КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

з участю прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження № 0002308 стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Христинівка Черкаської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Деснянського районного суду м. Києва від 04 листопада 2021 року,

в с т а н о в и л а:

Вироком Деснянського районного суду м. Києва від 04 листопада 2021 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, та йому призначено покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн.

Також цим вироком вирішено питання щодо речових доказів.

Як встановив суд у вироку, ОСОБА_6 , маючи умисел на закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинив кримінальний проступок за наступних обставин.

Так, 08.12.2020 приблизно о 18 год. ОСОБА_6 , знаходячись в ________________________________________________________________

Справа №11-кп/824/963/2023 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_7

Категорія: ч. 1 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_1

торговому залі магазину ТОВ «МЕТРО КЕШ ЕНД КЕРІ УКРАЇНА» за адресою: вул. С. Лифаря, 2-А в м. Києві, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, з полиці холодильника з товаром взяв майно, яке належить ТОВ «МЕТРО КЕШ ЕНД КЕРІ УКРАЇНА», а саме: ікру «Шаланда» ж/б 400 г, кількістю 1 шт., вартістю 833, 25 грн. (без ПДВ).

Продовжуючи реалізацію свого протиправного умислу, ОСОБА_6 , тримаючи вищевказане майно при собі, пройшов повз касову зону магазину ТОВ «МЕТРО КЕШ ЕНД КЕРІ УКРАЇНА», при цьому, не розрахувавшись за товар, тим самим, намагався таємно викрасти чуже майно, яке належить ТОВ «МЕТРО КЕШ ЕНД КЕРІ УКРАЇНА», на суму 833, 25 грн. (без ПДВ), однак, виконавши усі дії, які він вважав необхідними для доведення свого корисливого умислу до кінця, кримінальний проступок не було закінчено, з причин, які не залежали від його волі, оскільки ОСОБА_6 , був зупинений працівниками охорони магазину ТОВ «МЕТРО КЕШ ЕНД КЕРІ УКРАЇНА».

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 , вважаючи вирок суду незаконним та необґрунтованим, просить його скасувати, а його виправдати та провадження у справі закрити на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що суд необґрунтовано ухвалив обвинувальний вирок, оскільки в основу судового рішення поклав недопустимий доказ, а саме дані, які містяться в довідці про вартість викраденого майна, яка надана представником потерпілої сторони, згідно якої вартість викраденого майна становить 833, 25 грн. (без ПДВ), оскільки наданий письмовий доказ не підписаний уповноваженою особою, відсутня дата складання, хто проводив інвентаризацію, ким видана тощо.

Крім того, зазначає, що вартість викраденого майна повинна визначатися на підставі висновку відповідної експертизи в разі якщо потерпілий не може їх визначити та не надав документ, що підтверджує розмір такої шкоди, або хоча б належним письмовим доказом - первинним бухгалтерським документом, який, відповідно до ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», є документом, що підтверджує завершення господарської операції, в даному випадку придбання товару потерпілим, з усіма обов`язковими реквізитами.

Тому вважає, що покладені в основу вироку докази не підтверджують поза розумним сумнівом вартість предмету злочину.

Також вказує, що, згідно протоколу огляду місця події від 08.12.2020 року, вбачається, що ікра «Шаланда» ж/б 400 г, кількістю 1 шт., була передана на зберігання відповідальній особі магазину, але якій саме не зазначено.

Крім того, 09.12.2020 року постановою про визнання предмету речовим доказом та визначення місця його зберігання, ікру «Шаланда» ж/б 400 г, кількістю 1 шт., визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні, проте даний речовий доказ не досліджувався у судовому засіданні, що є порушенням ст. 23 та ст. 357 КПК України.

Таким чином, вважає, що суд першої інстанції, ухвалюючи обвинувальний вирок, істотно порушив вимоги кримінального процесуального закону, у зв`язку з чим він підлягає скасуванню.

Інші учасники судового провадження даний вирок не оскаржують.

Будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце апеляційного розгляду, обвинувачений ОСОБА_6 до суду апеляційної інстанції не з`явився, про поважність причин своєї неявки суду не повідомив і ніяких клопотань про відкладення розгляду не подавав, а тому, враховуючи, що, відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України, його неявка не перешкоджає проведенню розгляду, адже його участь не є обов`язковою, колегія суддів вважає можливим розглянути апеляційну скаргу без його участі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги, провівши судові дебати, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вироком Деснянського районного суду міста Києва від 04 листопада 2021 року визнано доведеним, що ОСОБА_6 вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), тобто кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження і підтверджені дослідженими в судовому засіданні та наведеними у вироку доказами в їх сукупності, які оцінені судом першої інстанції, відповідно до положень ст. 94 КПК України.

Зокрема, висновки суду про винуватість ОСОБА_6 у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка) підтверджуються:

- показаннями в суді представника потерпілого ОСОБА_8 про те, що про крадіжку, яка відбулася 08.12.2020 з магазину «Метро», що по вул. С. Лифаря, 2-А в м. Києві, йому стало відомо зі слів працівників даного магазину. Так, від оператора відеонагляду надійшло повідомлення про те, що він побачив, як громадянин поклав у внутрішню кишеню куртки, в яку був одягнений, банку ікри. Співробітник магазину ОСОБА_9 зупинила його і повідомила про те, що його дії зафіксовано на відеозаписі. Після чого було проведено інвентаризацію даного виду товару та виявлено нестачу однієї банки ікри. Згодом оператор відеонагляду підготував відео, яке долучили до матеріалів кримінального провадження.

- показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_9 , згідно яких вона працює начальником охорони в магазині «Метро», що по вул. С. Лифаря, 2-А в м. Києві. 08.12.2020 надійшов виклик від оператора відеонагляду про те, що громадянин, яким виявився ОСОБА_6 , поклав банку ікри до кишені куртки. Вона зупинила ОСОБА_6 і повідомила про дану обставину, на що останній дістав із внутрішньої кишені куртки банку ікри і поклав на стіл. При цьому спочатку обвинувачений не заперечував, що взяв ікру з цього магазину, говорив, що у нього зустріч з другом і вони хотіли відсвяткувати. Коли приїхали працівники поліції, то ОСОБА_6 почав говорити, що ту банку ікри він виклав на стелаж у відділі бакалії. В ході огляду стелажа банки ікри не виявлено. Також повідомила, що ОСОБА_6 хотів заплатити за товар, наголошуючи на тому, що йому не потрібні проблеми. При цьому була проведена вибіркова інвентаризація, при якій перерахування товару здійснювалось вручну.

- протоколом прийняття заяви ОСОБА_9 від 08.12.2020, згідно якої, 08.12.2020 приблизно о 18 год. 30 хв. за адресою: м. Київ, вул. С. Лифаря, 2-А, в магазині «Метро», громадянин ОСОБА_6 вчинив крадіжку товару на суму 833, 25 грн. (без ПДВ).

- даними протоколу огляду місця події від 08.12.2020 з фототаблицею до нього, в ході якого була оглянута торгівельна зала магазину «Метро» за адресою: м. Київ, вул. С. Лифаря, 2-А.

- даними довідки від 08.12.2020, згідно якої, під час вибіркової інвентаризації 08.12.2020 у відділі «Продовольчі товари», встановлено відсутність товару, а саме: ікра «Шаланда» ж/б 400 гр., кількість 1 шт., вартістю 833, 25 грн. (без ПДВ).

- заявою про долучення до матеріалів справи речового доказу - відеозапису з камери спостереження магазину «Метро», на якому зафіксована крадіжка, та довідки про вартість викраденого товару.

- даними протоколу перегляду відеозапису від 16.12.2020, згідно якого в період часу з 12 год. 25 хв. до 12 год. 55 хв. за участі ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_10 в приміщенні ВД Деснянського УП ГУНП у м. Києві, в каб. № 10, було переглянуто відеозапис, що міститься на носії інформації - CD-R диску. При відкритті CD-R диску за допомогою комп`ютера на ньому присутні 4 файли: «Відеозапис № 1», «Відеозапис № 2», «Відеозапис № 3», «Відеозапис № 4».

