Справа № 551/932/23
ВИРОК

Іменем України

19 грудня 2023 року Шишацький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Шишаки Миргородського району Полтавської області матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000318 від 19 березня 2023 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з професійно - технічною освітою, техніка групи бойового управління командного пункту штабу військової частини НОМЕР_1 / АДРЕСА_1 /, неодруженого, військовозобов`язаного, не особу з інвалідністю І чи ІІ групи, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , раніше несудимого,

який обвинувачується у вчиненні правопорушень, передбачених частинами 1 і 2 ст. 361, ч. 4 ст. 185 КК України,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 відповідно до наказу т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 № 94 від 24 квітня 2020 року призначений на посаду техніка групи бойового управління командного пункту штабу військової частини НОМЕР_1 , зарахований до списків військової частини та поставлений на всі види забезпечення.

Будучи військовослужбовцем сержант ОСОБА_4 достовірно знав та усвідомлював, що повинен неухильно дотримуватись вимог ст.ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України « Про оборону України », ст.ст. 1, 2, 24 Закону України « Про військовий обов`язок і військову службу », ст.ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України № 548 - ХІV від 24 березня 1999 року, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України № 551 - ХІV від 24 березня 1999 року, які зобов`язують його: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, захищати суверенітет і територіальну цілісність України, забезпечувати її економічну та інформаційну безпеку , віддано служити українському народу, сумлінно, чесно та зразково виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, не допускати негідних вчинків.

Не дивлячись на це, сержант ОСОБА_4 під час проходження військової служби вчинив кримінальні правопорушення за слідуючих обставин.

Так, у грудні 2022 року, точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилося за можливе, перебуваючи за місцем проживання: АДРЕСА_1 , у ОСОБА_4 виник умисел на викрадення грошових коштів, які знаходяться на банківській карті, що належить потерпілому ОСОБА_5 .

Діючи з вказаною метою, ОСОБА_4 20 лютого 2023 року, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, достовірно знаючи номер мобільного телефону потерпілого ОСОБА_5 - оператора мобільного зв`язку ПрАТ « ВФ Україна », звернувся до одного із відділень оператора мобільного зв`язку ПрАТ « ВФ Україна », розташованого у м. Борислав Львівської області, де здійснив операцію щодо перевипуску сім - картки з номером: НОМЕР_3 .

Отримавши сім - карту з номером оператора мобільного зв`язку ПрАТ « ВФ Україна та встановивши її у власний мобільний телефон « Samsung Galaxy S5 Mini » IMEI1 НОМЕР_4 , почав нею користуватись, тим самим своїми діями здійснив несанкціоноване втручання в роботу інформаційно - комунікаційних систем ПрАТ « ВФ Україна ».

У подальшому ОСОБА_4 , встановивши мобільний застосунок « Raiffeisen Online » АТ « Райффайзен банк » на свій мобільний телефон, використовуючи номер оператора мобільного зв`язку ПрАТ « ВФ Україна » НОМЕР_3 , дізнався у операторів АТ « Райффайзен банк » номер клієнта ОСОБА_5 та у подальшому, використовуючи номер телефону ПрАТ « ВФ Україна » НОМЕР_3 та номер клієнта ОСОБА_5 в системі АТ « Райффайзен банк », отримав доступ до інформації за картковими рахунками ОСОБА_5 , в інформаційній / автоматизованій / системи АТ « Райфайзен банк » у формі мобільного застосунку « Raiffeisen Online » та можливість розпоряджатись вказаними рахунками.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, що введений у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, запровадженого Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, строком на 30 діб, та у подальшому неодноразово продовжений, ОСОБА_4 , повторно, 20 лютого 2023 року, о 15 год. 15 хв., перебуваючи в м. Борислав Львівської області, таємно, з використанням всесвітньої інформаційної системи загального доступу Інтернет, шляхом авторизації за допомогою Bank ID, неправомірно використовуючи відомий йому логін та пароль ОСОБА_5 , здійснив несанкціоноване втручання в роботу вищезазначеної інформаційної / автоматизованої / системи.

