Провадження №1-кс/333/3652/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2023 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 за участю захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_3 про скасування постанови слідчого про відмову в призначенні експертизи та зобов`язання призначити повторну експертизу,

ВСТАНОВИВ:

17.11.2023 року до слідчого судді захисник підозрюваного ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_3 звернувся зі скаргою на постанову старшого слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Мелітополь та Запоріжжя) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_4 про відмову в призначенні експертизи та зобов`язання призначити повторну експертизу. Посилається на те, що в провадженні Старшого слідчого першого слідчого відділу ( з дислокацією у місті Мелітополі та Запоріжжі ) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополь майору Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 знаходиться кримінальне провадження No 0000246 від 4.06.2023 року відносно ОСОБА_5 за ч.2 ст. 286 КК України. Під час досудового слідства постановою слідчого від 11.08.2023 року було призначено інженерно-транспортну експертизу за експертною спеціальністю «Дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортних пригод», проведення якою було доручено Запорізькому відділенню Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (далі ЗВ Дніпропетровського НДІСЕ). На вирішення експерта були поставлені питання: 1. Як в дані дорожній ситуації з технічної точки зору повинні були діяти водій ОСОБА_5 та велосипедист ОСОБА_6 .? 2. Чи наявні в діях водія ОСОБА_5 та велосипедиста ОСОБА_6 невідповідності вимогам Правил дорожнього руху та чи знаходяться вони в причинному зв`язку із подією даної дорожньо-транспортної пригоди? 3. Чи мали водій ОСОБА_5 та велосипедист ОСОБА_6 технічну можливість уникнути ДТП, якщо так, то за допомогою яких заходів? 4. Чи мав водій ОСОБА_5 технічну можливість уникнути ДТП за умови руху з максимально дозволеною швидкістю в населеному пункті? 5. Чи відбувся б з технічної точки зору за механізмом ДТП, вказаним водієм ОСОБА_5 наїзд на велосипедиста автомобілем Renault Megane, реєстраційний номер НОМЕР_1 , за умови руху автомобіля з максимально дозволеною швидкістю у населеному пункті та за умови, що велосипедист продовжив перетинати проїзну частину з постійною однаковою швидкістю руху та за умови продовження ним руху по встановленій під час слідчого експерименту траєкторії руху?

Згідно висновку судової інженерно-транспортної експертизи від 12.10.2023 № 688-23, експерт ОСОБА_7 при відповіді на запитання 2,3,4 перевіряє на технічну спроможність покази водія ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_8 , щодо часу руху велосипедиста на ділянці з моменту зміни ним напрямку руху ліворуч і до моменту наїзду на нього автомобілем «RenaultMegane» реєстраційний номер НОМЕР_1 , враховуючи встановлені висновком експертизи від 30.06.2023 №CE-19/108-23/8697-ФП чисельні значення швидкості руху велосипедиста. Та приходить до висновку, що покази водія ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_8 в частині визначення ними темпу руху велосипедиста на ділянці від місця зміни ним напрямку руху ліворуч і до місця наїзду на нього автомобіля є технічно неспроможними виходячи з наступного.

Згідно висновку судової фототехнічної експертизи від 30.06.2023 №CE-19/108- 23/8697-ФП у відповіді на запитання 2 зазначено, що швидкість руху велосипедиста ОСОБА_6 перед дорожньо-транспортною пригодою знаходиться в інтервалі від 13.27 до 14,52 км/год.

Адвокат ОСОБА_3 зазначає, що експерт ОСОБА_7 при проведенні дослідження не враховував дані протоколу додаткового огляду місця події від 31.07.2023 року за участю ОСОБА_5 про збільшення швидкості руху велосипедистом під час зміни напрямку руху ліворуч.

