УХВАЛА

19.09.2023 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_4

на постанову про закриття кримінального провадження №0000307 від 29.03.2023,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_3 від 30.06.2023 про закриття кримінального провадження №0000307 від 29.03.2023.

В обґрунтування скарги заявник посилається на те, що прийняту постанову вважає незаконною, упередженою, винесеною передчасно, без урахування наявних доказів. Слідчим не проведено ряду слідчих дій, які, на думку заявника, є необхідними для повного та всебічного встановлення обставин кримінального правопорушення.

Зазначає, що предметом розслідування мали стати факти надання заявнику завідомо неправдивої інформації з УПП у Житомирській області, що стали наслідком службової недбалості його співробітників, за фактами неправомірних дій поліцейських УПП. У 2020 році, на підставі доповідної записки за результатами службової перевірки від 29.09.2020, керівництво УПП у Житомирській області надало інформацію, що під час подій 10.07.2020 поліцейські ОСОБА_5 та ОСОБА_6 діяли у межах Законодавства. У 2021 році керівництво УПП у Житомирській області, на підставі висновку дисциплінарної комісії за результатами службового розслідування від 23.10.2021, надало інформацію, що під час подій 10.07.2020 у діях поліцейських ОСОБА_5 та ОСОБА_6 встановлено ознаки порушення службової дисципліни та порушення норм етичного спілкування з громадянами.

Однак, спираючись лише на показання свідка ОСОБА_7 , слідчий робить висновок про те, що предмет службової перевірки та предмет службового розслідування були відмінні і, відповідно, проводились за приписами різних нормативно-правових актів. Тобто слідчий, спираючись на показання свідка ОСОБА_7 , стверджує, що у 2020 році останній досліджував неправомірність винесеного відносно ОСОБА_4 рішення (адміністративної постанови) працівниками поліції, а не їх неправомірні дії. Заявник вважає, що свідок ОСОБА_7 надав завідомо неправдиві свідчення слідчому в рамках даного кримінального провадження; керівництву УПП у Житомирській області згадану вище доповідну записку від 29.09.2020, як посадова особа яка проводила перевірку, із внесеною до неї через службову недбалість завідомо недостовірною інформацією. Однак, слідчий ДБР вказані обставини не досліджував і правової оцінки їм не надав.

Також заявник вважає, що допитані у якості свідків поліцейські ОСОБА_5 та ОСОБА_6 надали слідству завідомо неправдиві показання. Зазначає, що у ході розгляду справи про скасування постанови слідчого щодо закриття кримінального провадження №0000073 у травні 2023 року у Житомирському апеляційному суді у справі №295/8199/22, було встановлено, що поліцейський ОСОБА_6 на етапі досудового слідства надав завідомо неправдиві показання, щодо обставин подій 10.07.2020. За даним фактом Корольовський районний суд м. Житомира ухвалою від 23.06.2023 по справі №296/5810/23 зобов`язав прокурора прокуратури Житомирської області внести відомості до ЄРДР. Однак, слідчий ДБР про встановлений факт в оскаржуваній постанові не згадує, а більш того, знову ж посилається на неправдиві показання свідка ОСОБА_6 .

Заявник вважає, що постанова слідчого ДБР складена з порушенням вимог ст. 110 КПК України, так як її мотивувальна частина не містить відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Заявник у судове засідання не з`явився, про розгляд скарги повідомлений належним чином, надіслав до суду клопотання про відкладення розгляду скарги, у якому вказав, що він залучений до процесів забезпечення обороноздатності країни і не може бути присутнім у судовому засіданні, тому просив відкласти розгляд скарги на дату після 24.09.2023.

Відповідно до ч. 2 ст. 306 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги, крім скарг на рішення про закриття кримінального провадження, які розглядаються не пізніше п`яти днів з моменту надходження скарги.

Скарга ОСОБА_4 надійшла до суду 12.09.2023 та її розгляд було призначено на 14.09.2023. 13.09.2023 від ОСОБА_4 до суду надійшло клопотання про відкладення розгляду скарги, у якому заявник вказав, що він залучений до процесів забезпечення обороноздатності країни і не може бути присутнім у судовому засіданні, тому просив відкласти розгляд скарги на дату після 17.09.2023. Розгляд скарги було відкладено на 19.09.2023.

