Дата документу 29.11.2023 Справа № 331/7295/23
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
Єдиний унікальний №331/7295/23 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-сс/807/734/23 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.183 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2023 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Стульневе, Чернігівського району, Запорізької області, громадянки України, заміжньої, тимчасово непрацюючої, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , яка не є особою, щодо якої здійснюється особливий порядок кримінального провадження, передбачений ст. 480 КПК України, раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 111-1 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

підозрюваної ОСОБА_6 в режимі відеоконференції з приміщенням ДУ «Запорізький слідчий ізолятор»,

захисника-адвоката ОСОБА_8 - в режимі відеоконференції (EASYCON)

Захисник підозрюваної ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 звернулась до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 09 листопада 2023 року, якою задоволено клопотання слідчого в ОВС 1-го відділення слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області капітана юстиції ОСОБА_9 , погодженого з прокурором, який здійснює процесуальне керівництво, ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню №0001256 від 04 серпня 2023 року, та застосовано до підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою з утриманням в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор №10» УДПтС України в Запорізькій області, строком на 60 діб до 08 січня 2024 року, без визначення застави.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що враховуючи обставини, перераховані у ст.178 КПК України, а також доведеність прокурором під час судового розгляду клопотання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваної ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою застосувати до підозрюваної запобіжний захід у виді домашнього арешту цілодобово, з покладенням відповідних обов`язків.

В обґрунтування своїх вимог в апеляційній скарзі зазначає, що обраний запобіжний захід є занадто суворим та до її підзахисної ОСОБА_6 необхідно застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Вказує, що її підзахисна стверджує, що не намагатиметься переховуватись, а сприятиме судовому слідству у з`ясуванні обставин даної справи, так як особисто зацікавлена в тому, щоб досудове розслідування швидше завершилося.

Вважає, що скільки ОСОБА_6 має міцні соціальні зв`язки у місті Запоріжжі, де проживає її сестра, то будь-які ризики можливого ухилення від суду та вчинення інших злочинів під час застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, відсутні.

Крім того, у підозрюваної на повному вихованні та утриманні перебуває неповнолітня дитина з інвалідністю ОСОБА_10 , 2006 року народження.

Посилається на те, що у разі обрання ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу домашнього арешту, її матеріально зможе забезпечувати її донька ОСОБА_11 , 2000 р.н., та зять ОСОБА_12 , які проживають у Вінницькій області.

Також, вказує на те, що під час розгляду клопотання підозрювана надала суду показання, що вимушена була співпрацювати з окупаційною владою, так як її систематично били тощо солдати окупаційних військ неслов`янської національності, примушували її виконувати обов`язки секретаря виборчої дільниці, а у разі незгоди погрожували фізичною розправою над її неповнолітнім сином на її очах та продовження тортур щодо неї самої.

Захисник вважає, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, щодо ОСОБА_6 в даному кримінальному провадженні відсутні.

На думку апелянта, зміна запобіжного заходу та застосування такого запобіжного заходу як домашній арешт, буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків.

Також вважає, що заявлене слідчим клопотання та ухвала слідчого судді є необґрунтованими, а ризики не доведеними належними та допустимими доказами, а тому клопотання не підлягає задоволенню.

Згідно з ухвалою слідчого судді, слідчий в ОВС 1-го відділення слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором, який здійснює процесуальне керівництво, ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою по кримінальному провадженню №0001256 від 04 серпня 2023 року стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України.

В клопотанні органу досудового розслідування зазначено, що у провадженні слідчого відділу Управління СБ України в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження № 0001256 від 04 серпня 2023 року за ч.ч. 5,6 ст. 111-1 КК України.

09 листопада 2023 року слідчим слідчого відділу Управління СБ України в Запорізькій області, за погодженням з прокурором відділу Запорізької обласної прокуратури, повідомлено ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що вона обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України, участь в організації та проведенні незаконних виборів на тимчасово окупованій території.

Органом досудового розслідування встановлено, що громадянка України ОСОБА_6 , діючи умисно, у період часу з 01 вересня 2023 року по 10 вересня 2023 року, перебуваючи в с. Стульневе Чернігівської ОТГ Бердянського району Запорізької області, територія якого з 26 лютого 2022 року по теперішній час є тимчасово окупованою російською федерацією, бажаючи проявити себе перед вищим військово-політичним керівництвом держави-агресора рф та окупаційною адміністрацією, безпосередньо підтримала проведення незаконних виборів на тимчасово окупованій території Запорізької області, та будучи призначеною невстановленими представниками окупаційної влади рф на посаду секретаря «Дільничної виборчої комісії (далі за текстом ДВК) №347», яка розташовувалась за адресою: Запорізька область, Бердянський район, Чернігівська ОТГ, с.Стульневе, вул. Перемоги, буд. 102, вжила активні заходи щодо організації та безпосередньої участі у проведенні незаконних виборів на тимчасово окупованій території с. Стульневе Чернігівської ОТГ Бердянського району Запорізької області.

Заслухавши доповідь судді; підозрювану ОСОБА_6 , її захисника, які підтримали апеляційну скаргу; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вважав, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, переглядаючи оскаржувану ухвалу в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Згідно з вимогами ст.ст.177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався цих вимог закону при розгляді клопотання.

З наданих суду матеріалів кримінального провадження убачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для застосування щодо підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою перевірялись слідчим суддею при розгляді клопотання. При цьому, у судовому засіданні заслухані пояснення підозрюваної, доводи її захисника, прокурора, слідчого, та з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України, слідчим суддею врахована вагомість наявних доказів вчинення кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_6 , дані про її особу, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання її винуватою у інкримінованому їй правопорушенні, а також конкретні обставини вказаного кримінального правопорушення.

Як убачається з наданих матеріалів провадження та встановлено слідчим суддею, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, а саме: інформацією оперативного підрозділу щодо виконання доручення слідчого, відповідно до якого отримано відомості про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 ; відомостями з протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з електронних інформаційних систем від 24 серпня 2023 року №59/14/777т (розсекречено), згідно з якими підтверджено участь ОСОБА_6 в організації та проведенні незаконних виборів у складі виборчої комісії; відомостями з протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з електронних інформаційних систем №59/14/805т від 06 вересня 2023 року (розсекречено), згідно з яким підтверджено участь ОСОБА_6 в організації та проведенні незаконних виборів у складі виборчої комісії; показаннями свідка ОСОБА_13 ; відомостями з протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_13 ; відомостями з протоколу обшуку від 08 листопада 2023 року квартири за фактичним місцем проживання ОСОБА_6 , а саме: АДРЕСА_2 , під час якого виявлено та вилучено мобільний телефон марки Redmi Note 10; відомостями з протоколу огляду мобільного телефону, який належить ОСОБА_6 , в якому виявлено фотознімок сертифікату, виданого на ім`я ОСОБА_6 , в якому міститься такий текст (мовою оригіналу): «Сертификат, удостоверяет, что: Псёл Светлана Вадимовна УИК №347 Запорожская область успешно прошел (а) тестирование на программе «Организация деятельности участковой избирательной комиссии» Сертификат сформирован электронной системой РЦОИТ при ЦИК россии на основе итогов тестирования данных, введенных обучившимся. Дата выдачи 29 июня 2023 года №93-РК-3536»; іншими матеріалами кримінального провадження.

Окрім того, як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства» («Murrey v. the United Kingdom»)). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»)).

У рішенні Європейського Суду з прав людини «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року вказано на те, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності зі статтею 5 § 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення ані в момент арешту, ані під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.

Колегія суддів вважає, що надані слідчим та прокурором докази є переконливими, узгоджуються між собою та є достатніми для висновку, що ОСОБА_6 могла вчинити вищевказане кримінальне правопорушення, тобто про те, що підозра є обґрунтованою.

Об`єктивних даних, які б свідчили про те, що надані слідчим докази отримані з порушенням порядку, передбаченого Кримінальним процесуальним кодексом України, колегією суддів не встановлено.

Доводи сторони захисту про те, що підозрювана вчиняла інкриміновані їй дії недобровільно, є передчасними та мають перевірятися під час досудового розслідування та оцінюватись у сукупності з іншими доказами. Досудове розслідування ще триває, всі обставини провадження встановлюються.

Колегія суддів звертає увагу і на те, що в ході апеляційного розгляду підозрювана на запитання суду зазначила, що із заявами про вчинення окупантами щодо неї дій, вказаних в апеляційній скарзі її захисника, після прибуття до м.Запоріжжя до відповідних правоохоронних органів вона не зверталась, як і до медичних установ. Більш того, в матеріалах, доданих до клопотання, міститься інформація на виконання доручення слідчого про те, що ОСОБА_6 мала намір повернутися на тимчасово окуповану територію.

Перевіряючи доводи клопотання щодо наявності ризиків, про які вказано у клопотанні, слідчий суддя фактично дійшов висновку про те, що ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, існують, а саме ризики: переховування підозрюваної від органів досудового розслідування та/або суду; того, що підозрювана може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

Так, згідно з матеріалами провадження, ОСОБА_6 хоча раніше і не судима, але підозрюється у вчиненні у воєнний час тяжкого кримінального правопорушення проти основ національної безпеки України, за яке передбачене суворе основне покарання - виключно у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, остання має постійне місце проживання на тимчасово окупованій території України та як зазначено вище, згідно наявною в матеріалах провадження інформацією, мала намір повернутися на вказану територію.

З огляду на фактичні обставини провадження, ступінь тяжкості інкримінованого ОСОБА_6 правопорушення та суворість можливого покарання, а також враховуючи відомості про особу підозрюваної у сукупності, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про доведеність ризиків, вказаних у клопотанні, і про те, що інші запобіжні заходи будуть недостатніми для запобігання цим ризикам. Свої висновки слідчий суддя належним чином вмотивував.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про доведеність обставин необхідності застосування до підозрюваної запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Вказані висновки слідчого судді стороною захисту не спростовані з наданням відповідних доказів.

Також, слідчий суддя обґрунтовано, відповідно до положень ч.4 ст.183 КПК України, врахувавши підстави та обставини, передбачені ст.ст.177,178 КПК України, не визначив розмір застави.

Так, частиною четвертою статті 183 КПК України передбачено, що під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість тримання особи під вартою, суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, та своїм рішенням забезпечив високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі стороною захисту, та ті, що заявлені при апеляційному розгляді, на думку колегії суддів, правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.

Твердження сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, перевірялися слідчим суддею та спростовані в оскаржуваній ухвалі.

Посилання сторони захисту на те, що підозрювана має місце проживання в м. Запоріжжі, має сина з інвалідністю, ІНФОРМАЦІЯ_2 , та певні соціальні зв`язки, на думку колегії суддів, правильність висновків слідчого судді не спростовують та не зменшують встановлених ризиків з огляду на фактичні обставини провадження, відомості про особу підозрюваної, степінь тяжкості та суспільної небезпеки інкримінованого їй кримінального правопорушення, суворість покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання її винною у цьому правопорушенні.

Колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою, а доводи апелянта про протилежне суперечать матеріалам провадження і змісту цієї ухвали.

З матеріалів провадження та оскаржуваної ухвали убачається, що всі обставини, що мають значення для правильного вирішення клопотання, слідчим суддею дослідженні повно і всебічно.

Дані про те, що підозрювана за станом здоров`я не може утримуватися в умовах СІЗО, в матеріалах провадження відсутні.

Отже, підстав для задоволення поданої апеляційної скарги колегія суддів не убачає.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 09 листопада 2023 року, якою задоволено клопотання слідчого в ОВС 1-го відділення слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області капітана юстиції ОСОБА_9 , погодженого з прокурором, який здійснює процесуальне керівництво ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню №0001256 від 04 серпня 2023 року, та застосовано до підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою з утриманням в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор №10» УДПтС України в Запорізькій області, строком на 60 діб до 08 січня 2024 року, без визначення застави, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4