Проведене дослідження експертом ОСОБА_7 перевірки на технічну спроможність покази водія ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_8 та подальше дослідження технічної можливості водія ОСОБА_5 запобігти наїзду на велосипедиста вважає необґрунтованим, оскільки при дослідженні експерт необґрунтовано прийшов до висновку, що покази водія ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_8 в частині визначення ними темпу руху велосипедиста на ділянці від місця зміни ним напрямку руху ліворуч і до місця наїзду на нього автомобіля є технічно неспроможними, та приймав до розрахунків лише визначену швидкість руху велосипедиста згідно висновку судової фототехнічної експертизи від 30.06.2023 №CE-19/108-23/8697-П, яка не відповідає дійсності, оскільки при дослідженні була врахована швидкість руху велосипедиста на іншій ділянці його руху (по прямій), а не з моменту зміни напрямку руху велосипедистом, коли для водія саме і виникла небезпека для руху. При дослідженні не враховував дані протоколу додаткового огляду місця події від 31.07.2023 року за участю ОСОБА_5 про збільшення швидкості руху велосипедистом під час зміни напрямку руху ліворуч;

Адвокат ОСОБА_3 посилається, що 16 листопада 2023 року ним подано клопотання: призначити по справі повторну судову інженерно-транспортну експертизу за експертною спеціальністю «Дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод». Проведення якої доручити експертам Запорізького НДЕКЦ МВС України на вирішення експерта поставити такі ж питання, які були поставлені слідчим, у вихідних даних зазначити покази водія ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_8 в тому числі, які вони давали під час проведення додаткового огляду місця події та слідчого експерименту.

Але слідчим ОСОБА_9 16.11.2023 року постановою у проведенні експертизи відмовлено.

Просить слідчого суддю скасувати постанову слідчого ОСОБА_4 про відмову в задоволенні клопотання про призначення по справі повторної судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю «Дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод» та зобов`язати слідчого призначити повторну судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю «Дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод» згідно заявленого захисником ОСОБА_3 клопотання.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 своє клопотання підтримав, пояснив, що вважає висновок експерта необґрунтованим, неповним, оскільки експерт не надав відповідь на поставлені питання виходячи з показань підозрюваного ОСОБА_5 , безпідставно вважаючи їх неспроможними. Самостійно звернутися дол. Експертної установи вони не мають можливості, оскільки слідчим не відкриті їм матеріали досудового розслідування, а для проведення експертизи необхідно надавати експерту всі матеріали справи. Крім того, суд, під час розгляду справи, критично відноситься до висновків експерта, отриманих в результаті самостійного звернення до експертної установи.

Слідчий ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечував, послався на те, що підозрюваний ОСОБА_5 є діючий працівник поліції, експертна установа, в яку просить призначити експертизу, є експертним закладом системи МВС України, тому ним було прийнято рішення призначити експертизу до установи, яка не підпорядковується системі МВС. Вважає, що призначення повторної експертизи за тими ж питаннями є недоцільним, оскільки для визначення винуватості особи враховувався висновок експерта в сукупності з іншими доказами, в тому числі відеозаписами, які підтверджують, що рух велосипедиста після зміни напрямку руху становив не менше 3 секунд, що суперечить показанням підозрюваного ОСОБА_5 про рух велосипедиста протягом 1,1 с. крім того, слідчий зазначив, що сторона захисту має право самостійно звернутися до експертної установи на свій вибір, щодо ознайомлення з матеріалами кримінального провадження клопотань з боку сторони захисту не надходило, в ознайомленні не було б відмовлено та всі необхідні для проведення експертизи матеріали ним були б надані. Звертає увагу на те, що водій ОСОБА_5 рухався з перевищенням допустимої швидкості на цій ділянці проїжджої частині майже вдвічі і саме це перебувало в прямому причинному зв`язку з настанням ДТП.

Заслухавши учасників, дослідивши надані матеріали, приходжу до таких висновків.

Під час досудового розслідування по кримінальному провадженню №0000246 відомості про яке внесенні в ЄРДР 04.06.2023 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України постановою слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Мелітополь та Запоріжжя) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_4 від 11.08.2023 року було призначено інженерно-транспортну експертизу за експертною спеціальністю «Дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортних пригод», проведення якою було доручено Запорізькому відділенню Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (далі ЗВ Дніпропетровського НДІСЕ).

