Справа № 1-358/09 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1230/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2024 року колегія cуддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові в режимі відео конференції апеляційну скаргу захисника особи щодо якої вирішується питання щодо продовження застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 20 листопада 2023 року про продовження застосування примусових заходів медичного характеру щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який скоїв суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст. 115 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

особи щодо якої вирішується питання

щодо продовження застосування

примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

представника медичного закладу ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИЛА:

ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 20 листопада 2023 року заяву голови ЛПК ОСОБА_10 , який діє відповідно до наказу генерального директора Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» № 152-1 від 23.10.2023 задоволено та продовжено застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом хворому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Харкова, Харківської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який скоїв суспільно небезпечне діяння, передбачене ч. 1 ст. 115 КК України.

Згідно вказаної ухвали суду, Голова ЛПК Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» ОСОБА_10 , який діє відповідно до наказу генерального директора Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» № 152-1 від 23.10.2023 звернувся до суду із заявою на предмет продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом хворому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обґрунтовуючи заяву покликався на те, що у Комунальному некомерційному підприємстві Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» евакуйований з м. Харкова з 23.03.2022 до даного часу перебуває ОСОБА_6 , до якому згідно з ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 19.11.2021 продовжено примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом. 09.03.2009, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, наніс батькові численні удари руками, а потім задушив його.

Проходив судово-психіатричну експертизу 15.04.2009, був визнаний страждаючим на «хронічне психічне захворювання у вигляді параноїдної шизофренії». Не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 07.10.2009 стосовно ОСОБА_6 застосовані примусові заходи медичного характеру умовах психіатричного закладу з суворим режимом нагляду.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20.04.2016 стосовно ОСОБА_6 примусові заходи медичного характеру змінені на лікування психіатричній лікарні з посиленим наглядом.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 17.01.2020 стосовно ОСОБА_6 змінені примусові заходи медичного характеру на лікування в психіатричні лікарні зі звичайним типом нагляду.

Згідно з ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 19.11.2021 стосовно ОСОБА_6 продовжено примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Неодноразово оглядався комісією лікарів-психіатрів у м. Львові (06.05.2022, 31.10.2022, 25.04.2023), які щоразу приходили до висновку про потребу продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом. Відповідні заяви були надіслані на адресу Франківського районного суду м. Львова та задоволені ухвалами від 30.08.2022, 15.11.2022, 20.07.2023.

Внаслідок проведеного комплексного лікування психічний стан залишається нестабільним. В свідомості. Доступний формальному контакту, правильно орієнтований. На запитання відповідає формально, багатослівно, непослідовно, з зісковзуваннями, намагається показати себе з кращої сторони. Розлади сприйняття заперечує та поведінково не виявляє. Мислення непослідовне, маячне, тривожно забарвлене. Внутрішньо напружений, насторожений.

Спостерігаються періодично явища збудливості та афективних спалахів. Продуктивність амнестичних процесів знижена. У відділенні в трудові процеси залучатись не виявляє бажання. Нічим не цікавиться. Ходить на прогулянки в прогулянковий дворик. Суїцидальних дум на момент огляду не висловлює. Критика до свого стану та скоєного правопорушення відсутня.

На підставі ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» 24.10.2023 ОСОБА_6 був оглянутий комісією лікарів-психіатрів (Висновок комісії лікарів-психіатр щодо особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру № 230 в 24.10.2023), що дійшла висновку: «На підставі вищенаведеного комісія приходить до висновку, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на даний час страждає хронічним психічним з захворюванням у вигляді параноїдної шизофренії з безперервним типом перебігу, з вираженим дефектом в емоційно-вольовій сфері. Незважаючи на проведене лікування досягти ремісії вдалося. Психічний стан залишається нестабільним. Зберігаються структурно-логічні порушення мислення, емоційна нестійкість, періодична схильність до афективних спалахів, а також через відсутність критики пацієнта до свого стану та скоєного злочину потребує продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом».

Покликаючись на ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», заявник просив суд продовжити застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом хворому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Не погоджуючись з ухвалою суду, адвокат ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить змінити ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 20.11.2023 та пом`якшити ОСОБА_6 вид застосованих примусових заходів медичного характеру, а саме змінити госпіталізацію до психіатричного закладу із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем проживання.

Крім того, просить дослідити докази, додані до заяви голови ЛПК ОСОБА_10 від 30.10.2023 на предмет продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом хворому ОСОБА_6 .