На відеозаписі під № 1 відображається відеофайл з написом у верхньому правому куті 08-12-2020 Tue 17:51:39. На даному відеозаписі зафіксовано частину торгівельної зали магазину «Метро» за адресою: м. Київ, вул. С. Лифаря, 2-А - з правої сторони рибний відділ, прямо - холодильник з консервами та ікрою. На відео зображений чоловік, зовні схожий на ОСОБА_6 , який одягнений в джинсові штани, чорну куртку із сірою підкладкою, взуття темного кольору та захисну маску чорного кольору на обличчі. О 17:51:43 чоловік підходить до холодильника, о 17:51:54 бере банку ікри із червоною кришкою та йде з нею в руках по залу, о 17:52:31 - кладе ікру до візка з іншими продуктами.

На відеозаписі під № 2 з написом у верхньому лівому куті 08-12-2020 Tue 17:54:44 відображено частину торгової зали магазину «Метро», а саме полиці та ящики із консервною продукцією. Також відображено чоловіка, ззовні схожого на ОСОБА_6 , який везе візок з продуктами, в якому також знаходиться і банка з ікрою. О 17:55:03 він бере з візка до рук банку з ікрою та о 17:55:07 кладе її до правої внутрішньої кишені власної куртки та йде далі по торговій залі магазину.

На відеозаписі під № 3 з написом у верхньому лівому куті 12-08-2020 Tue 17:57:42 відображено касову зону магазину «Метро», а саме каса № 20. На касову стрічку чоловік, зовні схожий на ОСОБА_6 , викладає товар, розраховується за нього та о 18 год. 00 хв. йде в напрямку виходу магазину.

На відеозаписі під № 4 з написом у верхньому лівому куті 12-08-2020 Tue 17:59:22 відображено ворота безпеки та виходу з магазину «Метро», а саме полиці та ящики із консервною продукцією. Також відображено чоловіка, ззовні схожого на ОСОБА_6 , який виходить повз ворота безпеки та перші двері, де був зупинений працівниками охорони магазину та повернутий до зали. А о 18:01:14 дістає з правої внутрішньої кишені власної куртки металеву банку з ікрою та кладе на стіл.

ОСОБА_6 підтвердив під час досудового розслідування і в суді першої інстанції, що на вказаних відеозаписах зображений він.

- речовим доказом по справі - DVD-R диском, на якому зафіксовано факт крадіжки в магазині «Метро» за адресою: вул. С.Лифаря, 2-А в м. Києві.

Отже, наведеними вище доказами беззаперечно підтверджується факт того, що ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення майна, належного ТОВ «МЕТРО КЕШ ЕНД КЕРІ УКРАЇНИ», а саме банки ікри, поклав її до кишені своєї куртки і не розрахувавшись за даний товар намагався покинути приміщення магазину, однак розпорядитися вказаним майном не зміг, оскільки був зупинений працівниками охорони магазину, а тому вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), тобто кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України.

Колегією суддів встановлено, що судом першої інстанції всебічно, повно та об`єктивно досліджено всі обставини кримінального провадження, надано оцінку кожному доказу з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупності доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого з приводу того, що суд першої інстанції в основу обвинувального вироку поклав недопустимий доказ, а саме дані, які містяться в довідці про вартість викраденого майна, є безпідставними, оскільки така довідка судом першої інстанції не досліджувалася, а, надана представником потерпілого ТОВ «МЕТРО КЕШ ЕНД КЕРІ УКРАЇНИ», у зв`язку із замахом на крадіжку майна 08.12.2020 року в магазині "Метро" по вул. С. Лифаря, 2-а в м. Києві, Довідка вибіркової інвентаризації 08.12.2020 у відділі "Продовольчі товари" засвідчує встановлений факт відсутності товару, а саме: ікра «Шаланда» ж/б 400 гр., кількість 1 шт., вартістю 833, 25 грн. (без ПДВ), засвідчена підписами відповідальних осіб, зокрема керуючого торговим залом, та печаткою, тобто відповідає критеріям документу, оскільки містить відомості на підтвердження кількості та вартості викраденого майна.

