Справа №592/5570/22 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/581/23 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - про застосування амністії
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2023 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 з доповненнями до апеляційної скарги засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 15 вересня 2022 року, якою відмовлено у клопотанні ОСОБА_7 про застосування ЗУ «Про амністію за 2020 рік»,

ВСТАНОВИЛА:

До Ковпаківського районного суду м. Суми звернувся засуджений ОСОБА_7 з клопотанням про застосування до нього вимог закону України про амністію за 2020 рік».

15 вересня 2022 року ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми, засудженому ОСОБА_7 було відмовлено у задоволенні його клопотання. Своє рішення суд першої інстанції мотивує тим, що засуджений у своєму клопотанні як на підставу звільнення посилався на ЗУ «Про амністію за 2020 рік», проте, даний Закон Верховною радою України не приймався і вказане клопотання засудженого про застосування до нього вимог Закону України « Про амністію» не підсудне Ковпаківському районному суду м. Суми.

Не погодившись з таким рішення суду захисник ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій разом з поданими засудженим доповненнями до неї просять скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити нову якою задовольнити клопотання засудженого в повному обсязі.

В обґрунтування своїх вимог захисник ОСОБА_8 вказує, що винесене судом першої інстанції рішення не відповідає нормам матеріального права і ухвалено з порушенням КПК України.

Зазначає, що фактично клопотання ОСОБА_7 не було розглянуто, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, з такою позицією погоджується і сам засуджений, вважає, що на момент звернення до суду з клопотанням про застосування до нього ЗУ «Про амністію» у нього були всі правові підстави для застосування цього Закону.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення засудженого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 на підтримку поданої їх апеляційної скарги з доповненнями, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 86 КК України, амністія оголошується законом України стосовно певної категорії осіб. Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.

Згідно ст. ст. 10, 11 Закону України «Про амністію у 2016 році», питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їхніх захисників чи законних представників.

Рішення про застосування чи незастосування амністії приймається судом щодо кожної особи індивідуально після ретельної перевірки матеріалів особової справи та відомостей про поведінку засудженого за час відбування покарання.

За правилами ст. 537 КПК України питання, які вирішуються судом під час виконання вироків розглядаються за правилами ст. 539 КПК України.

Стаття 539 КПК України передбачає порядок вирішення питання, які виникають під час та після виконання вироку, які вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається:

1) до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 131, 14 частини першої статті 537 цього Кодексу;

2) до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 132 частини першої статті 537 цього Кодексу;

3) до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 5, 8, 9, 133 частини першої статті 537 цього Кодексу;

4) до суду, який ухвалив вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 1, 10 (в частині клопотання про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53 Кримінального кодексу України), 12 (у разі якщо вирішення питання необхідне в зв`язку із здійсненням судового розгляду, воно вирішується судом, який його здійснює), 14 частини першої статті 537, статті 538 цього Кодексу.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений вироком Недригайлівського районного суду Сумської області від 26.02.2020 за ч. 2 ст. 186, ч. 1, 4 ст. 70 КК України до остаточного покарання у виді п`яти років шести місяців позбавлення волі.

Ухвалою Сумського апеляційного суду від 04.11.2020 вказаний вирок залишено без змін. Вирок набрав законної сили 04.11.2020 року.

Засудженому ОСОБА_7 визначено для відбування покарання Державну установу «Олексіївська виправна колонія № 25».

Засуджений ОСОБА_7 , тимчасово перебуває у ДУ «Сумський слідчий ізолятор», на час розгляду заявлених ним клопотань порядку виконання ухваленого відносно нього вироку.

Відповідно до вимог ч.3 ст.26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

За правилами п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених п. 13 ч. 1 ст. 537 цього Кодексу.

Відповідно до ст.86 КВК України, засуджені до позбавлення волі відбувають покарання у колоніях. Згідно зі ст.4 ЗУ «Про попереднє ув`язнення» слідчий ізолятор є установою попереднього ув`язнення.

Як вбачається із оскаржуваного рішення, суд першої інстанції зазначив, що засуджений ОСОБА_7 у своєму клопотанні посилався на Закон України «Про амністію за 2022 рік» як на підставу для звільнення від відбуття покарання, однак, Верховною Радою України даний закон не приймався, а тому і не може бути застосований до засудженого, з чим погоджується і колегія суддів.

Зважаючи на те, що засуджена на даний час тимчасово знаходиться в ДУ «Сумський слідчий ізолятор», яка не є місцем відбування покарання засудженого і, відповідно ст. 11, 18 і 89 КВК, не виконує функції виправної колонії, а Ковпаківський районний суд м. Суми не є судом, в межах якого ОСОБА_7 відбуває покарання, то клопотання ОСОБА_7 про застосування до нього Закону України «Про амністію 2020 р.» повинно розглядатись судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок або за місцем відбування покарання.

З огляду на викладене, у суду першої інстанції відсутні підстави для розгляду клопотання ОСОБА_7 , а тому всі доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу і задоволенню не підлягають, оскільки вказане вище клопотання засудженого не підсудне Ковпаківському районному суду м. Суми.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 15 вересня 2022 року, якою засудженому ОСОБА_7 відмовлено у задоволенні клопотання про застосування до нього положень закону України «Про амністію у 2020 році» залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 з доповненнями до апеляційної скарги засудженого ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4