Так, ОСОБА_4 20 лютого 2023 року, о 15 год. 15 хв., перебуваючи в м. Борислав Львівської області, діючи в умовах воєнного стану, таємно, переслідуючи мету незаконного особистого збагачення, шляхом входу в раніше створений додаток « Raiffeisen Online » під особистими даними ОСОБА_5 без відому останнього, однією транзакцією через сервіс електронних платежів EasyPay / термінал НОМЕР_5 / здійснив переказ грошових коштів в розмірі 15 155 грн. 00 коп. з банківської карти АТ « Райффайзен банк » № НОМЕР_6 , що належить ОСОБА_5 , на банківську картку АБ « Укргазбанк » № НОМЕР_7 , якими в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Повторно, ОСОБА_4 20 лютого 2023 року, о 15 год. 18 хв., перебуваючи в м. Борислав Львівської області, діючи у той же спосіб та з тією ж метою, через сервіс електронних платежів EasyPay / термінал НОМЕР_5 / здійснив переказ грошових коштів в розмірі 29 901 грн. 00 коп. з банківської карти АТ « Райффайзен банк » № НОМЕР_6 , що належить ОСОБА_5 , на банківську картку АБ « Укргазбанк » № НОМЕР_7 , якими в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Повторно, ОСОБА_4 20 лютого 2023 року, о 15 год. 20 хв., перебуваючи в м. Борислав Львівської області, діючи у той же спосіб, з тією ж метою, через сервіс електронних платежів EasyPay / термінал НОМЕР_5 / здійснив переказ грошових коштів в розмірі 29 901 грн. 00 коп. з банківської карти АТ « Райффайзен банк » № НОМЕР_6 , що належить ОСОБА_5 , на банківську картку АБ « Укргазбанк » № НОМЕР_7 , якими в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Повторно, ОСОБА_4 20 лютого 2023 року, о 15 год. 35 хв., перебуваючи в м. Борислав Львівської області, діючи у той же спосіб, з тією ж метою, через сервіс електронних платежів EasyPay / термінал НОМЕР_5 / здійснив переказ грошових коштів в розмірі 55 000 грн. 00 коп. з банківської карти АТ « Райффайзен банк » № НОМЕР_6 , що належить ОСОБА_5 , на банківську картку АБ « Укргазбанк » № НОМЕР_7 , якими в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Повторно ОСОБА_4 20 лютого 2023 року, о 15 год. 36 хв., перебуваючи у м. Борислав Львівської області, діючи у той же спосіб, з тією ж метою, через сервіс електронних платежів EasyPay / термінал НОМЕР_5 / здійснив переказ грошових коштів в розмірі 30 000 грн. 00 коп. з банківської карти АТ « Райффайзен банк » № НОМЕР_6 , що належить ОСОБА_5 , на банківську картку АБ « Укргазбанк » № НОМЕР_7 та грошові кошти в розмірі 3 000 грн. 00 коп. на кортковий рахунок свого знайомого ОСОБА_7 № НОМЕР_8 .

Повторно, ОСОБА_4 20 лютого 2023 року, о 15 год. 40 хв., перебуваючи в м. Борислав Львівської області, діючи у той же спосіб, з тією ж метою, через сервіс електронних платежів EasyPay / термінал НОМЕР_5 / здійснив переказ грошових коштів в розмірі 88 000 грн. 00 коп. з банківської карти АТ « Райффайзен банк » № НОМЕР_6 , що належить ОСОБА_5 , на банківську картку АБ « Укргазбанк » № НОМЕР_7 , якими в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Повторно, ОСОБА_4 20 лютого 2023 року, о 15 год. 43 хв., перебуваючи в м. Борислав Львівської області, діючи у той же спосіб, з тією ж метою, через сервіс електронних платежів EasyPay / термінал НОМЕР_5 / здійснив переказ грошових коштів в розмірі 84 100 грн. 00 коп. з банківської карти АТ « Райффайзен банк » № НОМЕР_6 , що належить ОСОБА_5 , на банківську картку АБ « Укргазбанк » № НОМЕР_7 , якими в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Повторно, ОСОБА_4 25 лютого 2023 року, о 01 год. 45 хв., перебуваючи в м. Борислав Львівської області, діючи у той же спосіб, з тією ж метою, через сервіс електронних платежів EasyPay / термінал НОМЕР_5 / здійснив переказ грошових коштів в розмірі 2 900 грн. 00 коп. з банківської карти АТ « Райффайзен банк » № НОМЕР_6 , що належить ОСОБА_5 , на банківську картку АБ « Укргазбанк » № НОМЕР_7 , якими в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Повторно, ОСОБА_4 28 лютого 2023 року, о 11 год. 31 хв., перебуваючи в м. Борислав Львівської області, діючи у той же спосіб, з тією ж метою, через сервіс електронних платежів EasyPay / термінал НОМЕР_5 / здійснив переказ грошових коштів в розмірі 20 000 грн. 00 коп. в якості повернення боргу з банківської карти АТ « Райффайзен банк » № НОМЕР_6 , що належить ОСОБА_5 , на банківську картку АТ « Приват Банк » № НОМЕР_9 , яка належить знайомому ОСОБА_8 .

