УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2024 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000311 від 14.08.2013 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.191, ч.2 ст.28, ч.2 ст.366 КК України та клопотання обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження, суд -

ВСТАНОВИВ:

Службовими особами ПрАТ «Рівнеліфт» з корисливих мотивів, шляхом зловживання своїм службовим становищем, за попередньою змовою групою осіб, а саме: головою правління ОСОБА_4 , начальником виробничо-технічного відділу ОСОБА_6 та майстром ОСОБА_7 при виконанні договорів підряду з виконання робіт по капітальному ремонту та реконструкції (модернізації) ліфтів в м.Кузнецовськ Рівненської області, упродовж 2012 року в акти приймання виконання будівельних робіт форми КБ-2в включено розцінки без матеріалів, безпідставно включено розцінки, які повторюють однаковий вид робіт, включено неправомірні розцінки та матеріали, які фактично не були використані, чим внесено недостовірні відомості до офіційних документів та упродовж 2012-2013 років вказані службові особи ПрАТ «Рівнеліфт» заволоділи на користь даного підприємства коштами Кузнецовського міського комунального підприємства на загальну суму 201156,75 грн.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 вчинили кримінальні правопорушення, передбачені ч.4 ст.191 КК України, - як заволодіння чужим майном у великих розмірах, шляхом зловживання службовим становищем, вчинене за попереднього змовою групою осіб; ч.2 ст.28, ч.2 ст.366 КК України - як службове підроблення, що заподіяло тяжких наслідків, вчинене за попереднього змовою групою осіб.

До початку судового засідання обвинуваченні ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 подали до суду клопотання про звільнення їх від кримінальної відповідальності за ч.4 ст.191, ч.2 ст.28, ч.2 ст.366 КК України, на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження. Клопотання обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 обґрунтовують тим, що з дня вчиненням інкримінованих ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.191, ч.2 ст.28, ч.2 ст.366 КК України минуло більше десяти років.

В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 вину в інкримінованих їм кримінальних правопорушеннях, передбачених ч.4 ст.191, ч.2 ст.28, ч.2 ст.366 КК України не визнали, підтримали подані ними клопотання про звільнення їх від кримінальної відповідальності за ч.4 ст.191, ч.2 ст.28, ч.2 ст.366 КК України, на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження. Просили суд звільнити їх від кримінальної відповідальності за ч.4 ст.191, ч.2 ст.28, ч.2 ст.366 КК України на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності та закрити кримінальне провадження відносно них.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - ОСОБА_5 підтримав подане обвинуваченим ОСОБА_4 клопотання, просив суд клопотання задоволити, звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.4 ст.191, ч.2 ст.28, ч.2 ст.366 КК України на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності та закрити кримінальне провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 .

Представник потерпілого Кузнецовського міського комунального підприємства повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду кримінального провадження в судове засідання не з`явився. До початку судового засідання директор Кузнецовського міського комунального підприємства ОСОБА_8 надіслав до суду заяву про розгляд кримінального провадження без участі представника підприємства.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечила проти звільнення обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч.4 ст.191, ч.2 ст.28, ч.2 ст.366 КК України на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, посилаючись на те, що наявні підстави та умови для звільнення обвинувачених від кримінальної відповідальності, та закриття кримінального провадження, оскільки з моменту вчинення кримінальних правопорушень, які інкримінуються обвинуваченим, минуло більше десяти років.

Суд, розглянувши клопотання обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , заслухавши думку прокурора ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - ОСОБА_5 та обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , вважає, що клопотання обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Згідно ч.1 ст.26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ч.3 ст.288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно ст.44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до вимог п.п.3, 4 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину; десять років - у разі вчинення тяжкого злочину.

Згідно ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.191 КК України, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 відноситься до тяжких злочинів за який передбачено максимальне покарання у виді позбавленням волі на строк до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, а кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.28, ч.2 ст.366 КК України, відноситься до нетяжких злочинів, за яке передбачено максимальне покарання у виді позбавленням волі на строк до п`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, зі штрафом до семисот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Судом встановлено, що кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , вчинені впродовж 2012-2013 років.

Таким чином, з дня вчинення вказаних кримінальних правопорушень, минуло більше десяти років. Строк давності притягнення обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.191, ч.2 ст.28, ч.2 ст.366 КК України, закінчився.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість клопотання обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 і вважає, що обвинувачені підлягають звільненню від кримінальної відповідальності в інкримінованих ним кримінальних правопорушеннях, передбачених ч.4 ст.191, ч.2 ст.28, ч.2 ст.366 КК України на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження стосовно них слід закрити на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України.

Відповідно до ст.129 КПК України, рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку чи винесення постанови про застосування до особи примусових заходів виховного або медичного характеру.

Тобто, вирішення цивільного позову при звільненні особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження по справі суперечить вищевказаній нормі закону.

У Постанові Верховного Суду України по справі №161/694/20 від 10.08.2021 року зазначено, що закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності (п.1 ч.2 ст.284 КПК) є нереабілітуючою підставою, а тому така особа не звільняється від обов`язку відшкодувати заподіяну її діями шкоду.