В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що вважає ухвалу незаконною, необґрунтованою та такою, що постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, вважає, що мала місце неповнота судового розгляду, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Стверджує, що суд не врахував, що ОСОБА_6 не визнає вини у вбивстві свого батька, а справу вважає сфабрикованою, надав суду пояснення, що лише виявив труп батька, після чого його звинуватили у вбивстві та має намір оскаржувати рішення, яким встановленого його винуватість.

Зазначає, що ОСОБА_6 пояснив суду, що усвідомлює те, що він є хворим та зазначив, що самостійно може приймати призначене лікування амбулаторно, відвідуючи чергового лікаря за місцем проживання, який контролюватиме його психічний стан. Вважає, що до кінця життя не може перебувати в медичному закладі, де він знаходиться більше 12 років.

Захисник вважає, що суд першої інстанції не врахував що висновок комісії лікарів-психіатрів №230 від 24.10.2023 не містить відомостей про суспільну небезпечність ОСОБА_6 та не містить категоричних підстав вважати, що психічний стан ОСОБА_6 не дозволяє продовження примусового лікування амбулаторно.

Заслухавши доповідача, думку захисника-адвоката ОСОБА_7 , підтриману ОСОБА_6 , на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_8 про заперечення апеляційних вимог захисника, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Вимогами ч.1 ст. 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Чинним Кримінальним процесуальним кодексом України (глава 39 КПК України) встановлено особливий порядок кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру.

Висновки суду щодо продовження примусових заходів медичного характеру у формі госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом відносно ОСОБА_6 ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні матеріалах провадження і, на думку колегії суддів, є обґрунтованими.

Згідно з вимогами ч.1 ст.95 КК України, продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 3 ст. 514 КПК України, продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється на підставі ухвали суду, в межах територіальної юрисдикції якого застосовується цей захід чи відбувається лікування. Розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється за письмовою заявою представника медичного закладу (лікаря-психіатра), де тримається дана особа, у передбаченому статтею 95 Кримінального кодексу України та статтею 512 цього Кодексу порядку. До письмової заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Як вбачається з матеріалів провадження та встановлено під час апеляційного розгляду, з 23.03.2022 року ОСОБА_11 перебуває у Комунальному некомерційному підприємстві Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» на лікуванні. 01 листопада 2023 року голова ЛПК ОСОБА_10 , звернувся із заявою до Франківського районного суду про продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом хворому ОСОБА_6 . До вказаної заяви долучено висновок комісії лікарів-психіатрів щодо особи, до якої застосовується примусові заходи медичного характеру №230 від 24.10.2023.

24 жовтня 2023 року ОСОБА_11 був оглянутий комісією лікарів-психіатрів, на підставі якого комісія прийшла до висновку, що ОСОБА_6 на даний час страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді параноїчної шизофренії з безперервним типом перебігу, з вираженим дефектом в емоційно-вольовій сфері. Незважаючи на проведене лікування досягти ремісії не вдалося. Психічний стан залишається нестабільним. Зберігаються структурно-логічні порушення мислення, емоційна нестійкість, періодична схильність до афективних спалахів, а також через відсутність критики пацієнта до свого стану та скоєного злочину потребує продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

В судовому засіданні апеляційного суду була заслухана думка лікуючого лікаря ОСОБА_6 ОСОБА_9 , який підтвердив факт того, що внаслідок проведеного лікування ОСОБА_6 досягти ремісії не вдалося. Та зазначив, що ОСОБА_6 потребує продовження примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_7 про те, що його можна перевести на амбулаторне лікування за місцем проживання, на переконання колегії суддів, є необґрунтованими та спростовуються наявним в матеріалах провадження доказами. Висновки лікарів, викладені у висновку комісії лікарів-психіатрів №230 від 24.10.2023, є переконливими і належним чином вмотивованими. Підстав ставити під сумнів правильність цих висновків колегія суддів не вбачає.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про необхідність продовження ОСОБА_6 застосування примусових заходів медичного характеру у формі госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Свої висновки суд першої інстанції також належним чином вмотивував в оскаржуваній ухвалі.

Приймаючи рішення про продовження застосування до ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру у формі госпіталізації до психіатричної лікарні із звичайним наглядом, суд першої інстанції виходив з психічного стану ОСОБА_11 та характеру вчиненого ним суспільно - небезпечного діяння.

Доводи захисника адвоката ОСОБА_7 , викладені в апеляційній скарзі, правильність вищезазначених висновків суду першої інстанції не спростовують.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, що тягнуть скасування вищевказаної ухвали суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 514 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу захисника особи щодо якої вирішується питання щодо продовження застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 20 листопада 2023 року про продовження застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та не підлягає касаційному оскарженню.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4