Повторно, ОСОБА_4 28 лютого 2023 року, о 11 год. 34 хв., перебуваючи в м. Борислав Львівської області, діючи у той же спосіб, з тією ж метою, через сервіс електронних платежів EasyPay / термінал НОМЕР_5 / здійснив переказ грошових коштів в розмірі 50 290 грн. 00 коп. з банківської карти АТ « Райффайзен банк » № НОМЕР_6 , що належить ОСОБА_5 , на банківську картку АБ « Укргазбанк » № НОМЕР_7 , якими в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчинених правопорушеннях визнав повністю та беззаперечно підтвердив обставини, що викладені в обвинувальному акті, акцентуючи увагу суду на тому, що умисел на вчинення протиправних дій виник за місцем його постійного проживання в с. Гоголеве Миргородського району Полтавської області. Особа потерпілого, який являється його односельцем, йому достовірно відома. Відомо було й те, що потерпілий являється військовослужбовцем. У вчиненому щиро розкаювався та просив суд не позбавляти його волі.

Цивільний позов потерпілого в частині матеріальної шкоди визнав повністю, а визначений розмір моральної шкоди, вважав дещо завищеним, тому просив його знизити до 100 000 грн. 00 коп.

Потерпілий ОСОБА_5 при вирішенні питання призначеного обвинуваченому ОСОБА_4 покладався на розсуд суду та просив повністю задовольнити пред`явлений до останнього позов, зокрема просив стягнути з нього матеріальну шкоду, розмір якої визначений досудовим слідством, та моральну шкоду в розмірі 250 000 грн. 00 коп. та витрати на правову допомогу в розмірі 5 000 грн. 00 коп.

Представник потерпілого - адвокат ОСОБА_6 вказував на достатність підстав для задоволення цивільного позову потерпілого в повному обсязі, визначивши розмір матеріальної шкоди в межах пред`явленого та визнаного обвинуваченим обвинувачення.

При цьому, суд звертає увагу на порушення правил територіальної підсудності, що не було виявлено до початку розгляду справи по суті, тому, зважаючи на вимоги п. 1 ч. 1 ст. 34, ст. 314 КПК України, вважає за можливе продовжити розгляд справи, розпочатий у цьому складі.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні, інкримінованих йому, кримінальних правопорушеннях визнав повністю та заявив, що сумнівів у достовірності доказів по справі у нього немає, суд після роз`яснень йому, потерпілому положень і наслідків ч. 3 ст. 349 КПК України, відповідно до яких вони будуть позбавлені права оскаржувати в апеляційному порядку ті фактичні обставини справи, докази стосовно яких не досліджувалися, визнав за можливе обмежити судове слідство по справі допитом потерпілого, обвинуваченого та дослідженням матеріалів справи, які характеризують особу останнього.

