ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3234/23 Справа № 210/1935/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2023 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

судді-доповідача: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю

секретаря судового засідання: ОСОБА_5

обвинуваченого: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

прокурора: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 на вирок Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 липня 2023 року у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за №0000637 від 11.06.2022р. за обвинуваченням ОСОБА_6 , за ч.4 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 липня 2023 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кривий Ріг, Дніпропетровської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, раніше судимого:

1). 25.04.2007 року Довгинцівським районним судом міста Кривого Рогу, по ст. 190 ч. 2, ст. 185 ч. 1, ст. 70 КК України, на строк до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України, від відбування покарання звільнений, з випробувальним строком 1 рік 6 місяців. 25.04.2007 року звільнений із зали суду;

2). 16.02.2009 року Дзержинським районним судом міста Кривого Рогу, по ст. 185 ч. 2, ст. 71 ч. 1 КК України, на строк до 2 років 2 місяців позбавлення волі. Звільнений 19.07.2010 року, умовно-достроково на невідбутий строк 5 місяців 29 днів;

3). 27.07.2011 року Дзержинським районним судом міста Кривого Рогу, по ст. 185 ч. 2 КК України, на строк до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України, від відбування покарання звільнений з випробувальним строком на 1 рік;

4). 07.11.2011 року Довгинцівським районним судом міста Кривого Рогу, по ст. 186 ч. 2 КК України, на строк до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75, 76 п. 2-4 КК України, від відбування покарання звільнений, з випробувальним строком 2 роки. Звільнений 07.11.2011 року з зали суду;

5). 30.09.2014 року Апеляційним судом Дніпропетровської області в місті Кривий Ріг, по ст. 186 ч. 2 КК України. Звільнений 30.11.2014 року;

6). 08.08.2016 року Довгинцівським районним судом міста Кривого Рогу, по ст. 186 ч. 2 КК України, на строк до 4 років позбавлення волі. (На підставі ст. 71 КК України, до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу від 07.11.2011 року, та остаточно до відбуття визначити 4 роки 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 70 ч. 4 КК України, з урахуванням вироку Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу від 26.04.2016 року, шляхом часткового складання покарання остаточно визначити до відбуття 5 років 11 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 72 ч. 5 КК України, зарахувати строк попереднього ув`язнення з 17.06.2013 року по 30.11.2014 рік, з 03.02.2015 року по 08.08.2016 рік, із врахування один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі та рахувати що покарання відбуте повністю. 08.08.2016 року звільнений із зали суду);

7). 26.04.2016 року Дзержинським районним судом міста Кривого Рогу, по ст. 186 ч. 2, 185 ч. 2, 70 ч. 1 КК України, на строк до 4 років позбавлення волі. (на підставі ст. 72 ч. 5 КК України в строк відбуття покарання зарахувати в строк відбування покарання час попереднього ув`язнення з 03.02.2015 року до вступу вироку в законну силу, з урахування один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Вирок вступив у законну силу 31.05.2016 року);

8). 20.12.2017 року Довгинцівським районним судом міста Кривого Рогу за ч.2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75, п.1-2 ч.1ст. 76 КК України від відбування покарання звільнити з іспитовим строком на 2 роки, звільнений з зали суду 20.12.2017 року.

9). 04.12.2018 року Інгулецьким районним судом міста Кривого Рогу за ч.2. ст. 185КК України до обмеження волі строком на 3 роки, на підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю перерахунком шляхом часткового складення покарання по вироку Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу від 04.07.2018 року, остаточно призначити покарання на строк 4 роки обмеження волі, вирок вступив в законну силу 04.01.2019 року;

10). 04.07.2018 року Довгинцівським районним судом міста Кривого Рогу за ч. 2 ст. 185 КК України до обмеження волі строком на 3 роки 6 місяців, вироком Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу від 11.09.2018 року зарахувати попереднє ув`язнення з 29.08.2017 року по 20.12.2017 року з розрахунку один день за два дні обмеження волі, вирок вступив в законну силу 06.08.2018 року.

