КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/5579/2023 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою, з доповненнями прокурора у кримінальному провадженні № 0004149 - прокурора другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23 серпня 2023 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігів, громадянина України, одруженого, на утриманні якого знаходяться троє неповнолітніх дітей, працюючого директором ПП «Сівер Нафта», зареєстрованого: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 ,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого суддіПечерського районного суду м. Києва від 23 серпня 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України підполковника поліції ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_7 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та покладено процесуальні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, на два місяці, тобто до 22 жовтня 2023 року, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з особами, які є або будуть свідками та визначені прокурором, слідчим поза межами проведення слідчих дій;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Роз`яснено, що у разі невиконання покладених на підозрюваного обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід, а також накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, прокурор Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , подала апеляційну скаргу, з доповненнями в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою задовольнити клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_9 та застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем постійного проживання, а саме, за адресою: АДРЕСА_2 , строком на два місяці та покласти на підозрюваного ОСОБА_10 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з особами, які є або будуть свідками та визначені прокурором, слідчим поза межами проведення слідчих дій;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

На обґрунтування вимог апеляційної скарги, з доповненнями апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала слідчого судді підлягає скасуванню внаслідок невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.

Апелянт вказує на те, що в оскаржуваному рішенні, слідчий суддя зазначив, що ним встановлено лише один ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. А в обґрунтування свого рішення, вказав, що врахував особу підозрюваного, його матеріальний стан, міцність соціальних зав`язків, те що до кримінальної відповідальності він не притягувався, позитивну характеристику, наявність нагород, та його належну процесуальну поведінку під час досудового розслідування починаючи з 2020 року, а також те, що прокурором не доведено обставини, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобіганню ризикам, зазначеним у клопотанні.

Проте, апелянт вважає, що під час ухвалення рішення, судом в достатній мірі не враховано обставини, передбачені ст. 178 КПК України та наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які суд повинен враховувати під час обрання запобіжного заходу, які можуть вплинути на забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а відтак забезпечення дієвості кримінального провадження.

Досудове розслідування у зазначеному провадженні розпочато 18.06.2020, проте повідомлення про підозру ОСОБА_11 оголошено лише 23.08.2023 року. Тобто обставини та ризики, передбачені статтями 177, 178 КПК України, якими сторона обвинувачення обґрунтовувала подане до суду клопотання виникли лише з цього часу. З моменту набуття підозрюваним ОСОБА_11 відповідного процесуального статусу у сторони обвинувачення виникли обґрунтовані підстави стверджувати про наявність ризиків, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, які можуть вплинути на належну процесуальну поведінку ОСОБА_12 .

Слідчий суддя необґрунтовано послався на належну процесуальну поведінку ОСОБА_10 у кримінальному провадженні починаючи з 2020 року, адже в цей час ОСОБА_13 перебував у статусі свідка, тобто в статусі який не передбачає відповідні обмеження конституційних прав і свобод особи, передбачених процесуальним статусом підозрюваного.

Не надано належної оцінки і тій обставині, що ОСОБА_11 не підпадає під обмеження, передбачені положеннями Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, щодо заборони виїзду за межі України громадянам України чоловічої статі віком від 18 до 60 років, саме у зв`язку з наявністю на утриманні 3-х неповнолітніх дітей. Вказану обставину він може використати з метою ухилення від органів досудового розслідування.

Не надано, судом належної оцінки доводам сторони обвинувачення, щодо існування ризику, передбаченого п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на свідків, потерпілих та інших учасників кримінального провадження та іншим чином перешкодити кримінальному провадженню.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив задовольнити її з наведених в ній підстав, пояснення захисника та підозрюваного, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали судового провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0004149 від 18.06.2020 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 18.06.2020 у світлу пору доби о 10.58 водій ОСОБА_7 , керуючи технічно-справним автомобілем марки Toyota Land Cruiser 200, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по сухій прямій асфальтованій проїзній частині вул. Єлецької, зі сторони вул. Толстова в напрямку вул. Преображенської в м. Чернігові Чернігівської області. Поступово наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, розташованого неподалік буд. № 13 по проспекту Миру в м. Чернігові, водій ОСОБА_7 , маючи об`єктивну можливість спостерігати за діями інших учасників руху, не стежив за дорожньою обстановкою, не був уважним під час керування транспортним засобом та відповідно не реагував на її зміну, діючи з необережності, проявляючи злочинну самовпевненість, легковажно розраховуючи на запобігання дорожньо-транспортної пригоди не переконавшись в безпечності своїх дій, внаслідок чого своїми діями створив небезпеку для дорожнього руху, життю та здоров`ю громадян, а також порушуючи вимоги пунктів 1.3., 1.5., 2.3.б), 2.3.д), 18.1. та 4.16.а) Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 та введених в дію з 01.01.2002 (далі Правила дорожнього руху або ПДР), згідно з якими передбачено, що:

