У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні за № 0000099, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.12.2019,

В С Т А Н О В И В :

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді із клопотанням в порядку ст. 174 КПК України про скасування арешту майна у кримінальному провадженні за № 0000099, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.12.2019, яке мотивоване тим, що розслідування у кримінальному провадженні №0000099 відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.12.2019 ведеться за ч. 2 ст. 233 КК України, в той час, як приватизація будівлі розташованої за адресою: АДРЕСА_1 відбувалася у 2022 році. Тобто відомості про кримінальне правопорушення внесені задовго до подій приватизації, що вказує на незаконність розслідування таких подій та тим більше накладення арешту на власність заявника.

Зазначає, що вся процедура придбання майна ОСОБА_4 відповідає вимогам закону, а накладення арешту із забороною використання, проведення робіт, обмежує конституційне право власника на вільне володіння, користування та розпорядження своєю власністю.

Пояснює, що заявник був позбавлений надати суду дані доводи та докази, які ці доводи підтверджують, так як розгляд клопотання проводився без участі власника майна.

З огляду на викладене, просив скасувати арешт у вигляді заборони на відчуження та користування в частині зміни зовнішнього вигляду, тобто заборони проведення підготовчих та будівельних робіт щодо будівлі літ. В загальною площею100,1 м.кв., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 яка належить на праві власності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю АДРЕСА_2 ідентифікаційний код НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , вжиті ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 №308/11255/19 від 24 травня 2023 року.

В судове засідання заявник не з`явився, водночас в клопотанні міститься вимога про те, що в разі відсутності заявника та його адвоката, не заперечують щодо розгляду даного клопотання без участі та присутності заявника та адвоката . Клопотання підтримують в повному обсязі.

Слідчий, чи будь-яка уповноважена особа органу досудового розслідування у судове засіданні повторно не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені вчасно та належним чином, матеріали кримінального провадження слідчому судді не надані.

Дослідивши додані до клопотання документи, слідчий суддя доходить наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема арешт майна, носить у собі тимчасовий характер.

Статтею 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема, правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні.

Між тим, при розгляді клопотання, поданого в порядку статті 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключною прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.

Виходячи із аналізу викладеного, вказана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, із можливістю надання учасникам процесу, доказів та відомостей, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба та доведеності перед слідчим суддею їх законності та переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України, власник майна, який не був присутнім при розгляді питання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею. Оскільки заявником таке клопотання про часткове скасування арешту заявлено одночасно зі скаргою на бездіяльність слідчого, така скарга розглядається слідчим суддею та клопотання про скасування арешту майна віднесено до компетенції слідчого судді, в зв`язку з цим, клопотання може бути розглянуто в даному провадженні з метою економії процесуального часу.

Арешт майна може бути скасовано повністю ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника майна, якщо він доведе, що арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ч. 1 ст.172 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

У свою чергу, слідчий суддя звертає увагу на норми ст.41 Конституції України, ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, де закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном.

Під час розгляду клопотання встановлено, що ТУ БЕБ у Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 233 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.04.2019 за №0000099, в ході якого досліджуються обставини того, що службові особи Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради, шляхом зниження вартості та підробки приватизаційних документів здійснили незаконну приватизацію комунального майна будівлі літери «В» по АДРЕСА_1 .

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 травня 2023 року накладено арешт у вигляді заборони на відчуження та користування в частині зміни зовнішнього вигляду, тобто заборони проведення підготовчих та будівельних робіт щодо будівлі літери «В» загальною площею 100,1 кв.м., розташованої за адресою АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканцю АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 .

Із вказаної ухвали слідчого судді слідує, що підставою накладення арешту на нерухоме майно, було існування сукупності розумних підозр вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України.

Метою накладення арешту на це майно, слідчим суддею було забезпечення кримінального провадження у частині збереження речових доказів та наявність ризиків , передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

Заявник в поданому клопотанні вказує, на відсутність в кримінальному провадженні №0000099 від 18.04.2019 року даних, які б виправдовували подальше втручання держави у правомірне володіння та користування належним йому нерухомим майном, а саме будівлі літери «В» загальною площею 100,1 кв.м., розташованої за адресою АДРЕСА_1 ,

Згідно з долучених до матеріалів клопотання документів, слідчим суддею встановлено наступне.

