Справа № 147/1231/16-к
Провадження № 1-кп/147/1/24
ВИРОК

іменем України

02 лютого 2024 року смт Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000078 від 07.03.2016 щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, згідно з ст. 89 КК України не судимого,

за ч.3 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за попередньою змовою домовились про вчинення крадіжки за наступних обставин. 04 березня 2016 року близько 20.00 год. з метою вчинення крадіжки в нежитлових будинках, які знаходяться в АДРЕСА_2 під час розмови ОСОБА_4 з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 домовились вчинити крадіжку металобрухту з вище вказаних нежитлових домогосподарств. З метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_4 разом із ОСОБА_6 та ОСОБА_7 умисно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету особистого збагачення за рахунок чужого майна, з метою вчинення кримінального правопорушення, підійшли до території неогороджених домогосподарств, які належать ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . В подальшому ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підійшли до вхідних дверей в приміщення літньої кухні, яке належить ОСОБА_9 та ОСОБА_4 рукою смикнув за металевий навісний замок, який з легкістю відкрився і таким чином ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 проникли в середину приміщення, де виявили та винесли по черзі одну металеву важку борону загальною вагою 40 кг, два металеві газові балони загальною вагою 44 кг та металеву плиту з груби загальною вагою 35 кг. Викрадені речі ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 перенесли на територію колишньої ферми та заховали в бур`янах. В подальшому ОСОБА_4 залишився на вулиці, спостерігали, щоб ніхто не надійшов та не помітив їх, а ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в цей час розбили віконну шибку та проникли до нежитлового будинку, що належить ОСОБА_9 , звідки з двох спальних кімнат викрали дві металевих плити на груби загальною вагою 70 кг, які подали через вікно ОСОБА_4 , після чого ОСОБА_4 відніс та заховав викрадений металобрухт у бур`янах на фермі. Вартість викраденого металобрухту становить 453 грн 60 коп. з розрахунку вартості 1 кг брухту чорних металів 2 грн 40 коп. станом на момент вчинення крадіжки. В подальшому ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 розпорядились викраденим металобрухтом на власний розсуд, а саме продали викрадене майно, чим спричинили потерпілому ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 453 грн 60 коп.