11). 26.04.2022 року Дзержинським районним судом міста Кривого Рогу за ч.2 ст.185, ч.2 ст. 186, 70 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнити з іспитовим строком на 2 роки,

прож. за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України і призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст.71 КК України до покарання по даному вироку частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 26.04.2022 року і остаточно призначено до відбування 6 (шість) років позбавлення волі. Строк відбування покарання ОСОБА_6 відраховано з моменту затримання, а саме з 27.06.2022 року.

Згідно вироку суду, обвинувачений ОСОБА_6 , 31.05.2022 року о 10.55 годині, маючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, проходив по вул. Криворіжсталі в Металургійному районі м. Кривого Рогу, де його увагу привернув магазину «Живчик», що розташований за адресою вул. Криворіжсталі, 32 в Металургійному районі м. Кривого Рогу.

Того ж дня, 31.05.2022 року о 10.58 годині, ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, діючи повторно, в умовах воєнного стану, згідно Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 р. №64/22, перебуваючи в приміщені магазину «Живчик» по вул. Криворіжсталі, 32 в Металургійному районі м.Кривого Рогу, переконавшись у відсутності можливих свідків та очевидців, усвідомлюючи, що його дії носять таємний характер та за ними ніхто не спостерігає, із корисливого мотиву, шляхом вільного доступу із прилавку магазину, таємно викрав мобільний телефон марки Redmi 9A Sky Blue, RAM 2GB, ROM 32Г, синього кольору imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_9 . Після чого, ОСОБА_6 , з місця скоєння кримінального правопорушення з викраденим майном зник, обернувши його на свою користь та розпорядившись ним на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду в сумі 3832,48 гривень.

Не погодившись з вказаним вироком суду обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_7 подали апеляційні скарги.

Обвинувачений ОСОБА_6 у апеляційній скарзі просить скасувати оскаржуваний вирок та направити на новий судовий розгляд. В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що вирок є незаконним, прокурор та суддя були до нього упереджені, порушуючи його права та закон, а він з самого початку доказував свою невинуватість. Вказує, що його покази були написані оперативником, не було зроблено відтворення подій, речового доказу вкраденого телефону не має, а відеозапису з магазину який підтвердив продаж ним цього телефону не має. Вказує, що на наявному відеозаписі з магазину «Живчик» не видно обличчя людини, та ця людина не схожа на нього. Вважає, що були порушені його права при обранні запобіжного заходу, не обрана застава. Вказує, що ОСОБА_10 1986 р.н. добровільно написав явку з повинною, що це саме він вкрав телефон, але його не було викликано до суду та допитано. Вважає, що судом не було взято до уваги покази свідка ОСОБА_11 , який підтвердив його знаходження у іншому місці у момент вчинення злочину. Вказує, що не було викликано як свідка начальника який проводив з ним співбесіду 31.05.2022 року об 11 годині, так як свідок перебував на війні. Вважає, що при допиті малолітнього свідка ОСОБА_12 прокурор та суддя на нього підвищували голос, а присутньому психологу було байдуже, після зауваження обвинуваченого, його вивели з зали суду і він не зміг поставити свідку запитання. Зазначає, що проживає по своїй прописці з матір`ю і його сусіди характеризують з позитивної сторони, ніколи у розшуку він не перебував, є пенсіонером, та має тяжку хворобу гепатит С та гіпертонію серця, а будівельна організація «Кривбасбудресурс» гарантує у письмовій формі взяти його на роботу маляром. Вказує, що хоче вступити до лав ЗСУ за можливістю.