- п. 1.3. «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими»;

- п. 1.5. «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

- п. 2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б). бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

д). не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху»;

- п. 18.1. «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека»;

- п. 4.16. «Пішохід має право:

- а). на перевагу під час переходу проїзної частини позначеними нерегульованими пішохідними переходами, а також регульованими переходами за наявності на те відповідного сигналу регулювальника чи світлофора»;

у наслідок чого, при наближені до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебував пішохід ОСОБА_14 , водій ОСОБА_7 не зменшив швидкість руху, а в разі потреби не зупинився, щоб дати дорогу пішоходу, для якого може бути створена перешкода чи небезпека, натомість виїхавши на позначений дорожніми знаками та дорожньою розміткою нерегульований пішохідний перехід, де пішохід ОСОБА_14 мав перевагу під час переходу проїзної частини, скоїв наїзд на останнього.

Внаслідок порушення ОСОБА_7 зазначених правил безпеки дорожнього руху, виконання яких було необхідною умовою для запобігання дорожньо-транспортній пригоді, пішохід ОСОБА_14 отримав тілесні ушкодження у вигляді:

а) закритої травми грудної клітки: перелому лівої ключиці; компресійних переломів тіл 7-го шийного та 1-го грудного хребців; множинних двобічних переломів ребер зліва 2-12, справа 2-8, з крововиливами навколо переломів; забоїв легень; розриву купола діафрагми зліва; множинних синців передньої та передньо-бокової поверхні грудної клітки;

б) закритої травми живота: множинних синців передньої та передньо-бокової поверхні живота, розриву капсули та паренхіми лівої нирки;

в) уламкових переломів великогомілкової та малогомілкової кісток лівої нижньої кінцівки;

г) переломів лівих поперечних відростків 1 - 3-го поперекових хребців;

д) по одному садку лобної ділянки, спинки носа зліва, лівої скроневої ділянки, лівої виличної ділянки, рани та садна задньої поверхні лівого плеча синець внутрішньої поверхні лівого плеча, синця передньої поверхні лівого передпліччя, садна задньої поверхні лівого променево-зап`ясткового суглоба, синця тильної поверхні лівої кисті, синця зовнішньої поверхні правого плеча, рани зовнішньої поверхні правого ліктя, синця тильної поверхні правих кисті та передпліччя, садна зовнішньої поверхні лівого стегна, синця передньої поверхні лівої гомілки, множинних саден зовнішньої поверхні лівої гомілки, садна передньої поверхні лівого коліна, трьох саден передньої з переходом на бокову поверхні правого коліна.

Виявлений комплекс тілесних ушкоджень утворився 18.06.2020 о 10.58 в результаті єдиного травматичного процесу у вигляді дорожньо-транспортної пригоди, за механізмами струсу, удару та тертя, внаслідок контактування з передньою частиною автомобіля марки Toyota Land Cruiser 200, реєстраційний номер НОМЕР_1 з пішоходом, який перебував на проїзній частині дороги у вертикальному положенні, був обернений лівої боковою поверхнею тіла до автомобіля з послідуючим відкиданням тіла на полотно дороги і відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент їх спричинення та знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті. Смерть ОСОБА_14 настала від набряку головного мозку, який розвинувся внаслідок політравми, отриманої в умовах дорожньо-транспортної пригоди і знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв`язку.

Указані порушення вимог Правил дорожнього руху перебувають в прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та наслідками, що настали.

22.08.2023 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а саме у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого.

23.08.2023 старший слідчий в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України підполковник поліції ОСОБА_9 за погодженням із прокурором другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обґрунтовуючи вимоги клопотання слідчий послався на те, що ОСОБА_7 підозрюється у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого, тобто злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за який передбачена кримінальна відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, що вже саме по собі може бути підставою для підозрюваного переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, потерпілих та інших учасників кримінального провадження; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а тому у органу досудового розслідування виникла необхідність у застосуванні до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

23.08.2023 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва відмовлено у задоволенні клопотання слідчого та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та покладено процесуальні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, на два місяці, тобто до 22 жовтня 2023 року, які визначено даною ухвалою.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя врахував, особу підозрюваного, його матеріальний стан, міцність соціальних зв`язків, те, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивну характеристику, наявність нагород, його належну процесуальну поведінку під час досудового розслідування починаючи з 2020 року, а також те, що прокурор не довів обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, а саме недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання слідчого та застосування більш м`якого запобіжного заходу підозрюваному, ніж той, який зазначений у клопотанні, а саме особистого зобов`язання, котрий згідно зі ст. 179 КПК України полягає у покладенні на підозрюваного зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Однак колегія суддів не погоджується з таким висновком слідчого судді з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України основними завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд згідно змісту вимог ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

За результатами апеляційного перегляду ухвали слідчого судді місцевого суду зазначені вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею не дотримані.

Відповідно до положень ч. 1, ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Під час розгляду вказаного клопотання слідчий суддя з`ясував, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, на основі наданих органом досудового розслідування матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують та правильно встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю доказів, які приведені у клопотанні органу досудового розслідування та доданих до нього матеріалах.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочинів, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні органу досудового розслідування докази у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 вказаного кримінального правопорушення.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді про існування ризику, визначеного ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваного ОСОБА_7 переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, то він є обґрунтованим з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення.

Також колегія суддів бере до уваги, що ризик впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні може також існувати, оскільки ст. 23 КПК України встановлює принцип безпосередності дослідження показань, за змістом якого суд досліджує докази безпосередньо і показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Тобто доказове значення у кримінальному провадженні матимуть саме ті показання свідків, які будуть надані останніми безпосередньо під час судового розгляду у судовому засіданні, а не надані ними в ході досудового розслідування. Вказане доводить, що з метою зміни свідками своїх показань на користь підозрюваного або відмови від дачі показань останній може впливати на вказаних осіб у незаконний спосіб. Вказане доводить, що можливість впливу на свідків є досить ймовірною.

Разом з тим, як вважає колегія суддів, застосовуючи щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, слідчий суддя, в порушення вимог ст.ст. 176, 177, 178 КПК України, не в повній мірі дотримався вимог кримінального процесуального законодавства України, не співставив існуючі у справі ризики, характер кримінального правопорушення та його наслідки, з реальною можливістю забезпечити цим запобіжним заходом впевненість у тому, що ОСОБА_7 не буде порушувати покладені на нього процесуальні обов`язки, про що зазначає в поданій апеляційні скарзі сторона обвинувачення. Тобто висновок слідчого судді про те, що слідчим та прокурором не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам є передчасним.

А тому, з урахуванням наявності обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_7 до кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, тяжкості покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обставин вчинення кримінального правопорушення, даних про особу підозрюваного ОСОБА_7 , колегія суддів вважає, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме можливість переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, потерпілого та інших учасників кримінального провадження; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Що стосується відомостей про особу ОСОБА_7 , його матеріальний стан, міцність соціальних зв`язків, те, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має позитивну характеристику, наявність нагород, його належну процесуальну поведінку під час досудового розслідування починаючи з 2020 року, то вони хоча і мають місце, однак не вказують на те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж домашній арешт, на цьому етапі досудового розслідування зможе запобігти наведеним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

З огляду на викладене, доводи сторони обвинувачення щодо наявності обґрунтованої підозри, заявлених ризиків та неможливості запобігти їм шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж домашній арешт, є обґрунтованими, належними та підтверджуються матеріалами провадження лише в частині застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби.

Отже, колегія суддів дійшла до висновку, що у цій конкретній справі суспільний інтерес превалює над принципом поваги до свободи підозрюваного та саме запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

За вищенаведених обставин апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді - скасуванню, з постановленням нової ухвали, якою клопотання органу досудового розслідування про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_7 , підлягає частковому задоволенню

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу, з доповненнями прокурора у кримінальному провадженні № 0004149 - прокурора другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23 серпня 2023 року, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України підполковника поліції ОСОБА_9 , погоджене прокурором другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_7 , - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, із забороною з 23 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв. ранку, залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , в межах строку досудового розслідування, строком до 22 жовтня 2023 року, за виключенням необхідності отримання невідкладної медичної допомоги, та необхідності прямувати до зони укриття від надзвичайних ситуацій техногенного, природного та воєнного характеру,

Покласти у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України на підозрюваного ОСОБА_7 , наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з особами, які є або будуть свідками та визначені прокурором, слідчим поза межами проведення слідчих дій;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії виконання покладених на підозрюваного ОСОБА_7 , процесуальних обов`язків визначити по 22 жовтня 2023 року включно.

Дану ухвалу передати для виконання органу Національної поліції за місцем перебування під домашнім арештом підозрюваного ОСОБА_7 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 .

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4