Оскільки заявником повторно заявлено клопотання про відкладення розгляду скарги з аналогічних підстав, однак до клопотань від 13.09.2023 та від 19.09.2023 доказів наявності поважних причин неприбуття у судове засідання не долучено, з метою забезпечення розгляду скарги у розумний строк, слідчий суддя відмовляє у задоволення клопотання ОСОБА_4 про відкладення розгляду скарги.

Слідчий у судовому засіданні проти скарги заперечив та просив відмовити у її задоволенні, прийняту постанову вважає законною та обґрунтованою, підстав для її скасування не вбачає.

Дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя встановив наступне.

Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000307 від 29.03.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 Кримінального кодексу України.

30.06.2023 старшим слідчим Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_3 винесено постанову про закриття кримінального провадження за №0000307 від 29.03.2023 у зв`язку з відсутністю в діях службових осіб УПП в Житомирській області ДПП складу кримінального правопорушення.

Як вбачається зі змісту постанови про закриття кримінального провадження, досудовим розслідуванням встановлено, що ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 20.03.2023 (справа №295/3051/23) зобов`язано уповноважених осіб Другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань відповідно до заяви ОСОБА_4 від 20.02.2023.

Відповідно до змісту заяви ОСОБА_4 , службові особи УПП в Житомирській області ДПП, неналежно виконуючи свої службові обов`язки, неналежно провели службову перевірку за фактом можливих неправомірних дій працівників УПП в Житомирській області ДПП під час складання 10.07.2020 відносно нього адміністративних матеріалів. Листом від 29.09.2020 за підписом ОСОБА_8 йому було повідомлено, що за результатами службової перевірки дії працівників Управління, під час виявлення та документування зазначеного адміністративного правопорушення, визнані такими, що відповідають вимогам Законів України «Про національну поліцію», «Про дорожній рух», Кодексу України про адміністративні правопорушення. В подальшому, рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 11.05.2021 постанову серії ДП18 №790601 від 10.07.2020 про притягнення його до адміністративної відповідальності, складену інспектором ОСОБА_5 , скасовано, а провадження у справі закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 14.07.2021 апеляційну скаргу УПП в Житомирській області ДПП залишено без задоволення, а рішення Богунського районного суду м. Житомира від 11.05.2021 без змін. Окрім того, в ході розгляду справи судами першої та апеляційної інстанції встановлено порушення вимог закону в діях поліцейських ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , з огляду на що 22.09.2021 Сьомий апеляційний адміністративний суд виніс окрему ухвалу у справі №761/21513/20 і довів її до відома керівництва УПП в Житомирській області ДПП. На підставі вказаної ухвали проведено службове розслідування, під час якого встановлено, що при спілкуванні з ним працівники поліції ОСОБА_10 та ОСОБА_9 не належним чином контролювали свою поведінку, почуття та емоції, а в їх діях вбачається порушення службової дисципліни, про що йому було повідомлено листом від 20.12.2021 за підписом ОСОБА_11 . Таким чином, на думку заявника, за одним і тим самим фактом було проведено два службові розслідування та складено два протилежні висновки. Тому вважає, що при складенні першого висновку, у листі УПП в Житомирській області ДПП від 29.09.2020 за підписом ОСОБА_8 йому було надано завідомо недостовірну інформацію, тобто таку, що не відповідає дійсності, а посадові особи проявили службову недбалість при проведенні службової перевірки. Такими діями поліцейських йому завдано моральної та майнової шкоди у вигляді упущеної вигоди, в подальшому він був змушений оскаржувати неправомірні дії поліцейських в інших інстанціях, витрачаючи кошти на листування та інші судові витрати.

В ході досудового розслідування в якості свідка допитано поліцейського УПП в Житомирській області ОСОБА_5 , який повідомив, що в період часу з 20 год 00 хв 10.07.2020 по 08 год 11.07.2020, під час несення служби з охорони громадського порядку та забезпечення безпеки дорожнього руху в складі патруля №0205 на службовому автомобілі «Шкода Рапід», н.з. НОМЕР_1 , спільно з ОСОБА_6 , в смт. Гуйва, близько 20 год 20 хв було зупинено транспортний засіб «Land Rover Freelander», н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 .

Причиною зупинки транспортного засобу було порушення водієм п. 12.4. Правил дорожнього руху. Порушення правил було зафіксовано на прилад фіксації TruCam.