Водночас у разі постановлення ухвали про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності заявлений у кримінальному провадженні цивільний позов по суті не вирішується, а залишається без розгляду. У такому випадку позивач вправі вирішити свої вимоги в порядку цивільного судочинства.

Наведене обґрунтовано випливає з положень ч.1 ст.129 КПК України, згідно з якими вирішення цивільного позову по суті заявлених вимог можливо лише у разі ухвалення обвинувального вироку або постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. У такому випадку суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Тому, в зв`язку зі звільненням обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у зв`язку зі спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, подану представником потерпілого Кузнецовського міського комунального підприємства - ОСОБА_9 позовну заяву про стягнення з ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінальних правопорушень в розмірі 201 156,75 грн., слід залишити без розгляду, що за змістом ч.7 ст.128 КПК України не перешкоджає пред`явленню позову в порядку цивільного судочинства.

Аналогічні висновки щодо такого правозастосування викладені в постановах Верховного Суду у справі №531/2332/14-к від 24 травня 2018 року та у справі №185/442/16-к від 15 січня 2019 року.

Частиною 4 ст.174 КПК України визначено, що одночасно з ухвалення судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, має бути вирішено питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку закриття кримінального провадження, якщо майно не підлягає конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 16 липня 2014 року на майно ОСОБА_4 , а саме: на частку квартири АДРЕСА_1 , слід скасувати.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 16 липня 2014 року на майно ОСОБА_6 , а саме: на квартиру АДРЕСА_2 , слід скасувати.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 16 липня 2014 року на майно ОСОБА_7 , а саме: на автомобіль марки «Renault 9», 1986 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 , кузов червоного кольору, номер двигуна НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , та на квартиру АДРЕСА_3 , слід скасувати.

Згідно ч.1 ст.126 КПК України питання щодо процесуальних витрат суд вирішує у вироку суду або ухвалою суду.

Об`єднаною палатою Касаційного кримінального суду Верховного Суду в постанові від 12 вересня 2022 року (справа №203/241/17, провадження №51-4251кмо21) сформульовано висновок щодо застосування норм права, відповідно до якого, якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі положень ст.49КК України у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, у тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

Враховуючи вищевикладене, процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів у кримінальному провадженні в розмірі 81 633,30 грн. слід віднести на рахунок держави.

Положеннями ст.203 КПК України передбачено, що ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження або винесення ухвали про скасування запобіжного заходу в порядку, передбаченого цим Кодексом.

Згідно ухвали слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 16 липня 2014 року відносно ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладення обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Згідно ухвал слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 09.07.2014 року відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було обрано запобіжний захід у виді домашнього арешті строком на два місяці.

На підставі ухвали Рівненського міського суду Рівненської області від 10 вересня 2014 року обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на два місяці - до 10 листопада 2014 року. В подальшому обраний запобіжний захід у виді домашнього арешту обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не продовжувався.

Враховуючи вищевикладене, запобіжний захід застосований до обвинуваченого ОСОБА_4 у виді особистого зобов`язання з покладення обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України слід скасувати.

На підставі викладеного, керуючись ст.49 КК України, п.1 ч.2 ст.284, ст.ст.288, 350, 376, 395 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження, задоволити.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Малий Мидськ, Костопільського р-ну, Рівненської обл., громадянина України, українця, з повною вищою освітою, працюючого на час досудового розслідування головою правління ПрАТ «Рівнеліфт», одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_5 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.191, ч.2 ст.28, ч.2 ст.366 КК України на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження, задоволити

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Городище, Корецького р-ну, Рівненської обл., громадянина України, українця, з професійно-технічною освітою, одруженого, працюючого на час досудового розслідування начальником виробничо-технічного відділу ПрАТ «Рівнеліфт», раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_6 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.191, ч.2 ст.28, ч.2 ст.366 КК України на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження, задоволити

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с.Мульчиці, Володимирецького р-ну, Рівненської обл., громадянина України, українця, з професійно-технічною освітою, одруженого, працюючого на час досудового розслідування майстром ПрАТ «Рівнеліфт», раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_7 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.191, ч.2 ст.28, ч.2 ст.366 КК України на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000311 від 14.08.2013 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.191, ч.2 ст.28, ч.2 ст.366 КК України закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Позовну заяву Кузнецовського міського комунального підприємства до ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, залишити без розгляду.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 16 липня 2014 року на майно ОСОБА_4 , а саме: на частку квартири АДРЕСА_1 .

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 16 липня 2014 року на майно ОСОБА_6 , а саме: на квартиру АДРЕСА_2 .

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 16 липня 2014 року на майно ОСОБА_7 , а саме: на автомобіль марки «Renault 9», 1986 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 , кузов червоного кольору, номер двигуна НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , та на квартиру АДРЕСА_3 .

Скасувати запобіжний захід застосований до обвинуваченого ОСОБА_4 у виді особистого зобов`язання з покладення обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів у кримінальному провадженні в розмірі 81 633,30 грн. віднести на рахунок держави.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Рівненського

міського суду ОСОБА_1