. НОМЕР_1 .

Постановою слідчого від 18.09.2023 вказаний предмет визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0003592 від 17.09.2023 року.

Прокурор просить накласти арешт на вилучене майно, посилаючись на необхідність збереження цього майна як речового доказу.

Прокурор та власник майна у судове засідання не з`явились, що відповідно до приписів статті 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання..

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст.131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є, зокрема, запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення та відчуження.

Частиною 2 статті 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Описана у клопотанні фабула у сукупності з матеріалами кримінального провадження, доданими до клопотання, на даному етапі провадження дає слідчому судді можливість дійти висновку про наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 296 КК України, що підтверджується протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 16.09.2023, протоколом допиту потерпілого від 17.09.2023, який серед іншого показав, що один із хлопців дістав предмет, схожий на пістолет та здійснив у нього три постріли у праву та ліву кісті, ліве вухо; довідкою Міської клінічної лікарні № 3 м. Києві від 16.09.2023 за фактом звернення ОСОБА_5 з приводу кульового поранення обох кістей, довідкою Міської клінічної лікарні швидкої допомоги від 16.03.2023 з діагнозом ОСОБА_5 - вогнепальне поранення правої та лівої кісті, протоколом огляду від 17.09.2023, під час якого ОСОБА_4 добровільно видав пристрій для відстрілу гумових куль пістолет «Форт-17Р» НОМЕР_1 з одним магазином, поясненнями ОСОБА_4 , протоколами допиту свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та іншим матеріалами, доданими до клопотання.

Згідно з частинами 1, 2 статті 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи. Третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

Частиною четвертою статті 296 КК України передбачено відповідальність за хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, якщо воно вчинено із застосуванням вогнепальної або холодної зброї чи іншого предмета, спеціально пристосованого або заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що вилучений пристрій для відстрілу гумових куль пістолет «Форт-17Р» НОМЕР_1 відповідає критеріям, передбаченим частиною 1 статті 98 КПК України, оскільки міг бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення та зберегти на собі його сліди.

Постановою старшого слідчого СВ Дарницького УП ГКНП у м. Києві ОСОБА_9 від 18.09.2023 зазначене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Враховуючи наявність достатніх підстав вважати, що мало місце вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 296 КК України, вказане вище майно, яке вилучене під час огляду, відповідає критеріям речових доказів, зазначеним у статті 98 КПК України, оскільки могло бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення та зберегти на собі його сліди, враховуючи правову підставу для арешту майна, а також з метою об`єктивного всебічного досудового розслідування та необхідності встановлення обставин скоєння злочину, слідчий суддя дійшов висновку, що прокурором доведено необхідність арешту вказаного майна, оскільки воно має значення речових доказів у даному кримінальному провадженні з метою їх збереження.

За таких обставин клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 98, 131, 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене під час проведення 17.09.2023 огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , а саме предмет схожий на пістолет з маркуванням Форт 17Р 9мм. Р.А. НОМЕР_1 із забороною відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили з моменту її оголошення та підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1