Підійшовши до водія, він представився, назвав свою посаду, після чого повідомив причину зупинки. На його доводи, що працівниками поліції було зафіксовано порушення правил дорожнього руху не в автоматичному режимі, ОСОБА_4 повідомив, що за кермом перебував не він. У подальшому, до них підійшов ОСОБА_6 з метою показати водію докази. У подальшому, з водієм ОСОБА_4 у них почалась тривала суперечка з приводу порушення ОСОБА_4 Правил дорожнього руху. Вони намагалися пояснити йому вимоги Правил дорожнього руху, обов`язок водія надати документи. ОСОБА_4 свою вину не визнавав, документи не надавав. При цьому, ніхто нецензурної лайки не висловлював. Хоча ОСОБА_4 і не виконував законні вимоги поліцейських, фізичну силу або спеціальні засоби до нього ніхто не застосовував.

Після цього, водій ОСОБА_4 ознайомився із складеними стосовно нього адміністративними матеріалами, а саме постановою про адміністративне правопорушення, зафіксоване не в автоматичному режимі, за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Водночас, після завершення оформлення матеріалів ОСОБА_4 повідомив йому та ОСОБА_12 , що у них у майбутньому будуть проблеми.

Допитаний у якості свідка інспектор взводу №1 роти № 1 УПП в Житомирській області ОСОБА_6 підтвердив покази, надані ОСОБА_5 .

Допитаний в процесуальному статусі свідка старший інспектор відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Житомирській області ОСОБА_7 повідомив, що станом на 2020 рік перебував на посаді інспектора відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Житомирській області.

Так, 07.09.2020 на адресу УПП в Житомирській області надійшли матеріали з Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, по зверненню ОСОБА_4 , який скаржиться на неправомірні дії працівників УПП в Житомирській області під час винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ДП 18 №790601 від 10.07.2020.

За резолюцією заступника начальника управління - начальника відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Житомирській області ДПП ОСОБА_13 йому було доручено провести службову перевірку за вказаним зверненням ОСОБА_4 .

Така резолюція керівника була правомірною, оскільки відповідає вимогам Законів України «Про звернення громадян», «Про Національну поліцію», Порядку розгляду звернень громадян та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України (затверджений наказом МВС України від 15.11.2017 №930).

Згідно аналізу інформації, викладеної у зверненні ОСОБА_4 та зібраних матеріалів (пояснення поліцейських, відеозаписи з нагрудних відео реєстраторів, витягів з ІПНП), порушень чинного законодавства та службової дисципліни працівниками УПП в Житомирській області не вбачались.

За результатами проведення повної та об`єктивної перевірки звернення ОСОБА_4 , погодженої 29.09.2020 ОСОБА_13 , відомості, викладені у зверненні ОСОБА_4 не знайшли свого об`єктивного та доказового підтвердження.

Про обставини проведення службового розслідування у 2021 році на підставі ухвали Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22.09.2021, йому невідомо, оскільки він не входив до складу дисциплінарної комісії, тому не може повідомити, які нові докази та відомості досліджувалися, внаслідок чого в діях працівників УПП в Житомирській області встановлено порушення службової дисципліни.

Водночас, свідок повідомив, що перевірка за зверненням ОСОБА_4 була проведена повна та об`єктивна, досліджені усі наявні і можливі матеріали. Крім того, прийняті працівниками УПП в Житомирській області рішення щодо притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності не були скасовані судом, що не давало можливості визнати їх протиправними або незаконними.

Під час досудового розслідуватися вживалися заходи з метою виклику ОСОБА_4 для допиту його в якості свідка, однак на виклик свідок не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив.

В ході досудового розслідування установлено, що 10.07.2020 Інспектором роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_5 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДП18 №790601, відповідно до якої ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності та застосовано відносно нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Згідно вказаної вище постанови, ОСОБА_4 , 10.07.2020 о 20:24 год, керуючи транспортним засобом марки Land Rover на адміністративній дорозі М-21 187 км + 500 м керував транспортним засобом, рухаючись зі швидкістю 76 км/год в зоні дії дорожнього знаку 5.45 в населеному пункті с. Гуйва, чим перевищив швидкість на 26 км/год, чим порушив п. 12.4 ПДР - порушення швидкісного режиму в населених пунктах. Дане правопорушення зафіксовано на прилад ТгиСат. В протоколі зазначено, що додатком до нього є фотофіксація приладу TruCam.

