справа № 619/4399/23
провадження № 1-кп/619/290/23
УХВАЛА

іменем України

02 жовтня 2023 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області
у складіголовуючого - суддіОСОБА_1
за участю:секретаря судового засіданняОСОБА_2

розглянув у підготовчому судовому засіданнікримінальне провадження № 0000070 від 04.04.2023 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України,
за участю сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження:
прокурораОСОБА_4
обвинуваченогоОСОБА_3 .

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.

Органом досудового розслідування ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що 17 травня 2012 року, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_3 обіймаючи посаду начальника Управління Держкомзему у Дергачівському районі Харківської області та перебуваючи за місцем проведення засідання комісії, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , розглянув проект землеустрою «щодо відведення земельної ділянки для передачі у власність ОСОБА_5 для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами населеного пункту на території Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області», що призвело до незаконного вилучення з державної власності земель лісогосподарського призначення, які знаходяться у постійному користуванні ДП «Харківська лісова науково-дослідна станція» 0,4400 га, чим державі та користувачу заподіяно матеріальну шкоду на суму 439 514,00 грн.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 2 ст. 364 КК України, тобто в умисному, з метою одержання неправомірної вигоди для іншої фізичної особи, використанні службовою особою службового становища всупереч інтересам служби (зловживання службовим становищем), що спричинило тяжкі наслідки.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 364 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 та закриття кримінального провадження. При цьому, просив скасувати арешт майна, застосований відповідно до ухвали слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 серпня 2023 року.

Суд дійшов висновку про задоволення клопотання з таких підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених ч. 2 ст. 284 цього Кодексу.

Згідно з ч. 6 ст. 368 КПК України обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд у своїй постанові від 26 березня 2020 року (справа № 730/67/16-к, провадження № 51-6463 км19) зазначив, що за змістом статей 284-288 КПК України підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах. Отже, наявність цих умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Визнання підозрюваним, обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення кримінальним процесуальним законом не передбачено. Відповідно до положень ст. 63 Конституції України та ст. 18 КПК України жодну особу не може бути примушено визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення, показання, які можуть стати підставою для її підозри, обвинувачення у вчиненні нею кримінального правопорушення. Виходячи з цих положень закону, визнання винуватості є правом, а не обов`язком підозрюваного, обвинуваченого, а отже невизнання вказаними особами своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою в реалізації ними свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання. Передбачений законом (ст. 49 КК України) інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення із визнанням ними своєї винуватості у вчиненні злочину. Таким чином, невизнання підозрюваним, обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності у передбачених законом випадках за умови роз`яснення їм судом суті підозри чи обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 8 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

За вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України КК України, передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до шести років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, зі штрафом від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч. 4 ст. 12 КК України тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: десять років - у разі вчинення тяжкого злочину.

Відповідно до ч. 3 ст. 285 КПК України обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, який згідно ст. 12 КК України кваліфіковано як тяжкий, з дня вчинення якого минуло понад десять років, та обвинувачений не заперечує проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Дотримання умови, передбаченої п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України, тобто десятирічного строку з дня вчинення злочину, є безумовною і обов`язковою підставою звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 364 КК України.

Відповідно ч. 4 ст. 286 КПК України суд має невідкладно розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності, при цьому у разі, якщо обвинувачений не заперечує проти звільнення від кримінальної відповідальності, то у суду відсутні правові підстави для відмову у задоволенні клопотання та продовження проведення судового провадження в повному обсязі в загальному порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 17.08.2023 (справа № 638/5478/23, провадження № 1-кс/638/19002/23) накладено арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :12:000:0100, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_6 .

Отже, на підставі статті 174 КПК України враховуючи, що відпали підстави, які слугували для накладення арешту, необхідно скасувати арешт майна, а саме накладений ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 серпня 2023 року на земельну ділянку з кадастровим номером :12:000:0100, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_6 .

Враховуючи викладене та керуючись статтями 284 ч. 2 п. 1, 285, 286, 288, 314 ч. 3 п. 2, 392, 174 КПК України, суд

постановив:

ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, звільнити від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінчення строків давності.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000070 від 04.04.2023, закрити.

Арешт майна, застосований відповідно до ухвали слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 серпня 2023 року (справа № 638/5478/23, провадження № 1- кс/638/19002/23) - скасувати.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1