21 квітня 2021 року Департамент міського господарства у відкритих джерелах розмістив оголошення про проведення аукціону на право оренди комунального майна територіальної громади міста Ужгород будівлі літ. В площею 100,1 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 .

За результатами проведеного повторного аукціону переможцем визначено ОСОБА_4 .

На підставі протоколу проведення електронного аукціону №UA-PS-2021-06-07-000014-1 від 29.06.2021р. та за його результатами, 12 липня 2021 року між Департаментом міського господарства Ужгородської міської ради (орендодавець) та фізичною особо ОСОБА_4 (орендар) укладено договір оренди нерухомого або іншого окремо індивідуально визначеного майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Ужгород №1164/0.

Як зазначає заявник, після проведення ряду будівельних робіт, ОСОБА_4 звернувся до Ужгородської міської ради щодо приватизації об`єкта, будівлі літ. В за адресою: АДРЕСА_1 .

10 листопада 2022 року Ужгородська міська рада прийняла рішення про включення будівлі літ. В за адресою: АДРЕСА_1 до Переліку об`єктів комунальної власності, які підлягають приватизації шляхом викупу.

20 грудня 2022 року між Ужгородською міською радою в особі Департаменту міської інфраструктури та ОСОБА_4 укладено Договір купівлі-продажу нежитлового приміщення, що підлягає приватизації шляхом викупу, згідно якого ОСОБА_4 придбав будівлю літ. В загальною площею100,1 м.кв., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №339419806 від 17.07.2023, будівля, літ. В об`єкт житлової нерухомості, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , належить на прав власності ОСОБА_4 .

В клопотанні заявник вказує, що вся процедура придбання майна ОСОБА_4 відповідає вимогам закону, а накладення арешту із забороною використання, проведення робіт, обмежує конституційне право власника на вільне володіння, користування та розпорядження своєю власністю

Частини 1, 2 ст. 22 КПК України передбачають, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст.26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

У судове засідання слідчий або інша уповноважена особа органу досудового розслідування жодного разу не з`явилися, про причини неявки не повідомили, заперечення на клопотання не подали, матеріалів кримінального провадження № 0000099 на вимогу слідчого судді не надали, про причини неможливості надати такі для огляду в судовому засіданні не повідомили.

Згідно з протоколом Першим Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 року по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Відповідно до ч. 3 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Слідчим суддею встановлено, що згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №339419806 від 17.07.2023, будівля, літ. В об`єкт житлової нерухомості, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , належить на прав власності ОСОБА_4 .

Слідчим суддею також встановлено, що відомості про кримінальне правопорушення № 0000099 були внесені більше чотирьох років тому, сторона кримінального провадження - слідчий не надав суду жодних доказів того, що досудове слідство проводило будь-які процесуальні дії з арештованим майном, як і не надав відомостей, що в даному кримінальному провадженні оголошено підозру.

Беручи до уваги вищевикладене, оскільки у даному кримінальному провадженні жодній особі з 2019 року про підозру не оголошено, доказів проведення будь-яких процесуальних дій з арештованим майном слідчому судді не надано, слідчий суддя вважає, що на даний час відпала потреба у подальшому застосуванні арешту нерухомого майна, та про відсутність обставин, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння та розпорядження майном, а також обумовлювали б подальший арешт майна, а відтак, наявні достатні підстави для скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 24.05.2023 року.

З урахуванням викладеного та беручи до уваги, що однією із засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України, тоді як слідчий не представив слідчому судді належних доказів для безспірного висновку щодо необхідності продовження дії даного заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя приходить до переконання, що подане клопотання про скасування арешту майна у рамках кримінального провадження № 0000099 є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 174, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Скасувати накладений ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 травня 2023 року справа №308/11255/19, у рамках кримінального провадження за №0000099 від 18.04.2019 року, арешт у вигляді заборони на відчуження та користування в частині зміни зовнішнього вигляду, тобто заборони проведення підготовчих та будівельних робіт щодо будівлі літери «В» загальною площею 100,1 кв.м., розташованої за адресою АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканцю АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1