Ці відомості ОСОБА_6 жодним чином не спростовані, а його твердження про те, що фактично вартість товару могла бути іншою, мають виключно характер припущення.

Водночас, що стосується доводів ОСОБА_6 про відсутність належних і допустимих доказів на підтвердження вартості предмету злочину, що, на його думку, свідчить про недоведеність його винуватості у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, то слід зазначити і про наступне.

Відповідно до ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню зокрема вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Майнова шкода визначається як зменшення, пошкодження або знищення захищеного правом блага, що призвело до негативних майнових наслідків.

З наведеного слідує, що розмір заподіяної матеріальної шкоди підлягає доказуванню, якщо потерпілому завдано певні збитки майнового характеру.

Закінченим замахом на крадіжку є дії особи, яка викрала майно, але одразу була викрита, тобто була позбавлена можливості розпорядитися викраденим майном, що фактично виключає заподіяння майнової шкоди.

Відповідно до обвинувального акта стосовно ОСОБА_6 , матеріальна шкода у даному кримінальному провадженні відсутня.

За приписами ст. 337 КПК України суд не вправі вийти за межі висунутого обвинувачення.

Таким чином, суд першої інстанції дослідив надані йому докази у межах висунутого ОСОБА_6 обвинувачення та обґрунтовано притягнув його до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, оскільки сукупність наданих доказів поза розумним сумнівом доводить наявність в діях ОСОБА_6 вказаного кримінального проступку.

Не ставить під сумнів висновок суду з цього приводу і відсутність у протоколі огляду місця події від 08.12.2020 прізвища конкретної відповідальної особи, якій передано на зберігання речовий доказ - ікру «Шаланда» ж/б 400 г.

Ті обставини, що судом першої інстанції не було безпосередньо досліджено речовий доказ не є порушенням вимог ст.ст. 23, 357 КПК України, як вказує про це апелянт, оскільки обсяг і порядок дослідження доказів визначається судом відповідно до ст. 349 КПК України, з урахуванням думки учасників провадження.

Як вбачається з наданих суду матеріалів, сторона захисту відповідного клопотання не заявляла та проти встановленого судом першої інстанції обсягу дослідження доказів не заперечувала.

При цьому, відповідно до ст. 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо.

Згідно позиції Верховного Суду викладеній у рішенні від 01.02.2021 у справі № 127/4546/16-к, ця засада кримінального судочинства має значення для повного з`ясування обставин кримінального провадження та його об`єктивного вирішення. Безпосередність сприйняття доказів дає змогу суду належним чином дослідити і перевірити їх як кожний доказ окремо, так і у взаємозв`язку з іншими доказами, здійснити їх оцінку за критеріями, визначеними у частині 1 статті 94 КПК України, і сформувати повне та об`єктивне уявлення про фактичні обставини конкретного кримінального провадження.

Обсяг досліджених судом першої інстанції доказів дає можливість сформувати уявлення щодо фактичних обставин вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, і є достатнім для встановлення вини ОСОБА_6 у його вчиненні.

Таким чином колегія суддів приходить до висновку, що в процесі досудового розслідування та при розгляді провадження в суді були встановлені і досліджені всі обставини, з`ясування яких мало істотне значення, наведені у вироку докази зібрані у відповідності до вимог КПК України, обґрунтовано визнані належними, допустимими і достовірними та такими, що доводять винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законний та обґрунтований вирок, перевіркою кримінального провадження в апеляційному порядку колегією суддів не встановлено.

Призначене ОСОБА_6 покарання відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України і в цілому є справедливим, необхідним і достатнім для досягнення, визначеної законом про кримінальну відповідальність, його мети.

За викладеним вище, не маючи інших приводів та підстав для скасування чи зміни вироку, визнаючи його законним та обґрунтованим, колегія суддів вважає за необхідне залишити вирок суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Деснянського районного суду м. Києва від 04 листопада 2021 року стосовно ОСОБА_6 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

___________________ ____________________ __________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3