На вирішення експерта були поставлені питання: 1. Як в дані дорожній ситуації з технічної точки зору повинні були діяти водій ОСОБА_5 та велосипедист ОСОБА_6 .? 2. Чи наявні в діях водія ОСОБА_5 та велосипедиста ОСОБА_6 невідповідності вимогам Правил дорожнього руху та чи знаходяться вони в причинному зв`язку із подією даної дорожньо-транспортної пригоди? 3. Чи мали водій ОСОБА_5 та велосипедист ОСОБА_6 технічну можливість уникнути ДТП, якщо так, то за допомогою яких заходів? 4. Чи мав водій ОСОБА_5 технічну можливість уникнути ДТП за умови руху з максимально дозволеною швидкістю в населеному пункті? 5. Чи відбувся б з технічної точки зору за механізмом ДТП, вказаним водієм ОСОБА_5 наїзд на велосипедиста автомобілем Renault Megane, реєстраційний номер НОМЕР_1 , за умови руху автомобіля з максимально дозволеною швидкістю у населеному пункті та за умови, що велосипедист продовжив перетинати проїзну частину з постійною однаковою швидкістю руху та за умови продовження ним руху по встановленій під час слідчого експерименту траєкторії руху? При цьому експерт був попереджений про кримінальну відповідальність за ст.ст.384, 385 КК України за завідомо неправдивий висновок експерта та відмову від виконання покладених на нього обов`язків.

Як вбачається з висновку судової інженерно-транспортної експертизи від 12.10.2023 № 688-23, експерт ОСОБА_7 надав відповіді на всі поставлені слідчим запитання.

Слідчим ОСОБА_9 16.11.2023 року постановою у проведенні експертизи відмовлено.

Згідно із ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно із ч. 1-3 ст. 293 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Згідно статті 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст.243 КПК України експерт залучається у разі наявності підстав для проведення експертизи за дорученням сторони кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст.242 КПК України експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених ст.244 цього Кодексу, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів досудового слідства чи суду.

Орієнтовний перелік вирішуваних економічною експертизою (кожним з її підвидів) питань та обсяг документів, необхідних для надання експерту, визначені розділом ІІІ «Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертних та експертних досліджень», затверджених наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 року №53/5 у редакції наказу Міністерства юстиції України 26.12.2012 року №1950/5 (далі - Науково-методичних рекомендацій).

З огляду на викладене, відмова в задоволенні клопотання про призначення у кримінальному провадженні судової експертизи, яка є одним із способів його вирішення, може мати місце лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів з урахуванням положень ч.1 ст.243, ч.1 ст.244 КПК України, а постанова слідчого за результатами розгляду клопотання повинна бути вмотивованою та містити обґрунтування відсутності підстав для призначення експертизи, виходячи зі змісту наведених вище нормативно-правових актів, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального процесу.

Слідчим суддею встановлено, що оскаржувана постанова 16.11.2023 відповідає, передбаченим ст.220 КПК України, вимогам вмотивованості та обґрунтованості прийнятого слідчим рішення.

Також, у відповідності до ст. 93 КПК України зібрання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 КПК України сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 6 ст. 22 КПК України, суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Однак, слідчий суддя не вправі зобов`язати слідчого проводити конкретні слідчі дії за клопотанням сторони захисту, оскільки не має на це повноважень, виходячи із статусу слідчого, який відповідно до ст..40 КПК України є самостійною процесуальною особою, що здійснює досудове розслідування кримінальних проваджень та вчиняє процесуальні дії, встановлені чинним КПК України, які відносяться до компетенції слідчого.

Таким чином, слідчим в повній мірі досліджено та проаналізовано зібрані у встановленому кримінально процесуальному порядку докази, виходячи із обставин кримінального провадження і внутрішнього переконання слідчого у відповідності до вимог ст. 94 КПК України, яка визначає, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку із для прийняття відповідного процесуального рішення.

У відповідності до ст. 101 КПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень та зроблені за їх результатами висновки, обґрунтовані відповіді на запитання, поставлені особою, яка залучила експерта, або слідчим суддею чи судом, що доручив проведення експертизи.

Висновок експерта надається в письмовій формі, але кожна сторона має право звернутися до суду з клопотанням про виклик експерта для допиту під час судового розгляду для роз`яснення чи доповнення його висновку.

Крім того, слідчим суддею враховуються положення абз.2 ч.1 ст. 243 КПК України щодо наявності у сторони захисту залучити експерта самостійно на договірних засадах.

Керуючись п.7 ч.1 ст.303, ст.. 304-305 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги захисника підозрюваного ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_3 про скасування постанови слідчого про відмову в призначенні експертизи та зобов`язання призначити повторну експертизу - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1