УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.12.2023 року м. Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 та захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м.Одеса ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в рамках кримінального провадження №0000868 від 04.07.2023 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Болград, Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, без дітей, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді Київського районного суду міста Одеси надійшло клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м.Одеса ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в рамках кримінального провадження №0000868 від 04.07.2023 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обставини вчинення кримінального правопорушення викладені прокурором письмово в клопотанні.

Прокурор звертається з клопотанням про продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту у зв`язку з тим, що на даний час не сплили ризики передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підтримав у повному обсязі.

Захисник та підозрюваний проти задоволення клопотання не заперечували.

Вивчивши клопотання та матеріали, якими клопотання обґрунтовується, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до ч.1 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Згідно ч.6 ст.181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч. 6 ст.199 КПК України,у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Згідно з визначеним Європейським судом прав людини поняття, обґрунтована підозра - це добровільне припущення про вчинення особою певного діяння, ґрунтується на об`єктивних відомостях, які можна перевірити у судовому розгляді та які спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.

Підозра, виходячи з постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 24.11.2016р. № 5 - 328 кс 16, є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення.

У відповідності до норм КПК України, на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме питань пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи не винною у вчиненні злочину.

При розгляді клопотання слідчого, виконуючи вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», слідчий суддя застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 р., § 57).

Згідно п.32 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року, та відповідно до п.219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» («NechiporukandYonkalo v. Ukraine») від 21 квітня 2011 року, заява №42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

16 липня 2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

18 липня 2023 року ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Одеси обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який був продовжений до 08.12.2023 року.

11.09.2023 року керівником Київської окружної прокуратури м. Одеси продовжено строк досудового розслідування кримінального провадження №0000868 від 04.07.2023 року до трьох місяців а саме до 16.10.2023 року.

11.10.2023 року ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Одеси продовжено строк досудового розслідування кримінального провадження №0000868 від 04.07.2023 року до п`яти місяців а саме до 16.12.2023 року

При розгляді клопотання слідчого, виконуючи вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», слідчий суддя застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 р., § 57).

Згідно п.32 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року, та відповідно до п.219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» («NechiporukandYonkalo v. Ukraine») від 21 квітня 2011 року, заява №42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Зважаючи на дані, які містяться в наданих слідчому судді матеріалах, а також приймаючи до уваги п.175 рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.07.2011 року, згідно якого термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, слідчий суддя вважає доведеним у судовому засіданні прокурором наявність обґрунтованої підозри за фактом вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Крім цього, обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_4 підозри перевірялась слідчим суддею при обранні та продовженні відносно останнього запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, відповідальність за який законом передбачена у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з конфіскацією майна, враховуючи суспільно-небезпечний характер інкримінованого злочину, слідчий суддя приходить до переконання, що ризики, які були встановлені при обрані, продовженні підозрюваному запобіжного заходу у виді домашнього арешту, а саме: передбачені п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України на теперішній час продовжують існувати.

Так, слідчий суддя приходить до переконання, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж домашній арешт, унеможливить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Враховуючи вище викладене, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання прокурора про продовження підозрюваному ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та продовження строку дії обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України підлягає задоволенню, так як є пропорційним тому ступеню небезпеки, з огляду на серйозний характер вчиненого кримінального правопорушення, його тяжкість з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, та може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 194, 199, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м.Одеса ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в рамках кримінального провадження №0000868 від 04.07.2023 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити частково.

Продовжити щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 дію запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту заборонивши підозрюваному залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 до 28 грудня 2023 року включно.

Продовжити строк дії обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України покладених на підозрюваного ОСОБА_4 , до 28 грудня 2023 року включно, викладених в ухвалі Київського районного суду м. Одеси від 21.08.2023 року.

У разі порушення підозрюваним ОСОБА_4 вказаних обов`язків, а також його процесуальних обов`язків підозрюваного за клопотанням сторони обвинувачення слідчим суддею (судом) може бути вирішено питання про зміну запобіжного заходу на більш суворий.

На ухвалу протягом п`яти днів з моменту її оголошення до Одеського апеляційного суду може бути подано апеляцію, подача якої не зупиняє дії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1