Вказана постанова оскаржена ОСОБА_4 до суду. При розгляді скарги ОСОБА_4 суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем не надано доказів, що позивач перевищив швидкість в зоні дії знаків, які обмежували швидкість, і розташування дорожніх знаків відповідало Правилам дорожнього руху, а відтак суд прийшов до висновку, що в діях позивача ОСОБА_4 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 122 КУпАП, а винесена інспектором роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у Житомирській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_5 постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю (рішення Богунського районного суду м. Житомира від 11.05.2021).

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач - УПП в Житомирській області подав апеляційну скаргу.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 14.07.2021 апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції залишено без задоволення, а рішення Богунського районного суду м. Житомира від 11.05.2021 - без змін. Колегія суддів погодилася з висновками суду першої інстанції про те. що відповідачем не надано належних та допустимих доказів, які можуть бути прийняті судом на підтвердження того, що позивачем були порушені Правила дорожнього руху. тому відповідач не довів правомірності свого рішення, а відтак в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 122 КУпАП. а винесена інспектором роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у Житомирській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_5 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Окрім цього, суд апеляційної інстанції зауважив, що при винесенні оскаржуваної постанови порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачений статтями 278 та 279 КУпАП України, що призвело до незаконного притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а саме відповідач не роз`яснив права та обов`язки при винесенні постанови, не надав можливості та часу скористатися правовою допомогою.

Вищевказане стало підставою для задоволення заяви ОСОБА_4 про винесення Сьомим апеляційним адміністративним судом окремої ухвали від 22.09.2021, якою факти щодо порушення закону поліцейськими батальйону УПП у Житомирській області ДПП ОСОБА_5 і ОСОБА_6 доведено до відома керівництва Управління патрульної поліції у Житомирській області Департаменту патрульної поліції.

На підставі вищевказаної окремої ухвали наказом УПП в Житомирській області ДПП №129 від 23.10.2021 відповідно до частин 1-4 ст. 14. ч. 1 та 2 ст. 15 Дисциплінарного Статуту Національної поліції України, абз.1 п.1 р.ІІ Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України від 07.11.2018, пунктів 2.3.4 розділу І . п. 1 Розділу II Положення про дисциплінарні комісії в Національній поліції призначено службове розслідування з метою встановлення причин та обставин можливого порушення службової дисципліни поліцейським взводу №2 роти №1 батальйону УПП в Житомирській області ДПП сержантом поліції ОСОБА_5 та інспектором взводу №1 роти №1 батальйону УПП в Житомирській області ДГІП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_6 . Під час службового розслідування переглянуто відеофайли з нагрудного відеореєстратора №АМ000016, яким користувався ОСОБА_6 і встановлено, що при винесенні постанови відносно ОСОБА_4 працівниками поліції ОСОБА_5 і ОСОБА_6 порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачений статтями 278 та 279 КпАП України, що призвело до незаконного притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності, а саме останньому не роз`яснено права та обов`язки при винесенні постанови, не надано можливості та часу скористатися правовою допомогою. При спілкуванні з водієм ОСОБА_4 працівники поліції ОСОБА_5 і ОСОБА_6 не належним чином контролювали свою поведінку, почуття та емоції.

На підставі зібраних матеріалів комісія прийшла до висновку, що в діях поліцейського взводу №2 роти №1 батальйону УПП в Житомирській області ДПП сержанта поліції ОСОБА_5 та інспектора взводу №1 роти №1 батальйону УПП в Житомирській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 вбачається порушення службової дисципліни, за яке Дисциплінарним Статутом Національної поліції України передбачена дисциплінарна відповідальність, однак у відповідності до вимог статті 21 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, дисциплінарне стягнення не може бути накладене.

Надаючи оцінку листу від 29.09.2020 за підписом ОСОБА_8 за результатами перевірки за зверненням ОСОБА_4 , згідно з яким дії працівників Управління під час виявлення та документування адміністративного правопорушення визнані такими, що відповідають вимогам Законів України «Про Національну поліції», «Про дорожній рух», Кодексу України «Про адміністративні правопорушення», слід зазначити, що вказана перевірка проведена за зверненням ОСОБА_4 , що надійшло до Управління з ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому, на підставі ЗУ «Про звернення громадян», «Порядку розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян органах та підрозділах Національної поліції України», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 15.11.2017 №930.