Крім цього, продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , за попередньою змовою, 04 березня 2016 року близько 20.20 год з метою вчинення крадіжки з нежитлового будинку, який знаходиться в АДРЕСА_2 в одному будинку разом із ОСОБА_10 , що належить ОСОБА_8 з метою вчинення крадіжки металобрухту умисно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету особистого збагачення за рахунок чужого майна, з метою вчинення кримінального правопорушення, знаходячись біля двохквартирного, одноповерхового будинку, біля квартири, що належить ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 розбивши вікно проникли в середину приміщення, а ОСОБА_4 залишився на вулиці спостерігати, щоб ніхто не надійшов. В приміщенні нежитлового будинку ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у двох спальних кімнатах виявили, пошкодили, а саме, зламали на шматки та викрали три металеві плити з груби загальною вагою 105 кг та винесли до вхідних дверей в будинок, після чого з середини відчинили двері та гукнули ОСОБА_4 , який в свою чергу підійшов до дверей та разом із ОСОБА_6 та ОСОБА_7 винесли металобрухт на територію колишньої ферми та заховали в бур`янах, де вже був викрадений металобрухт з будинку ОСОБА_9 . Вартість викраденого металобрухту становить 252,00 грн з розрахунку вартості 1 кг брухту чорних металів 2 грн 40 коп. станом на момент вчинення крадіжки. Після цього, на місце події прибув ОСОБА_11 на коні з гужовою повозкою, якому не було відомо про злочинні дії учасників злочину і участі у вчиненні злочину не приймав. ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 завантажили викрадений металобрухт на гужову повозку. В подальшому ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 розпорядились викраденим металобрухтом на власний розсуд, а саме продали викрадене майно, чим спричинили потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 252,00 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_4 вину визнав в інкримінованих йому діях, які викладені в обвинувальному акті, спершу на підставі ст. 63 Конституції України відмовився від надання пояснень, а вподальшому в судовому засіданні 01 лютого 2024 року надав пояснення про те, що в березні 2016 року до нього підходив ОСОБА_6 та запропонував підзаробити, казав, що потрібно допомогти погрузити метал. Це відбувалося в с. Дубина. Також там був ОСОБА_7 та ОСОБА_12 . Він, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 пішли до будинку в с. Дубина, який належить ОСОБА_13 . Туди зайшли зі сторони колишньої ферми. Територія домоволодіння була неогороджена. Пам`ятає, що вони виносили метал з літньої кухні. Вони зайшли через двері, які закривалися на замок- навісну колодку. Раніше він не був у цьому приміщенні, а ОСОБА_6 та ОСОБА_7 казали, що там вже були. Йому з літньої кухні передав метал ОСОБА_6 , а він ( ОСОБА_4 ) його виносив за бригаду, де був ОСОБА_12 , який не знав, що вони роблять, так як до цього він ( ОСОБА_12 ) не бачив, що вони виносили. Ці події відбувалися, коли вже темніло надворі. Щодо крадіжки з будинку ОСОБА_8 зазначив, що його там не було, там були ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . В ОСОБА_8 та ОСОБА_14 один будинок на двох, який перегороджений невеликим парканом. Він знає, що вони звідти виносили. Метал, який належить ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , вони вантажили на повозку ОСОБА_12 близько 15 хв. Після цього ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відвезли цей метал в с. Ободівку та здали його. За це він ( ОСОБА_4 ) отримав сигарети. В потерпілих ОСОБА_14 та ОСОБА_17 він просив вибачення за вчинене, питав, яким чином може відшкодувати їм завдану шкоду, на що потерпілі повідомили, що їм нічого не потрібно, що колись їм відпрацює. Після цих подій він жодного правопорушення не вчиняв та не притягався до відповідальності. Також зазначив, що в нього є дружина, з якою проживає в незареєстрованому (цивільному) шлюбі та в них за цей час народилося троє дітей, а також вказав, що на даний час працює. У вчиненому щиро кається.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 зазначив, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в інкримінованих йому злочинах доведена повністю матеріалами кримінального провадження досліджених в судовому засіданні, зокрема: заявою потерпілого ОСОБА_9 , заявою потерпілого ОСОБА_8 , витягом з ЄРДР, протоколом огляду місця події від 07.03.2016 (огляд приміщення ОСОБА_9 ), протоколом огляду місця події від 07.03.2016 (огляд приміщення ОСОБА_8 ), довідкою про вартість 1 кілограма металобрухту, станом на 04.03.2016 виданою СТ «Діброва», протоколом огляду місця події від 01.09.2016, в ході якого вилучено частини плити до груби, протоколом огляду місця події від 02.09.2016, в ході якого вилучено два газові балони, постановою про об`єднання матеріалів досудового розслідування від 07.09.2016, протоколом слідчого експерименту та додатками до нього, показаннями свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_12 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які надані в судовому засіданні. Враховуючи те, що вина обвинуваченого доведена в повному обсязі, його дії вірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, просить визнати ОСОБА_4 винним та призначити покарання за ч.3 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі. З врахування посередньої характеристики за місцем проживання, позиції потерпілих, які просили не карати обвинуваченого суворо, визнання вини, відсутністю обставин, які обтяжують покарання, вважає за доцільне на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання строком на 3 роки і покласти на ОСОБА_4 обов`язки визначені п.1, п.2. ч.1 ст. 76 КК України. Іспитовий строк просить рахувати з моменту оголошення вироку. Також зазначив, що цивільний позов не заявлявся, процесуальні витрати на залучення експертів в кримінальному провадженні відсутні, речові докази відсутні.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначила, що вина ОСОБА_4 за ч.3 ст. 185 КК України доведена повністю, що й не заперечує сам обвинувачений. При призначенні покарання просить врахувати те, що злочини вчинено ОСОБА_4 в молодому віці, на даний час він є батьком трьох дітей, з 2016 року по даний час не притягався до відповідальності, чим довів, що став на шлях виправлення, а тому просить призначити міру покарання не пов`язану з реальним позбавленням волі. Просить призначити три роки позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1-1,5 роки.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185 КК України, за викладених вище обставин, повністю підтверджується зібраними на досудовому слідстві та безпосередньо дослідженими в судовому засіданні доказами, яким судом надано ретельну оцінку з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення:

показаннями в судовому засіданні ОСОБА_4 , які наведені вище;

показаннями в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_8 про те, що близько 8 років тому, точної дати не пам`ятає, приїхав додому в АДРЕСА_2 та при огляді будинку побачив відсутність на грубі в кухні двох плит. Територія навколо будинку була огороджена. Також, у приміщенні кімнати була відсутня плита та дверцята до груби. У будинку був пошкоджений навісний замок на вхідних дверях, вікно на веранді було пошкоджено. До зазначеного будинку він приїжджав один раз на тиждень, оскільки постійно проживав у іншому населеному пункті. Вага однієї плити, яку викрали, близько 20-25 кг, розміри близько 40x80, вони були встановлені на грубі приблизно 2010-2011 роках та придатні до використання. Також, у сусіда ОСОБА_9 було таким самим способом пошкоджено будинок. Тоді він зателефонував ОСОБА_9 та повідомив про дану подію. ОСОБА_9 викликав поліцію. Територія домогосподарства огороджена парканом. Щодо крадіжки, він відразу подумав на ОСОБА_7 , оскільки останній раніше притягувався до кримінальної відповідальності. Після того, як працівники поліції встановили причетних до крадіжки осіб, то ОСОБА_6 приходив до нього та просив вибачення за скоєне, пропонував відшкодування шкоди, інші не підходили. Претензій ні до кого не має;