Захисник ОСОБА_7 у апеляційній скарзі просить оскаржуваний вирок скасувати, а кримінальне провадження призначити до нового судового розгляду в суді першої інстанції у зв`язку із невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. Вказує, що обвинувачений ОСОБА_6 винним себе не визнав. Вказує, що свідок ОСОБА_11 у суді підтвердив факт намагання ОСОБА_6 працевлаштуватися на роботу з 8.30 до 10.30 годин в очікуванні керівника підприємства. Вказує, що ОСОБА_6 звертався до суду з клопотанням про виклик до суду ОСОБА_10 1986 року народження, який написав явку з повинною про викрадений мобільний телефон марки Redmi 9А. але судом не був викликаний і допитаний, а у вироку суду відсутня мотивація відмови у виклику ОСОБА_10 і цій події не дана ніяка оцінка судом. Вказує, що як на доказ вини обвинуваченого суд послався на протокол відеозапису від 18.06.2022 року відповідно до якого слідчим переглянуто відео файли з камери відео нагляду приміщення магазину «Живчик». Проте, якість зйомки неякісна і враховуючі той факт що засуджений ОСОБА_6 і людина яка визнає себе винним в скоєні злочину ОСОБА_10 схожі по структурі тіла, по вгодованості по зросту, то імовірна помилка при упізнанні. Вважає, що суд послався у вироку на покази неповнолітнього свідка ОСОБА_13 який давав різноманітні пояснення. Вважає, що суд безпідставно повірив свідку ОСОБА_14 який нібито придбаний мобільний телефон у ОСОБА_6 , не дивлячись на те, що свідок вказав на марку мобільного телефону потерпілої ОСОБА_9 . Вважає, що органами досудового розслідування та судом допущена однобічність та неповнота дослідження обставин справи, котрі роблять неправосудним постановлене судове рішення, а обставини, які мають істотне значення для кримінального провадження, належним чином не з`ясовані.

Прокурором подані заперечення у яких вважає рішення суду законним та просить апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення.

Сторони кримінального провадження про дату, час та місце розгляду апеляційних скарг повідомлені належним чином, це підтверджується наявними матеріалами справи, клопотань про відкладення слухання справи не надходило.

Заслухавши суддю доповідача, думку обвинуваченого та захисника, які підтримали доводи апеляційних скарг та просили їх задовольнити, думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційних скарг, вважала їх необґрунтованими та просила залишити без змін вирок суду першої інстанції, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 404 КПК України вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України вирок суду повинен бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто вирок має ґрунтуватися на зібраних доказах, повністю та всебічно досліджених та правильно оцінених судом, а висновки про подію кримінального правопорушення, про винуватість або невинуватість обвинуваченого у вчиненні злочину та інші істотні питання, які виникли у кримінальному провадженні, мають з достовірністю випливати з матеріалів провадження.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього ж Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що при розгляді кримінального провадження по суті судом першої інстанції були всебічно, повно та об`єктивно з`ясовані та досліджені всі обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачені ст. 91 КПК України.

Подія кримінального правопорушення та винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, у повному обсязі підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами.

Висновки суду про винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення підтверджено доказами, зібраними у відповідності із вимогами закону та дослідженими у судовому засіданні. Всі висновки суду у вироку мотивовані з належною повнотою, наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення. Висновки суду викладені в мотивувальній та резолютивній частині вироку узгоджені між собою та не містять протиріч.

Докази, які містяться в матеріалах кримінального провадження та досліджені безпосередньо у судовому засіданні, проаналізовані та оцінені судом першої інстанції з точки зору їх допустимості, достовірності та достатності.

Судом був наданий ретельний аналіз показанням обвинуваченого, які були надані ним в судовому засіданні у співвідношенні з усіма зібраними доказами по справі.

Так, обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні апеляційного суду так і суду першої інстанції свою винуватість у пред`явленому обвинуваченні не визнав та пояснив, що 31.05.2022 року, приблизно з 10:00 год. до 11:30 год. він намагався влаштуватись на роботу. Спочатку він з племінником поїхав на ринок влаштовуватись на роботу вантажником, а потім він поїхав на співбесіду влаштовуватись на посаду охоронця на заводі. Пройшовши співбесіду на цю посаду, він поїхав додому.