На час проведення вказаної перевірки постанова про накладення на ОСОБА_4 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДП18 №790601 була чинною та нескасованою.

Службова перевірка, результати якої оформлені висновком від 23.10.2021, та якою констатовано наявність в діях поліцейського взводу №2 роти №1 батальйону УПП в Житомирській області ДПП сержанта поліції ОСОБА_5 та інспектора взводу №1 роти №1 батальйону УПП в Житомирській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 порушення службової дисципліни проведена через рік після проведення перевірки за звернення ОСОБА_4 в порядку Закону України «Про звернення громадян» на підставі окремої ухвали Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22.09.2021. На час проведення службового розслідування постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ДП 18 №790601 від 10.07.2020 про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності була скасована рішення Богунського районного суду м. Житомира від 11.05.2021, що залишено без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 14.07.2021.

Таким чином доводи ОСОБА_4 , що перевірка за його зверненням у вересні 2020 року та службове розслідування у жовтні 2021 року проведено УПП в Житомирській області ДПП, проводилося щодо одних і тих же фактів, не відповідає дійсності. Окрім того, під час проведення у вересні 2020 року перевірки за зверненням ОСОБА_4 та службового розслідування у жовтні 2021 року службові особи УПП в Житомирські області ДПП керувалися різними нормативно-правовими актами.

В ході здійснення досудового розслідування не встановлено заподіяння будь-якої шкоди ОСОБА_4 , зокрема, що можуть перебувати у причинному зв`язку з діями або бездіяльністю службових осіб УПП в Житомирські області ДПП під час проведення перевірки за зверненням ОСОБА_4 у вересні 2020 року.

Зважаючи на викладене, у ході проведення повного та неупередженого дослідження усіх обставин кримінального провадження та оцінки показань свідків, документів у їх сукупності, досудовим розслідуванням факт невиконання або неналежного виконання службовими особами УПП в Житомирські області ДПП через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, а отже і складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 або ч. 1 ст. 367 КК України, не встановлено.

Частина 1 статті 367 КК України передбачає кримінальну відповідальність за службову недбалість, тобто невиконання або неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам окремих юридичних осіб.

З об`єктивної сторони службову недбалість характеризує наявність трьох ознак у їх сукупності: 1) дія або бездіяльність службової особи; 2) наслідки у вигляді істотної шкоди охоронюваним законом правам та інтересам окремих громадян, або державним чи громадським інтересам, або інтересам окремих юридичних осіб; 3) причинний зв`язок між вказаним діями чи бездіяльністю та шкідливими наслідками.

Службова недбалість може проявлятись у формі: 1) невиконання службових, обов`язків через несумлінне ставлення до них; 2) неналежного виконання службових обов`язків через несумлінне ставлення до них.

Невиконання службових обов`язків означає невиконання службовою особою дій, передбачених як безумовних для виконання нею по службі. Неналежне виконання службових обов`язків - це такі дії службової особи в межах службових обов`язків, які виконані не так, як того вимагають інтереси служби.

Для наявності складу службової недбалості слід встановити, що службова особа мала реальну можливість виконати належним чином свої обов`язки. Визначення можливості (чи неможливості) виконання нею своїх обов`язків здійснюється за допомогою відповідних об`єктивних та суб`єктивних факторів. До об`єктивних факторів належать зовнішні умови, в які поставлена службова особа (забезпечення охорони матеріальних цінностей, наявність транспорту чи людських ресурсів), а до суб`єктивних - особливості цієї особи (її фізичні дані, ступінь інтелектуального розвитку, наявність спеціальних знань, досвіду роботи тощо).

При службовій недбалості за наявності об`єктивної можливості діяти так, як того вимагають інтереси служби, службова особа безвідповідально, неякісно ставиться до виконання своїх обов`язків, у зв`язку з чим виконує їх неналежним чином (поверхово, неуважно несумлінно) або взагалі не виконує.

Склад службової недбалості передбачає заподіяння істотної шкоди. Істотною шкодою у статтях 364, 364-1, 365, 365-2, 367 вважається така шкода, яка в сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян (пункт 4 примітки до ст. 364 КК України).

Для кваліфікації діяння за ст.367 слід встановити, що воно вчинене службовою особою під час виконання владних, організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій. Діяння, яке полягало у невиконанні чи неналежному виконанні професійних функцій, навіть якщо воно призвело до істотної шкоди, не може розцінюватись як службова недбалість.