показаннями в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_9 про те, що навесні 2016 року орієнтовно у березні до нього зателефонував ОСОБА_8 та повідомив, що їх обікрали. На той час він проживав у с. Буди та декілька днів на тиждень приїжджав у с. Дубина працювати, оскільки там знаходиться город. Приїхавши в с. Дубина він побачив, що у вікнах було вибите скло. З будинку в нього пропала бензопила, один газовий балон з літньої кухні, сільськогосподарські запчастини до техніки, борони та ще три газові балони, які знаходились в кімнаті. Будинок був замкнений на внутрішній замок. У будинку є два входи, а саме вхідні двері закриті на замок, а інший вхід на засов зсередини. Також в будинку була ще зірвана плита чавунна, яка складалась з 3 частин. Коли він прийшов проживати в той будинок, там вона уже була, почав проживати з 2001 року. Ваги плити він не знає, якщо все разом взяти, те що викрали, то це близько 40-50 кг. Також викрали металеві дверцята з груби. У будинку з коридора викрали бензопилу «Дружба» в робочому стані. В літній кухні була витягнута скоба, не було борін, запчастин до сільськогосподарської техніки також не було, а саме: до культиватора, сівалки та трактора, вага вказаного була більше 100 кг, якщо разом взяти. Щодо викрадених балонів, то в одному балоні був газ, а три були пусті, вага одного балона близько 30 кг. Коли справа пішла до суду, то до нього підходила мати ОСОБА_4 , яка також є і сестрою ОСОБА_7 , та ОСОБА_6 просили вибачення за скоєну крадіжку. Претензій ні до кого з обвинувачених не має;

показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_20 , яка пояснила, що знає ОСОБА_4 ще з дитинства, тому, що він навчався в школі-інтернаті, а вона була там секретарем. До неї навесні 2016 року приходив додому ОСОБА_4 , сказав, що йому потрібно їхати дододому, був з меншим братом, тому потрібні гроші. Приніс щось в мішку, побите кусками, метал, сказав, що сам назбирав десь, і це буде як залог, та вона дала йому десь 50 грн не більше. Щодо подій з ОСОБА_7 та ОСОБА_6 вона не знає нічого, і лише від слідчих дізналася про крадіжки;

показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_21 про те, що орієнтовно в березні 2016 року двоє невідомих осіб проходячи по вулиці повідомили, що мають металобрухт та запропонували їй купити. Стверджує, що серед них не було ОСОБА_4 й ці особи їй невідомі. Вказала, що металобрухт був у полімерному мішку білого кольору, у мішку були побиті частини плит. Дані люди зайшли на територію подвір`я та пропонували метал. На даний час вона не пам`ятає чи зважували метал, та скільки коштів їм дала;

показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_22 про те, що на початку березня 2016 року їхали 4 чи 5 невідомих йому осіб та зупинились біля домогосподарства, в якому він на той час проживав. Коли вони зупинились, то запропонували придбати металобрухт. Він оглянув та придбав 2 балони і борону. Дані балони він забрав собі та залишив на подвір`ї, борона не пригодилася і він продав її. На даний час не пам`ятає зазначених осіб, один був старше 40 років, інші від 20 до 30 років. Коли приходили працівники поліції, то вказував на хлопців, які продали йому вказані речі. Орієнтовно через 2 тижні після покупки приїхали працівники поліції та вилучили 2 балони, оскільки повідомили, що вони крадені, а борону він продав раніше;

показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_18 про те, що орієнтовно 7-8 років тому, точно він не пам`ятає, до нього прийшли працівники поліції та повідомили, що необхідно пройти до сусіда ОСОБА_8 . Зайшовши до приміщення будинку йому показали грубу, на якій була відсутня металева плита, яка саме, він на даний час не пам`ятає. Також він до цього перебував у гостях в ОСОБА_8 та раніше бачив на грубі зазначену плиту. Повідомив, що територія домогосподарства огороджена металевим парканом та парканом зі штахетів. До будинку вхід був обмежений, вікна та двері були цілі, на дверях був навісний замок. Будинок завжди був зачинений, на той час ніхто у ньому не проживав;

показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_12 про те, що гужовою повозкою він користується не досить часто, орієнтовно 1 раз на місяць. Навесні 2016 року він поїхав розчищати коня, оскільки його попрохав сусід ОСОБА_23 і якась ще жінка. Після цього, він поїхав додому і йому телефонував ОСОБА_7 та попросив під`їхати. Проїжджаючи біля садків в с. Дубина за хатами, що знаходяться біля тракторної бригади його зупинили ОСОБА_6 і ОСОБА_7 та ще хтось, точно не пам`ятає можливо ОСОБА_4 , точно не пам`ятає, біля них були мішки з металом. Він ( ОСОБА_12 ) запитав чи воно крадене, у свою чергу хлопці повідомили, що ні. Метал лежав на землі, біля будівель тракторної бригади. Втрьох вони виносили його і вантажили на повозку. Орієнтовно вони вантажили металобрухт близько пів години, він знаходився у білих поліетиленових мішках. Він ( ОСОБА_12 ) розумів, що всередині знаходиться металобрухт за формою мішків. Скільки саме мішків було він вже не пам`ятає, а також чи були металеві балони також вже не пам`ятає. Він ( ОСОБА_12 ) повідомив, що вивіз це все за село, на даний час вже не пам`ятає куди саме. За послуги вони йому дали пачку цигарок;

показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_19 про те, що у березні 2016 року він разом з братом ОСОБА_4 гуляли разом по с. Дубина. Побачивши ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , які стояли біля підводи, один з них гукнув брата ОСОБА_24 . Останній пішов до них, а потім вони втрьох попрямували в напрямку поля до фермерської техніки. Він ( ОСОБА_19 ) зачекав ще декілька хвилин біля підводи та пішов додому. Що відбувалося далі йому невідомо;

заявою ОСОБА_8 від 07.03.2016, в якій просить прийняти міри до невідомої йому осіби, яка в період з 02.03.2016 по 04.03.2016 скоїла крадіжку трьох чавунних плит на грубу з будинку, який йому належить за адресою: АДРЕСА_3 ;

протоколом огляду місця події слідчого СВ Тростянецького ВП Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_25 від 07.03.2016 з фототаблицею до нього, за участі ОСОБА_8 , відповідно до якого огляд розпочато об 11.00 год. та закінчено об 11.30 год. Оглядалося домогосподарство за адресою: АДРЕСА_2 . По домогосподарству відсутня будь-яка огорожа. На домогосподарстві розташоване приміщення гаражу та житлового будинку. Вхід до будинку здійснюється через дерев`яні двохстворчасті двері обтягнуті матеріалом чорного кольору. Поряд з вхідними дверима наявне вікно, а саме пошкоджено розбиті шибки вікна. В будинку обстановка неохайна притаманна нежитловому будинку. В будинку наявні декілька кімнат. В одній з кімнат, як пояснив присутній при огляді місця події потерпілий, знято дві металеві плити від груби та металеві дверцята. В іншій кімнаті також обстановка неохайна та з опалювальної груби знята металева плита. Під час проведення огляду місця події речі та предмети не вилучалися;

заявою ОСОБА_9 від 07.03.2016, в якій просить прийняти міри до невідомої йому осіби, яка в період з 27.02.2016 по 06.03.2016 скоїла крадіжку двох чавунних плит та груби, трьох газових балонів, бензопили «Дружба», борони, чорного металу з будинку, який належить йому за адресою: АДРЕСА_4 ;

протоколом огляду місця події слідчого СВ Тростянецького ВП Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_25 від 07.03.2016 з фототаблицею до нього, за участі ОСОБА_9 , відповідно до якого огляд розпочато о 12.10 год. та закінчено о 12.35 год. Оглядалося домогосподарство за адресою: АДРЕСА_2 . По домогосподарству відсутня будь-яка огорожа, прямо розташоване приміщення літньої кухні збудоване з цегли червоного кольору. Вхід до приміщення здійснюється через дерев`яні двері червоного кольору. Біля дверей на грунті землі виявлено навісний металевий замок, який пошкоджений. Як пояснив присутній при огляді місця події ОСОБА_9 із даного приміщення зникла металева плита і дверцята груби, два газових балони та запчаснини від сільськогосподарської техніки. Поряд з приміщенням кухні розташований житловий будинок одноповерховий прямокутної форми. Вхід до будинку здійснюється через дерев`яні двері, обтягнуті шкірзамінником коричневого кольору. В будинку наявні декілька кімнат. В одній з кімнат наявна груба, на якій відсутні металеві плити та дверцята. Як пояснив ОСОБА_9 , в іншій кімнаті знаходився газовий балон та бензопила «Дружба». Також в будинку із передньої сторони наявні декілька вікон, одне з яких розбите. Під час проведення огляду місця події вилучили металевий навісний замок;

довідкою, виданою головою СТ «Діброва» ОСОБА_26 про те, що станом на 04.03.2016 вартість одного кілограма брухту чорних металів становить 2 грн 40 коп.;

протоколом огляду місця події слідчого СВ Тростянецького ВП Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_27 від 01.09.2016 з фототаблицею до нього, за участі ОСОБА_21 , відповідно до якого огляд розпочато о 10.35 год. та закінчено о 10.55 год. Оглядалася територія домогосподарства за адресою: АДРЕСА_5 . Територія домогосподарства зі сторони вулиці огороджена металевим профільним парканом. Вхід здійснюється через металеві ворота, які на час огляду відчинені. Доріжка на подвір`ї викладена тротуарною плиткою, з лівої сторони, на подвір`ї розташований житловий будинок, прямо від воріт здійснюється прохід між парканом та приміщенням гаража до тильної сторони домоволодіння. З правої сторони по-під металеву сітку «рябицю», яка розділяє два сусідніх господарства, знаходиться насип каміння, частини металобрухту, серед якого на землі біля каміння виявлено частини металевої плити до груби та дві круглих фаєрки до вказаної плити. В ході проведення огляду частини металевої плити та дві фаєрки вилучаються;

протоколом огляду місця події слідчого СВ Тростянецького ВП Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_27 від 02.09.2016 з фототаблицею до нього, за участі ОСОБА_22 , відповідно до якого огляд розпочато о 12.00 год. та закінчено о 12.30 год. Оглядалася територія домогосподарства за адресою: АДРЕСА_6 , яка належить ОСОБА_22 . Територія домогосподарства зі сторони вулиці огороджена шиферним парканом. Вхід здійснюється через металеву хвіртку та ворота, які на час огляду відчинені. З правої сторони на домогосподарстві розташований одноповерховий житловий будинок, за ним господарські приміщення, літня кухня з погребом. З лівої сторони розташований гараж. За приміщенням гаража виявлено два металеві газові балони. Один червоного кольору з написом «пропан», інший поржавілий балон. Із слів присутнього ОСОБА_22 відомо, що на початку весни поточного року він придбав вказані два балони для власних потреб у осіб, які йому невідомі, однак він може їх впізнати, оскільки він знає, що дані особи проживають в с. Дубина Верхівська. В ході проведення огляду два газові балони вилучаються;

протоколом проведення слідчого експерименту слідчого СВ Тростянецького ВП Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_27 від 15.09.2016 з фототаблицею до нього, за участі ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , підозрюваних ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , відповідно до якого місцем проведення слічого експерименту є територія двох домогосподарств за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_9 та ОСОБА_8 відповідно. Перед проведенням слідчого експерименту ОСОБА_9 та ОСОБА_8 надали добровільну згоду на його проведення. Підозрювані ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 провели та показали, як вони підійшли до території домогосподарства ОСОБА_9 , де проникли в приміщення літньої кухні та викрали вироби з металу, а саме: балони, борони та пічну плитку з груби. Потім показали, яким чином проникли в приміщення житлового будинку, звідки викрали плити з груби та різноманітний чорний метал. В подальшому підозрювані показали, яким чином підійшли до будинку ОСОБА_8 та як проникли в нежитловий будинок. В будинку ОСОБА_6 та ОСОБА_7 показали, яким чином та звідки викрали плити з груби і як винесли з будинку. В подальшому підозрювані ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 показали шлях та вказали на місцевість, де вони залишили викрадений металобрухт;

протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками слідчого СВ Тростянецького ВП Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_27 від 16.09.2016 та довідкою до нього, згідно з яким свідок ОСОБА_22 повідомив, що в перших числах березня 2016 року він придбав для власних потреб два газових балони та одну важку металеву борону у невідомого чоловіка. Вказаний свідок заявив, що впізнає особу, зображену на фотознімку №3 ОСОБА_7 . При цьому ОСОБА_22 повідомив, що на фотознімку зображений невідомий йому чоловік, у якого він придбав два газових балони та одну важку металеву борону;

протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками слідчого СВ Тростянецького ВП Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_27 від 16.09.2016 та довідкою до нього, згідно з яким свідок ОСОБА_21 повідомила, що в перших числах березня 2016 року вона придбала для власних потреб частини металевої плити з груби у невідомого їй чоловіка. Вказаний свідок заявила, що впізнає особу зображену на фотознімку №1 ОСОБА_7 . При цьому ОСОБА_21 повідомила, що на фотознімку зображений невідомий їй чоловік, у якого вона придбала частини металевої плити з груби;

протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками слідчого СВ Тростянецького ВП Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_27 від 16.09.2016 та довідкою до нього, згідно з яким свідок ОСОБА_22 повідомив, що в перших числах березня 2016 року він придбав для власних потреб два газових балони та одну важку металеву борону у невідомого чоловіка. Вказаний свідок заявив, що впізнає особу зображену на фотознімку №4 ОСОБА_6 . При цьому ОСОБА_22 повідомив, що на фотознімку зображений невідомий йому чоловік, у якого він придбав два газових балони та одну важку металеву борону;

ухвалою Тростянецького районного суду Вінницької області від 28 квітня 2023 року, якою було: виділено в окреме провадження матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000078 від 07.03.2016 про обвинувачення ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185 КК України; оголошено розшук обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_6 ; надано дозвіл на затримання з метою приводу до Тростянецького районного суду Вінницької області для обрання запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_6 ; кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000078 від 07.03.2016 про обвинувачення ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185 КК України, зупинено до розшуку обвинувачених; продовжено розгляд кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000078 від 07.03.2016 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185 КК України;

вироком Тростянецького районного суду Вінницької області від 20 листопада 2023 року, яким: ОСОБА_6 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі і на підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування покарання з іспитовим строком один рік шість місяців, а також покладено обов`язки, передбачені ч.1 ст. 76 КК України; ОСОБА_7 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі і на підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання з іспитовим строком один рік шість місяців, а також покладено обов`язки, передбачені ч.1 ст. 76 КК України. Вирок набрав законнолї сили 21 грудня 2023 року. Вказаним вироком ОСОБА_6 та ОСОБА_7 визнані винними: за епізодом від 04 березня 2016 року щодо потерпілого ОСОБА_9 у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжки), за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням в інше приміщення; за епізодом від 04 березня 2016 року щодо потерпілого ОСОБА_8 у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням в інше приміщення.

Надані стороною обвинувачення і досліджені безпосередньо в суді докази взаємопов`язані і в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлено подію злочинів, винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 та інші обставини зазначені у ст. 91 КПК України, та вони зібрані у порядку, встановленому ст. 93 КПК України, жодних обставин, передбачених ст. 87 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено, у зв`язку з чим підстави для визнання цих доказів недопустимими відсутні.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством.

Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості, не викликають.

Оцінюючи докази, безпосередньо досліджені в судовому засіданні, суд вважає за необхідне вказати наступне.

Пояснення потерпілих в судовому засіданні є послідовними, не суперечать дослідженим доказам і пов`язуються із іншими доказами в сукупності та не довіряти їм у суду немає підстав.

За змістом кримінально-процесуального закону до предмета показань свідка належать обставини, що мають пряме чи опосередковане відношення до події кримінального правопорушення, форми вини, наслідків кримінального правопорушення, даних, що належать до показань інших свідків, експертів, їх висновків, понятих і інших учасників процесу, відомості про факти, що характеризують особу підозрюваного, обвинуваченого та взаємовідносини свідка з ними і з потерпілим. Знання характеру цих взаємовідносин (нормальні, дружні, родинні, ворожі, неприязні, відсутні будь-які відносини, оскільки бачив (чув) вперше, тощо) дозволить дати правильну оцінку відповідних показань, висновків і процесуальних дій указаних осіб.

Суд бере до уваги показання вищевказаних свідків та надає віру, оскільки вони відповідають дійсним обставинам справи, підтверджуються сукупністю зібраних у справі доказів, крім того свідки описали обставини, які входять в предмет доказування.

Також в судовму засіданні був допитаний свідок ОСОБА_28 , який надав покази про те, що він не може нічого згадати, оскільки пройшло 7-8 років. Пам`ятає, що його зупинили поліцейські, вони писали протокол, при цьому також стояли ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Потерпілі йому нічого про крадіжку не розповідали. Він підписав протокол нечитаючи, що там написано.

Отже, суд не бере до уваги показання свідка ОСОБА_28 , оскільки такі не підтверджують обставин справи, які входять в предмет доказування.

Згідно з ч.1 ст. 240 КПК України метою слідчого експерименту є перевірка й уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Проведення за участю підозрюваного слідчого експерименту з метою перевірки й уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, на відміну від допиту, крім отримання відомостей, передбачає також здійснення учасниками слідчого експерименту певних дій, спрямованих на досягнення мети цієї слідчої (розшукової) дії.

У постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного суду у справі №740/3597/17 від 14.09.2020, суд вказав, що нормативна модель слідчого експерименту передбачає безпосередню участь підозрюваного у проведенні дій, спрямованих на досягнення легітимної мети цієї слідчої дії, а саме у відтворенні дій, обстановки, обставин певної події, проведенні необхідних дослідів чи випробувань. Шляхами досягнення мети слідчого експерименту відповідно до ч. 1 ст. 240 КПК України є проведення слідчим, прокурором відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань. Отримання від підозрюваного, обвинуваченого відомостей під час проведення слідчого експерименту (з дотриманням встановленого законом порядку) є складовою належної правової процедури цієї процесуальної дії, що разом з іншими її сутнісними компонентами дозволяє досягнути її мети і вирішити поставлені завдання. При цьому відомості, які надаються під час слідчої (розшукової) дії - слідчого експерименту, не є самостійним процесуальним джерелом доказів, оскільки таким джерелом виступає протокол цієї слідчої (розшукової) дії, що в розумінні ч.2 ст. 84 та п.3 ч.2 ст. 99 КПК України є документом. Виходячи із сутнісних ознак показань, визначених в ч.1 ст. 95 КПК України, у системному зв`язку із ч.2 ст. 84 цього Кодексу, показання є самостійним процесуальним джерелом доказів лише в тому випадку, коли вони надаються під час допиту. При проведенні слідчого експерименту участь підозрюваного, обвинуваченого не може виявлятися виключно в формі повідомлення відомостей про фактичні дані, які мають значення для кримінального провадження (адже це є предметом допиту). Слідчий експеримент, здійснений у такій формі, що не містить ознак відтворення дій, обстановки, обставин події, проведення необхідних дослідів чи випробувань, а посвідчує виключно проголошення підозрюваним зізнання у вчиненні кримінального правопорушення з метою його процесуального закріплення, має розцінюватися як повторний допит, що не може мати в суді доказового значення з огляду на ч.4 ст. 95 КПК України, згідно з якою суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або які отримано в порядку, передбаченому ст. 225 КПК України. Таким чином, спираючись на зміст кримінальних процесуальних норм, передбачених статтями 23, 84, 95, 99, 103-105, 240 КПК України, Об`єднана палата відзначає, що показання і протокол слідчого експерименту є окремими самостійними процесуальними джерелами доказів, які суд оцінює за правилами ст. 94 КПК України. За встановленим кримінальним процесуальним законом порядком належна правова процедура проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного містить низку процесуальних гарантій, дотримання яких виключає обґрунтовані сумніви щодо правомірного отримання відомостей від суб`єкта за відсутності протиправного тиску на підозрюваного, обвинуваченого, за його волею та вільним волевиявленням, за умов усвідомлення ним права мовчати і не свідчити проти себе, забезпечення права на захист і правову допомогу, справедливості кримінального провадження в цілому. До системи таких гарантій належить також участь понятих, здійснення безперервного відеозапису слідчої (розшукової) дії як складові судового контролю за дотриманням засад кримінального провадження, детальне і ґрунтовне роз`яснення прав та процесуальних наслідків участі особи в проведенні слідчого експерименту тощо. Отже, буквальне тлумачення змісту ст. 23 КПК України у системному зв`язку з нормами, викладеними в статтях 83, 84, 93, 95, 240 цього Кодексу, з урахуванням практики ЄСПЛ (ч.5 ст. 9 КПК України) не містить підстав для висновку про недопустимість як доказу протоколу слідчого експерименту за умови дотримання судами України законодавчо визначеного порядку проведення такої слідчої дії з огляду на критерії ЄСПЛ щодо забезпечення справедливості кримінального провадження в цілому, що по своїй суті є проходженням «тесту допустимості показань у широкому змісті цього поняття». Норми чинного кримінального процесуального закону щодо оцінки судом протоколу слідчого експерименту як окремого процесуального джерела доказів у провадженні узгоджуються з критеріями, застосованими ЄСПЛ для оцінки справедливості судового розгляду в цілому. Легітимна мета слідчого експерименту за безпосередньою участю підозрюваного, обвинуваченого у відтворенні дій, обстановки, обставин певної події, проведенні необхідних дослідів чи випробувань забезпечується дотриманням процесуальних гарантій справедливого судового розгляду та встановленого порядку його проведення. Таким чином, відсутні підстави для ототожнення показань та протоколу слідчого експерименту, які є окремими самостійними процесуальними джерелами доказів для встановлення обставин, що підлягають доказуванню в кримінальному провадженні, відповідно до ст. 91 КПК України.

Винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185 КК України, підтверджується протоколом проведення слідчого експерименту слідчого СВ Тростянецького ВП Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_27 від 15.09.2016 з фототаблицею до нього, за участі потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , підозрюваних ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 їх захисників і в присутності понятих, досліджених в судовому засіданні, оскільки слідчий експеримент проводився з метою перевірки та уточнення відомостей, які повідомили підозрювані на місцях подій. Суд визнає його належним та допустимим доказом в даному кримінальному провадженні. Вказаний протокол та фототаблиця до нього складені уповноваженою на те особою. Зауважень та доповнень від учасників процесуальної дії не надходило.

Суд визнає належними та допустимими доказами протоколи огляду місць подій від 07.03.2016, від 01.09.2016 та від 02.09.2016 з фототаблицями до них, протоколи пред`явлення особи для впізнання від 16.09.2016, заяви потерпілих, довідку про вартість металобрухту, оскільки такі складено уповноваженими на те особами та в сукупності з іншими доказами підтверджують обставини, які входять в предмет доказування в даному кримінальному провадженні.

У постанові Верховного Суду у справі №761/28347/15-к від 09.09.2020, суд вказав, що реєстр є лише електронною базою даних, відповідно до якої здійснюється збирання, зберігання, захист, облік, пошук, узагальнення даних, зазначених у пункті 1 Глави 2 Розділу І Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 69 від 17 липня 2012 року, які використовуються для формування звітності, а також надання інформації про відомості, внесені до реєстру та, згідно з частиною 2 статті 84 КПК України, витяг з ЄРДР не є процесуальним джерелом доказів.

А відтак, витяги з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000078 від 07.03.2016, №0000079 від 07.03.2016 суд вважає електронною базою даних, а не процесуальним джерелом доказів.

Розглядаючи кримінальне провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_4 суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для здійснення сторонами наданих їм прав та свобод у наданні доказів, їх дослідженні та доведеності їх переконливості перед судом, в межах пред`явленого обвинувачення безпосередньо дослідив докази у справі та перевірив усі обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Правова природа кваліфікації злочинів пов`язана з необхідністю обов`язкового встановлення та доказування у визначений кримінальним процесуальним законом спосіб двох важливих обставин: 1) факту вчинення суб`єктом злочину суспільно небезпечного діяння, тобто конкретного акту поведінки у формі дії чи бездіяльності; 2) точної відповідності ознак цього діяння ознакам складу злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини Кримінального кодексу України.

За частиною третьою статті 185 КК України кримінальна відповідальність настає у випадку вчинення крадіжки (таємного викрадення чужого майна), поєднаної з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище або що завдала значної шкоди потерпілому.

За таких обставин, проаналізувавши та оцінивши досліджені у судовому засіданні, відповідно до вимог ст. ст. 85, 94 КПК України, всі вказані вище докази, надані сторонами кримінального провадження, в їх сукупності, враховуючи їх логічність, послідовність та узгодженість між собою, суд повно та всебічно з`ясував та встановив під час судового розгляду обставини вчинення кримінального правопорушення та приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185 КК України, в судовому засіданні доведена повністю.

Таким чином, суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_4 за епізодами щодо потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_8 таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням в інше приміщення, тобто кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185 КК України.

Вказаний висновок суд робить поза розумним сумнівом, а отже, враховуючи зазначене вище, вина ОСОБА_4 повністю доведена в інкримінованих йому злочинах за ч.3 ст. 185 КК України. Підстав для кваліфікації вчиненого за іншими статтями Кримінального кодексу України суд не вбачає.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

В той же час згідно зі ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Згідно з п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно з п.3, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із особливостей конкретного злочину і його обставин.

Дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на те, що головною метою покарання є виховання та соціальна реабілітація винного, та обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер та тяжкість вчинених ним кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України, є тяжкими злочинами (два епізоди), суспільну небезпеку вчинених ним кримінальних правопорушень, фактичні обставини справи, тяжкість заподіяних кримінальним правопорушенням наслідків, спосіб вчинення злочинів і їх мотиви, форму вини, обстановку вчинення злочинів, особу обвинуваченого, який згідно з ухвалою Тростянецького районного суду Вінницької області від 30 листопада 2023 року на підставі ч.1 ст. 78 КК України звільнений від покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку (яка набрала законної сили 08 грудня 2023 року), перебуває в цивільному шлюбі, посередньо характеризується за місцем проживання, на диспансерному обліку в лікаря-нарколога Тростянецької ЦРЛ не перебуває, знаходиться під наглядом в психіатричному кабінеті Тростянецької ЦРЛ, відсутність претензій з боку потерпілих, визнає обставиною, яка пом`якшує покарання, - щире каяття, відсутність обставин, які обтяжують покарання, і вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкцій за ч.3 ст. 185 КК України у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного, спосіб його вчинення, мету та мотив вказаного діяння, а також те, що обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, щиро розкаявся у вчиненому, відсутність претензій з боку потерпілих, суд переконаний, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та його перевиховання можливе без відбування покарання, а відтак останнього слід звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком.

Цивільний позов у кримінальному провадження не заявлявся.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком один рік шість місяців.

На підставі ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Початок перебігу іспитового строку ОСОБА_4 рахувати з моменту проголошення вироку.

Вирок може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Тростянецький районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1