Незважаючи на займану обвинуваченим ОСОБА_6 позиції, що виразилась у не визнанні своєї винуватості у вчинені інкримінованому йому кримінального правопорушення, показання обвинуваченого, суперечать іншим доказам по справі, які в повній мірі підтверджують винність ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення за ч.4 ст.185 КК України, а саме:

Показами свідка малолітнього свідка ОСОБА_12 , наданими у судовому засіданні суду першої інстанції, в присутності спеціаліста психолога ОСОБА_15 , який пояснив, що 31.05.2022 року приблизно о 10:00 год. він зі своїм дядьком ОСОБА_16 , який є обвинуваченим у справі, були на оптовому ринку, де дядько ОСОБА_16 шукав собі роботу. Потім, на ринку вони зустріли знайомого дядьки ОСОБА_17 , якого також звуть ОСОБА_18 . ОСОБА_19 , обвинувачений у справі, сказав йому, ОСОБА_12 , піти з його знайомим до магазину. Прийшовши до магазину, він, ОСОБА_12 , та знайомий обвинуваченого, зайшли до магазину, де останній взяв предмет чорного кольору, як потім свідку стало відомо, це був мобільний телефон. Після цього, свідок ОСОБА_12 та знайомий обвинуваченого пішли з магазину і свідок направився на трамвайну зупинку. Більше нічого не пам`ятає.

Однак, крім цього повідомив суду, що на момент його допиту у слідчого, краще пам`ятав обставини та правдиві покази давав у слідчого.

На додаткові питання учасників справи свідок ОСОБА_12 повідомив суду, що 31.05.2022 року приблизно о 10:00 год. він зі своїм дядьком ОСОБА_20 були на оптовому ринку, потім пішли в район «Червоної», де зайшли в магазин, назви не пам`ятає, де його дядько, обвинувачений у справі, взяв якийсь предмет, як потім свідку стало відомо, це був мобільний телефон.

Крім цього, повідомив суду, що обвинувачений ОСОБА_6 телефонував йому з СІЗО та просив його повідомити суду неправду, яку він спочатку і розказував.

Показами свідка ОСОБА_14 наданими у судовому засіданні суду першої інстанції, який пояснив, що 31.05.2022 року знаходився на робочому місці в магазині «Мобілайф». До магазину зайшов раніше знайомий ОСОБА_6 . Після цього, ОСОБА_21 запропонував свідкові придбати у нього мобільний телефон синього кольору, при цьому пояснив, що телефон належить йому, а в даний час йому потрібні гроші, та надав його для огляду. Телефон був марки Redmi 9А синього кольору. Потім, через веб сайт МВС України свідок перевірив чи не перебуває телефон у розшуку, інформації про те, що телефон викрадений не було. Тому сказав ОСОБА_6 , що зможе купити телефон за 2000 грн., на що останній погодився, взяв гроші та пішов, після чого він до свідка більше не приходив.

Показами свідка ОСОБА_11 наданими у судовому засіданні суду першої інстанції, який пояснив, що ОСОБА_6 , точної дати не пам`ятає, це було в день отримання свідком заробітної плати, тобто в кінці місяця, близько 08:30 год. звернувся до нього з приводу працевлаштування охоронцем, на що свідок погодився. Потім, в цей же день, ОСОБА_11 , дочекавшись коли звільниться його керівник з наради, посприяв зустрічі свого керівника з ОСОБА_6 для працевлаштування останнього. Свідок повідомляє, що очікував свого керівника разом з ОСОБА_6 з 08:30 до 10:30 год., однак, точного часу не пам`ятає. Яке це було число місяця не пам`ятає. Після цього, свідок з ОСОБА_6 розійшлись і більше не бачились.

Крім того вина підтверджується письмовими доказами.