Шкода, заподіяна через недосвідченість, недостатню кваліфікацію службової особи або з інших обставин, що не залежали від неї і не давали можливості справитись належним чином з роботою, не дають підстав говорити про наявність злочинної службової недбалості. Так само не утворюють складу цього злочину шкідливі наслідки, що настали з причин, які службова особа не могла усунути.

Службова недбалість вважається закінченим злочином з моменту настання наслідків, зазначених у ч. 1 або ч. 2 ст. 367 КК України.

У постанові Верховного Суду України від 27 жовтня 2016 року (провадження № 5-99кс16) зазначено, що диспозиція ч. 1 ст. 364 і ч. 1 ст. 365 КК, якими передбачено відповідальність за заподіяння істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або громадським чи державним інтересам, чи інтересам юридичних осіб, може становити не лише майнову шкоду, а й включати прояви немайнової шкоди, але тільки ті, які можуть одержати майнове відшкодування (як істотна шкода може враховуватися будь-яка за характером шкода, якщо вона піддається грошовій оцінці та відповідно до такої оцінки досягла встановленого розміру).

Верховний Суд України зазначив, що має бути чітко встановлено і доведено, що саме вчинення того чи іншого службового злочину стало причиною відповідних наслідків. Обчислення їх розміру, на думку суду, має бути належним чином підтверджено і не викликати сумніву.

Крім цього, Велика Палата Верховного Суду, постановляючи ухвалу від 30 серпня 2018 року №13-40кс18, не знайшла підстав для відступу від існуючої правозастосовчої практики, орієнтованої лише на кількісний (вартісний) показник виміру істотної шкоди, заподіяної охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам юридичних осіб.

Таким чином, виходячи з буквального розуміння змісту п.4 примітки до ст. 364 КК України, істотна шкода може мати виключно матеріальний вимір і перераховуватися в матеріальний еквівалент.

Одним з елементів об`єктивної сторони злочинів, передбачених ч.1 ст.367 КК України, є наслідок у вигляді завдання істотної шкоди, яка виражається у матеріальному вигляді.

Приймаючи рішення про закриття кримінального провадження №0000307 від 29.03.2023, слідчий виходив з того, що в ході здійснення досудового розслідування не встановлено заподіяння будь-якої шкоди ОСОБА_4 , зокрема, що можуть перебувати у причинному зв`язку з діями або бездіяльністю службових осіб УПП в Житомирські області ДПП під час проведення перевірки за зверненням ОСОБА_4 у вересні 2020 року.

Зважаючи на викладене, у ході проведення повного та неупередженого дослідження усіх обставин кримінального провадження та оцінки показань свідків, документів у їх сукупності, досудовим розслідуванням факт невиконання або неналежного виконання службовими особами УПП в Житомирські області ДПП через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, а отже і складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, не встановлено.

В цьому кримінальному провадженні будь-які розрахунки розміру істотної шкоди відсутні, отже висновок слідчого про відсутність у діях службових осіб УПП в Житомирські області ДПП складу кримінального правопорушення, ґрунтується на матеріалах кримінального провадження.

Також, щодо посилання ОСОБА_4 на те, що слідчим не було проведеного його допиту, слідчий суддя зауважує, що у матеріалах кримінального провадження наявна повістка про виклик, якою ОСОБА_4 викликався до слідчого для участі у слідчі дії - допиту свідка, зареєстрована за вих. №16358/14-01-02/23 від 15.06.2023, однак, відповідно до змісту постанови про закриття кримінального провадження, ОСОБА_4 для допиту не з`явився.

Щодо посилання заявника на те, що слідчим не було проведено ряду слідчих дій, які, на думку ОСОБА_4 , є обов`язковим у даному кримінальному провадженні, слідчий суддя зазначає, що положеннями ст. 26 КПК України встановлено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Частиною 5 статті 40 КПК України визначено, що слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

При проведенні досудового розслідування слідчий чи прокурор, з урахуванням конкретних обставин справи, на власний розсуд визначають об`єм перевірочних дій, достатній, за їх переконанням, для прийняття вмотивованого рішення.

Оскільки слідчий на власний розсуд визначає об`єм слідчих дій, які на його думку, будуть достатніми для встановлення всіх обставин кримінального провадження, тому доводи заявника щодо непроведення слідчим певних слідчих дій, є безпідставними.

Крім того, з матеріалів кримінального провадження не вбачається, що ОСОБА_4 звертався до слідчого з клопотаннями про проведення певних слідчих дій.

У скарзі ОСОБА_4 також посилається на те, що у ході розгляду справи про скасування постанови слідчого щодо закриття кримінального провадження №0000073 у травні 2023 року у Житомирському апеляційному суді у справі №295/8199/22, було встановлено, що поліцейський ОСОБА_6 на етапі досудового слідства надав завідомо неправдиві показання, щодо обставин подій 10.07.2020. За даним фактом Корольовський районний суд м. Житомира ухвалою від 23.06.2023 по справі №296/5810/23 зобов`язав прокурора прокуратури Житомирської області внести відомості до ЄРДР.

Однак, будь- яких доказів того, у справі №295/8199/22 було встановлено, що поліцейський ОСОБА_6 надав завідомо неправдиві показання щодо обставин подій 10.07.2020, до скарги не долучено.

Зі змісту ухвали слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 23.06.2023 у справі №296/5810/23 не вбачається за можливе встановити, за яким фактом ОСОБА_4 звернувся із завою про вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань підтверджує лише факт звернення заявника до правоохоронного органу, та за відсутності остаточного рішення у кримінальному провадженні, не є беззаперечним доказом вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя погоджується з доводами оскаржуваної постанови слідчого про те, що під час проведення у вересні 2020 року перевірки за зверненням ОСОБА_4 та службового розслідування у жовтні 2021 року службові особи УПП в Житомирські області ДПП керувалися різними нормативно-правовими актами, що вбачається з наступного.

З доповідної записки ОСОБА_14 від 29.09.2020 вбачається, що перевірка була проведення відповідно до норм КУпАП, ЗУ «Про звернення громадян», «Порядку розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян органах та підрозділах Національної поліції України», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 15.11.2017 №930.

У подальшому, за результатами перевірки можливого порушення службової дисципліни поліцейськими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , надано висновок від 23.10.2021, який складено на підставі ч. 1-4 ст. 14, ч. 1,2 ст.15 Дисциплінарного Статуту Національної поліції України, абз.1 п.1 р.ІІ Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України від 07.11.2018, пунктів 2.3.4 розділу І . п. 1 Розділу II Положення про дисциплінарні комісії в Національній поліції.

Також, з досліджених слідчим суддею матеріалів встановлено, що ОСОБА_4 звернувся до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення, яке полягає у тому, що при складенні першого висновку, у листі УПП в Житомирській області ДПП від 29.09.2020 за підписом ОСОБА_8 , йому було надано завідомо недостовірну інформацію, тобто таку, що не відповідає дійсності, а посадові особи проявили службову недбалість при проведенні службової перевірки.

Разом з тим, досудовим розслідуванням не встановлено, що такі дії є кримінально-протиправним посяганням та мають ознаки складу кримінального правопорушення, що підтверджується зібраними у ході кримінального провадження доказами.

У відповідності до ч. 4 ст. 284 КПК України, про закриття кримінального провадження слідчий, дізнавач, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом. Слідчий, дізнавач приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 9, 9-1 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Із встановлених судом обставин вбачається, що досудове розслідування проведено у обсязі, який дозволяє встановити відсутність складу кримінального правопорушення та прийняти рішення про закриття кримінального провадження.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя дійшов висновку, що при винесенні оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження слідчим наведено фактичні обставини та відповідні докази, які дозволяють зробити однозначний висновок, що не залишає місця сумнівам, про наявність достатніх підстав для закриття кримінального провадження, у даному випадку, за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, а доводи скарги спростовуються змістом постанови та матеріалами кримінального провадження.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

У відповідності до ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчиненні дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Підсумовуючи наведене, слідчий суддя вважає, що оскаржувана у справі постанова про закриття кримінального провадження є обґрунтованою, натомість, доводи скарги про неповноту досудового розслідування та передчасність рішення про закриття кримінального провадження спростовані у ході судового розгляду скарги. Відтак, скарга на постанову про закриття кримінального провадження задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 284, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в:

У задоволенні скарги ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження №0000307 від 29.03.2023 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оголошення повного тексту ухвали - о 16 год 55 хв 25.09.2023.

Слідчий суддя: ОСОБА_1