За таких обставин, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за:

- ч. 1 ст. 361 КК України як несанкціоноване втручання в роботу інформаційної - комунікаційної системи;

- ч. 2 ст. 361 КК України як несанкціоноване втручання в роботу інформаційної / автоматизованої / системи, вчинене повторно;

- ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану;

- ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно в умовах воєнного стану.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_4 покарання, суд врахує тяжкість вчинених ним кримінальних правопорушень, два з яких відповідно до ст. 12 КК України класифікується як тяжкі злочини, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд визнає повне визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Виходячи з конкретних обставин справи, зокрема обсягу пред`явленого звинувачення, мотивів та мети вчинених злочинів, суд не знаходить підстав для застосування до ОСОБА_4 положень ст. 69 КК України та призначення йому більш м`якого виду покарання, ніж визначеного санкціями частин 1і 2 ст. 361 КК України, ч. 4 ст. 185 КК України.

При цьому, при сукупності, вчинених ОСОБА_4 злочинів, суд вважає за необхідне призначити йому покарання за кожен злочин окремо, визначивши остаточне покарання відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Разом з цим, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, який раніше несудимий, має молодий вік, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, правдиво розповів про всі відомі йому обставини вчинених злочинів, його відношення до вчиненого, позицію потерпілого, який не наполягав на призначенні останньому суворого покарання, приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_4 можливе й без ізоляції від суспільства, а досягне своєї мети при звільненні від відбування покарання з випробуванням у відповідності з вимогами статей 75 і 76 КК України, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

На думку суду, саме таке покарання буде відповідати принципам та цілям його призначення, а також буде найбільш необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.

Вирішуючи питання, заявленого потерпілим, позову про відшкодування завданої злочином моральної, матеріальної шкоди та витрат на правову допомогу, суд виходить з наступного.

Так, ч. 1 ст.128 КПК передбачено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

При цьому, частини 4, 5 цієї статті визначають, що форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода може полягати у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Як роз`яснив Верховний Суд України у п.3 Постанови Пленуму № 4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної / немайнової / шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у звязку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності / в тому числі інтелектуальної /, прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

В ході розгляду справи судом встановлено, що винними діями обвинуваченого потерпілому, який являється військовослужбовцем, була заподіяна моральна шкода, яка полягає в моральних переживаннях і стражданнях, що їх зазнав останній у зв`язку з втратою власних заощаджень, які були сформовані за рахунок заробітної плати, отриманої в результаті несення військової служби.

.

На засадах розумності, виваженості та справедливості, враховуючи характер та обсяг фізичних, душевних, психічних страждань потерпілого у зв`язку з вчиненими ОСОБА_4 злочинами, істотність вимушених змін у його життєвому укладі, суд вважає за доцільне стягнути з обвинуваченого на користь потерпілого 150 000 грн. 00 коп. у рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої злочином.

За вказаних обставин, розмір моральної шкоди у сумі 250 000 грн. 00 коп., який потерпілий ОСОБА_5 заявив у цивільному позові, є занадто великим, таким, що не узгоджуються із означеними вище засадами розумності, виваженості та справедливості.

На думку суду, визначена сума відшкодування моральної шкоди у розмірі 150 000 грн. 00 коп. буде обґрунтованою і справедливою.

Разом з цим, матеріалами кримінального провадження підтверджений, заявлений цивільним позивачем ОСОБА_5 розмір матеріальної шкоди у сумі 408 247 грн. 00 коп., який підлягає стягненню у повному обсязі з обвинуваченого на користь потерпілого.

При цьому, суд не знаходить підстав для стягнення з обвинуваченого на користь потерпілого витрати на правову допомогу в розмірі 5000 грн. 00 коп., оскільки відповідно до вимог ч. 2 ст. 120 КПК України витрати пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача та юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач, юридична особа, щодо якої здійснюється провадження.

На підставі викладеного, керуючись статтями 373, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами 1 і 2 ст. 361, ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання за:

- ч. 1 ст. 361 КК України у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. 00 коп.,

- ч. 2 ст. 361 КК України у виді 2 років позбавлення волі;

- ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_4 , шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покарання, визначити остаточне покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі статті 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком три роки.

У відповідності з вимогами статті 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи, навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 , - задовольнити частково.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь потерпілого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_10 , 408 247 грн. 00 коп. у рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 150 000 грн. 00 коп. у рахунок відшкодування моральної шкоди.

У задоволенні іншої частини позовних вимог, - відмовити.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Шишацький районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку невідкладно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя: