09.10.2023
справа № 642/4440/23
провадження № 1кп/642/434/23
УХВАЛА

Іменем України

04 жовтня 2023 року м. Харків

Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження №0000212 від 26.04.2023 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 122 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Ленінського районного суду м. Харкова знаходиться вказане кримінальне провадження.

Щодо обвинуваченого обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, термін дії якого спливає 08.10.2023 року.

Прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, посилаючись на існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник заперечували проти клопотання прокурора, посилаючись на недоведення ризиків. Також обвинувачений ОСОБА_5 вказав, що він виконує усі обов`язки покладені на нього судом, але на теперішній час за місцем його основної роботи змінено режим роботи, перевели всіх на нічну зміну. Захисник також зазначила, що на теперішній час обвинувачений та потерпілий допитані. ОСОБА_5 не заперечує свою винуватість, ризики на які посилається прокурор зменшились.

Відповідно до ч.1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно дост. 177 КПК України метою та підставами застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, встановленим в ході досудового слідства.

Згідно з вимогами ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту передається для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного. Відповідно до ч. 6 цієї ж статті строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Суд погоджується з прокурором щодо ризику переховування від суду.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

Надаючи оцінку можливості обвинуваченим переховуватися від суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих йому злочину може вдатися до відповідних дій.

Як передбачено ст. ст. 131, 132 КПК України, запобіжні заходи, як заходи забезпечення кримінального провадження, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Аналізуючи в сукупності вказані прокурором ризики, передбачені ст. 177 КПК України, суд не сприймає як переконливі доводи сторони обвинувачення на тепреішній час в частині аргументації неможливості запобігання зазначеним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, оскільки на доведення даної позиції клопотання містить лише вказівку на їх недостатність, що безумовно не може свідчити про доведеність даного факту.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.п. 1, 2 ч.1 цієї статті (наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на які вказує слідчий, прокурор), але не доведе обставини, передбачені п.3 ч.1 цієї статті (недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, або ризикам зазначеним у клопотанні), суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч.5 цієї статті.

Разом із цим, при розгляді клопотання про продовження дії запобіжного заходу на даному етапі прокурором не доведено, що більш м`які запобіжні заходи не достатні для запобігання вказаним ризикам, що є порушенням п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України.

Згідно з положеннями ч.3 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, у разі якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті.

Отже, суд вважає за необхідне змінити обраний запобіжний захід обвинуваченому, оскільки на переконання суду забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_5 та запобігти зазначеним ризикам, можливо шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з необхідністю покладення на останнього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Такий запобіжний захід забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 331, 369, 376 КПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відмовити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з домашнього арешту на особисте зобов`язання.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк до 04.12.2023 обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України а саме:

1.прибувати за першою вимогою до суду;

2. повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

3. утримуватися від спілкування із свідками щодо обставин інкримінованого кримінального правопорушення.

Строк дії ухвали до 04 грудня 2023 року.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що в разі не виконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала оскарженню не підялгає.

Суддя - ОСОБА_1