Протоколом огляду місця події від 31.05.2022 року та фото таблицею до нього, відповідно до якого оглянуто приміщення магазину «Живчик-2», який розташований за адресою м. Кривий Ріг, вул. Криворіжсталі, 32. Вхід до магазину здійснюється через металопластикові двері, одразу напроти вхідних дверей через приблизно два метри розташована вітрина з вагами та з двох боків стоять холодильники з вітриною зі скла. Позаду холодильників стоячої полиці із цукерками та печивом позаду холодильників, магазин продовжується праворуч, де розташовані вітрини з алкогольними напоями (т. 1 а.с. 9-12);

Висновком судово-товарознавчої експертизи №1357 від 15.06.2022 року відповідно до якого ринкова вартість, з урахуванням зносу, мобільного телефону марки «Redmi 9A Sky Blue» RAM 2GB, ROM 32Г, синього кольору, бувшого у використанні, придбаний у березні 2022 року, який перебував у робочому стані, без пошкоджень, без комплекту передбаченого виробником, станом цін на 31.05.2022, складає 3832,48 грн. (т. 1 а.с. 14-19);

Копією документа на мобільний телефон марки Redmi 9А Sky Blue RAM 2GB, ROM 32Г, синього кольору, imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 (т. 1 а.с. 24);

Протоколом огляду відеозапису від 16.06.2022 року відповідно до якого, старшим слідчим СВ ВП №2 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_22 переглянуто відео файл з камери відео нагляду з приміщення магазину «Живчик», який розташований за адресою: вул. Криворіжсталі, 32 в Металургійному районі м. Кривого Рогу, яким зафіксовано факт крадіжки 31.05.2022 року (т. 1 а.с. 26-27);

Заявою ОСОБА_14 від 24.06.2022 року, відповідно до якої останній добровільно видав працівникам поліції фотокартку на якій зображено imei мобільного телефону, який ОСОБА_14 придбав у знайомого ОСОБА_6 , та просить дану фотокартку долучити до матеріалів справи (т. 1 а.с. 40);

Фото таблицею на якій зображено фото мобільного телефону Redmi 9А imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , який було придбано ОСОБА_14 у ОСОБА_6 , та який, в подальшому, було продано ОСОБА_14 раніше не знайомому йому чоловікові (т. 1 а.с. 41);

Відеозаписом з камери спостереження магазину «Живчик-2», який розташований за адресою м. Кривий Ріг, вул. Криворіжсталі, 32, яким зафіксовано факт крадіжки мобільного телефону. Під час перегляду вказаного відеозапису свідок ОСОБА_12 підтвердив, що на відеозаписі видно його та ОСОБА_6 .

На підставі викладеного колегія суддів вважає безпідставними та надуманими доводи апеляційних скарг та пояснення ОСОБА_6 , що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи та, що саме ОСОБА_6 , винний у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушенні, передбаченого ч.4 ст.185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, у повному обсязі підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами.

Версія обвинуваченого, що інша особа ОСОБА_10 винний у вчиненого інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення спростовані наведеними вище показаннями свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_14 у сукупності з іншими письмовими доказами по справі. Покази ОСОБА_6 вірно розцінено судом першої інстанції як бажання обвинуваченого спотворити дійсні події, що відбулися з метою уникнути відповідальності за скоєне.

Доводи апеляційних скарг сторони захисту, що покази ОСОБА_6 були написані оперуповноваженим, не було зроблено відтворення подій, речового доказу вкраденого телефону не має, а відеозапису з магазину який підтвердив продаж ним цього телефону не має, є безпідставними та не мають істотного значення для правильного вирішення даної справи.

Оскільки ОСОБА_6 при продажі вкраденого телефону було впізнано свідком ОСОБА_14 , який вказав, що вже раніше знав ОСОБА_6 та саме він запропонував придбати у нього мобільний телефон синього кольору марки Redmi 9А та надав працівникам поліції фотокартку на якій зображено imei вказаного мобільного телефону, та фото таблицею на якій зображено фото мобільного телефону який було придбано ОСОБА_14 у ОСОБА_6 , та який, в подальшому, було продано ОСОБА_14 раніше не знайомому йому чоловікові.

Стороною захисту не надано відомості до суду та під час апеляційного розгляду не встановлено причин для наклепу чи мотивів обмови вказаним свідком обвинуваченого ОСОБА_6 .

Крім того свідок надавав свої пояснення безпосередньо у суді першої інстанції під присягою, будучи попередженими про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показів. Покази свідка аналогічні показам наданими ними під час досудового слідства, та вони узгоджуються із сукупністю перелічених вище доказів, які свідчать про їх достатність для прийняття рішення у справі щодо наявності вини у діях ОСОБА_6 по інкримінованій йому справі.

Щодо доводів апеляційних скарг про те, що на відеозаписі з магазину «Живчик» не видно обличчя людини, на думку апеляційного суду цей довід не впливає на доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненому кримінальному правопорушенні, оскільки на відео чітко видно малолітнього свідка ОСОБА_12 , який будучі допитаний у суді першої інстанції пояснив, що на відео дійсно він, а інший чоловік, після поставлення запитань свідку, підтвердив, що насправді інший чоловік на відео його дядько ОСОБА_6 .

Доводи апеляційних скарг, що суд послався у вироку на покази неповнолітнього свідка ОСОБА_13 який давав різноманітні пояснення та при допиті цього свідка прокурор та суддя на нього підвищували голос, а присутній психолог не реагував на це, є безпідставними та повністю спростовуються наявною фіксацією судового засідання від 29.03.2023 року технічними засобами аудіо та відео записами.

Так дійсно неповнолітній свідок ОСОБА_13 надаючи пояснення у суду першої інстанції, спочатку вказував, що з ним був інший чоловік « ОСОБА_19 », але під час допиту вказаного свідка, через свою поведінку обвинуваченого ОСОБА_6 було виведено з зали суду, оскільки він заважав допиту вказаного неповнолітнього свідка ОСОБА_13 . Одразу після того, як обвинуваченого ОСОБА_6 було виведено з зали суду, за участю захисника ОСОБА_23 було продовжено допит свідка, який на додаткові запитання пояснив, що на момент його допиту у слідчого, краще пам`ятав обставини та правдиві покази давав у слідчого, та насправді 31.05.2022 року приблизно о 10:00 год. він зі своїм дядьком ОСОБА_20 , який є обвинуваченим ОСОБА_6 , були на оптовому ринку, потім пішли в район «Червоної», де зайшли в магазин, назви не пам`ятає, де його дядько, обвинувачений у справі, взяв якийсь предмет, як потім свідку стало відомо, це був мобільний телефон. На запитання чому свідок на початку допиту надавав інші пояснення, свідок повідомив суду, що обвинувачений ОСОБА_6 телефонував йому з СІЗО та просив його повідомити суду неправду, яку він спочатку і розказував.

Після допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_13 у присутності захисника ОСОБА_23 , спеціалісту психологу ОСОБА_15 судом було поставлено запитання, чи є в неї зауваження, щодо допиту неповнолітнього свідка, зауваження у психолога були відсутні.

Думка обвинуваченого, що на свідка підвищували голос тим самим здійснювали тиск, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а наведені ним міркування з цього приводу носять суб`єктивний характер і не підтверджені доказами.

З наведеного вище не підтверджуються доводи апеляційної скарги, що насправді вкрав телефон ОСОБА_10 1986 р.н. який добровільно написав явку з повинною, його заяву, судом першої інстанції, було передано до правоохоронних органів для перевірки, про те підтверджень, що ОСОБА_10 вкрав телефон не надійшло, та у матеріалах справи відсутні докази причетності ОСОБА_10 до даного кримінального правопорушення крім цієї заяви, таких доказів не надано і стороною захисту, тому такі дії розцінюються судом апеляційної інстанції, як намагання обвинуваченого таким чином уникнути відповідальності за скоєне діяння, оскільки вина саме ОСОБА_6 , а не іншої особи, повністю підтверджується чисельними доказами по справі.

Не знайшли свого підтвердження і доводи апеляційних скарг, що покази свідка ОСОБА_11 підтверджують знаходження ОСОБА_6 у іншому місці у момент вчинення злочину, оскільки згідно матеріалів справи 31.05.2022 року о 10.58 годині, ОСОБА_6 вчинив інкримінований йому злочин, а вказаний свідок пояснював, що точної дати не пам`ятає, це було в день отримання свідком заробітної плати, тобто в кінці місяця, близько 08:30 год. свідок спілкувався з ОСОБА_6 щодо працевлаштування до 10:30 год., однак, точного часу не пам`ятає та після чого свідок з ОСОБА_6 розійшлись і більше не бачились.

Щодо доводів апеляційних скарг, що не було викликано як свідка керівника який з ОСОБА_6 проводив співбесіду 31.05.2022 року, вони є безпідставними, оскільки у апеляційній скарзі не зазначається прізвище, ім`я та по батькові свідка, у матеріалах справи відсутнє таке клопотання про виклик вказаного свідка з зазначенням його даних та контактних даних, та як зазначає сам апелянт свідок перебував на війні.

За таких обставин, з урахуванням обсягу досліджених доказів, їх ретельний аналіз, перевірка на предмет допустимості та належності, на думку колегії суддів дають беззаперечні підстави вважати правильними висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_6 саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, що передбачає правову кваліфікацію за ч.4 ст.185 КК України.

За наведених обставин, колегія суддів вважає доводи апеляційних скарг, що оскаржуваний вирок відносно ОСОБА_6 не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, а висновки суду не підтверджуються доказами дослідженими судом першої інстанції необґрунтованими та такими, що суперечать матеріалам кримінального провадження.

В даному випадку показання свідків та інших письмових доказів, їх правова оцінка відповідно до вимог КПК України була надана судом при оцінці доказів в їх сукупності, достатності, достовірності та належності, викладена у вироку, що є предметом апеляційного оскарження.

Доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_6 проживає по своїй прописці з матір`ю і його сусіди характеризують з позитивної сторони, ніколи у розшуку він не перебував, є пенсіонером, та має тяжку хворобу гепатит С та гіпертонію серця, а будівельна організація «Кривбасбудресурс» гарантує у письмовій формі взяти його на роботу малярем, та він хоче вступити до лав ЗСУ за можливістю, не впливає на призначене судом покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 65-67 КК України призначив покарання у межах передбачене санкцією статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, і відповідно до положень Загальної частини КК України взяв до уваги конкретні обставини скоєного кримінального правопорушення, характер ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який скоїв тяжкий злочин, раніше судимий, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, звертався до лікаря нарколога з березня 2011 року по грудень 2018 року з приводу психічних поведінкових розладів внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності, характеризується задовільно.

Судом враховано відсутність обставини, що пом`якшують покарання згідно зі ст. 66, КК України. Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого в згідно ст. 67 КК України, визнано рецидив злочинів.

У відповідності зі ст. ст. 50, 65 КК України особі, що скоїла кримінальне правопорушення, покарання повинне бути призначене необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Покарання має на меті не тільки кару, але й виправлення засудженого, а також попередження здійснення нових кримінальних правопорушень, як засудженими, так і іншими особами.

За вказаних вище підстав, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції, про не можливість виправлення і перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства, обґрунтованим, призначене судом першої інстанції покарання є справедливим, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, а також попередження нових кримінальних правопорушень та підстав для пом`якшення покарання, не вбачає.

Будь-яких порушень кримінального процесуального законодавства, що тягнуть за собою скасування або зміну вироку, колегія суддів не вбачає.

Колегія суддів приходить до висновку, що вирок суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, підстав для його скасування або зміни не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 липня 2023 року у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за №0000637 від 11.06.2022р. за обвинуваченням ОСОБА_6 , за ч.4 ст.185 КК України залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а обвинуваченим, що знаходиться під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді